Справа № 751/1680/21
Провадження № 4-с/752/34/26
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2026 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Лісненка А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Яковенко Тетяни Ігорівни, заінтересовані особи: стягувачка ОСОБА_2 ,

встановив:

заявник звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою на дії головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (далі по тексту Голосіївського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ(м.Київ) Яковенко Т.І., заінтересовані особи: стягувачка ОСОБА_2 ..

В обґрунтування скарги вказав про те, що 08.11.2024 року головним державним виконавцем Голосіївського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ(м.Київ) Яковенко Т.І. відкрито виконавче провадження №76499559 щодо примусового виконання виконавчого листа №751/1680/21, виданого 19.09.2024 року про встановлення адаптивного періоду зустрічей матері ОСОБА_2 з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом шести місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

У процесі виконання зазначеного виконавчого провадження , державний виконавець Задорожна Т.А. винесла акт від 21.12.2024 року, в якому констатувала факт невиконання ним судового рішення без поважних причин, однак не врахувала попередньо повідомлених ним причин неможливості виконання рішення суду.

12.08.2025 року Голосіївський районний суд міста Києва постановив ухвалу, якою частково задовольнив його скаргу та визнав неправомірними дії головного державного виконавця Задорожної Т.А. щодо винесення акту від 21 грудня 2024 року у виконавчому провадженні №76499559. Суд встановив, що державний виконавець не врахував поважну причину невиконання - його госпіталізацію, яка є підставою для відкладення виконавчих дій, відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження». У мотивувальній частині ухвали суд наголосив: «З урахуванням викладеного, дії головного державного виконавця … щодо винесення акта … є неправомірними». Суд також відмовив у скасуванні акта, оскільки акт є фіксаційним документом, але це не скасовує визнання дій неправомірними, що є ключовим для усунення недоліків, включаючи скасування похідних постанов.

На підставі неправомірного акта від 21.12.2024 року державним виконавцем, дії якої оскаржуються, 20.01.2025 року було винесено постанову про накладення на нього штрафу в розмірі 3 400 грн., що є прямим наслідком ігнорування поважних причин.

Одразу, після постановлення судом 12.08.2025 року ухвали, він звернувся до головного державного виконавця Яковенко Т.І. з заявою про скасування постанови про накладення штрафу від 20.01.2025 року з тих підстав, що зазначена постанова ґрунтується на акті від 21.12.2024 року, дії виконавця Задорожної Т.А. щодо якого визнані судом неправомірними, а відтак і постанова є незаконною, відповідно підлягає скасуванню. До заяви ним було додано копію ухвали суду та постанови про штраф, просив надати йому письмову відповідь протягом 10 робочих днів та попередив про звернення до суду в разі відмови.

20.08.2025 року він отримав відповідь №29500/27.1-25 за підписом в.о. начальника відділу О.Танащук (виконавець Яковенко Т.І.) про відмову у її скасуванні з тих підстав, що постанова про накладення штрафу від 20.01.2025 року не скасована та не оскаржувалася у визначеному законом порядку, а тому немає законних підстав для задоволення заяви. Посилаючись на те, що зазначена відповідь, не містить жодного посилання на судове рішення, що є порушенням принципу обов`язковості судових рішень, є свідомою бездіяльністю, оскільки встановлені ухвалою суду від 12.08.2025 року обставини є підставою для скасування постанови про накладення штрафу.

У судовому засіданні учасники розгляду скарги відсутні.

Заявник скарги звернувся до суду з заявою про розгляд скарги за його відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити.

Заінтересована особа, головний державний виконавець Яковенко Т.І., дії якої оскаржуються про причини неявки не повідомила, з будь-якими клопотаннями про відкладення розгляду скарги до суду не зверталася.

Заінтересована особа, стягувачка у виконавчому провадженні - ОСОБА_2 , подала до суду заяву про розгляд скарги ОСОБА_1 за її відсутності.,

Неявка державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, в силу ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою головного державного виконавця Голосіївського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ(м.Київ) Яковенко Т.І. від 08.11.2024 року відкрито виконавче провадження №76499559 щодо примусового виконання виконавчого листа №751/1680/21, виданого 19.09.2024 року Голосіївським районним судом міста Києва на виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11.10.2023 року в частині проходження адаптивного періоду зустрічей матері ОСОБА_2 з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом шести місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

У процесі виконання зазначеного вище виконавчого провадження, а саме 20.01.2025 року головним державним виконавцем Голосіївського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ(м.Київ) Яковенко Т.І. прийнято постанову про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду накладено на боржника ОСОБА_1 штраф на користь держави у розмірі 3 400 гривень (а.с.26-27).

Як видно зі змісту, зазначеної вище постанови, підставою для накладення на боржника у виконавчому провадженні №76499559 ОСОБА_1 штрафу є акт державного виконавця від 21.12.2024 року яким встановлено факт невиконання рішення суду у справі №751/1680/21 у частині адаптивного періоду зустрічей матері ОСОБА_2 з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12.08.2025 року ОСОБА_1 звернувся до головного державного виконавця Голосіївського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ(м.Київ) Яковенко Т.І. з заявою про скасування постанови про накладення штрафу від 20.01.2025 року у виконавчому провадженні №76499559, винесену на підставі акту від 21.12.2024 року з підстав визнання дій державного виконавця неправомірними ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 12 серпня 2025 року (а.с. 16-17).

20.08.2025 року в.о. начальника відділу Голосіївського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ(м.Київ) О.Танащук (виконавець Яковенко Т.І.) було надіслано на адресу ОСОБА_1 листа АСВП №76499559, яким повідомлено останньому, що постанова про накладення штрафу від 20.01.2025 року не скасована та не оскаржувалась, у визначеному законом порядку, немає законних підстав для задоволення заяви про скасування постанови про накладення штрафу. (а.с.28-29).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Правилами статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік обов`язків і прав виконавців, а також обов`язковість вимог виконавців, серед яких: 1. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 2. Виконавець зобов`язаний, зокрема: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 3. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Правилами статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік прав та обов`язків інших учасників виконавчого провадження, зокрема: 5. Боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 6. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Крім того, правилами статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок оскарження рішення, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби, зокрема: 1. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом; 2. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.; 5. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У постанові від 26 жовтня 2022 року у справі №229/1026/21 (провадження №14-205цс21) Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи частину другу статті 74 Закону №1404-VIII (Закону України «Про виконавче провадження») з огляду на принципи визначення юрисдикції спорів, пов`язаних з виконанням виконавчих документів, виснувала, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень судів, за винятком рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, здійснюється до суду, який ухвалив судове рішення. Оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень інших органів, у тому числі щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні, здійснюється до судів адміністративної юрисдикції.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Голосіївського ВДВС у місті Києві Яковенко Т.І в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, заявник скарги заявлені вимоги обґрунтував тим, що державний виконавець, дії якої оскаржуються, грубо порушила принцип обов`язковості судового рішення, допустила бездіяльність, оскільки свідомо проігнорувала ухвалу суду від 12.08.2025 року, якою визнано дії щодо акта неправомірними, оскільки у мотивувальній частині ухвали суд зазначив, що виконавець не встановила поважних причин невиконання, але акт не скасовано як фіксаційний документ. Однак, це зобов`язує виконавця скасувати похідну постанову про штраф (ст. 13 Закону) чого не зроблено. Відповідь не містить аналізу ухвали, а лише формальні цитати з Інструкції, що є грубим ігноруванням статті 18 Закону (обов`язок діяти неупереджено). Ця бездіяльність створює перешкоди для реалізації його прав як боржника у виконавчому провадженні.

Як видно зі змісту ухвали суду від 12.08.2025 року, постановленої судом за результатами судового розгляду скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Задорожної Т.А. на вирішення суду було заявлено вимоги: - визнати незаконними дії головного державного виконавця Голосіївського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ(м.Київ) Задорожної Т.А. під час проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №76499559, якою проігноровано, що боржник не мав можливості виконати судове рішення 21 грудня 2024 року через поважні причини - термінову госпіталізацію в Київську міську лікарню №12 з 20 грудня 2024 року по 25 грудня 2024 року, яка була зафіксована в акті від 21 грудня 2024 року, але не визнана виконавцем поважною причиною; - скасувати акт державного виконавця у виконавчому провадженні №76499559 від 21 грудня 2024 року, оскільки він складений без урахування поважних причин невиконання судового рішення; - зобов`язати головного державного виконавця Голосіївського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ(м.Київ) Задорожну Т.А. врахувати поважні причини невиконання судового рішення ( ггоспіталізацію боржника з 20 грудня 2024 року по 25 грудня 2024 року у разі відновлення виконавчого провадження або в інших пов`язаних виконавчих провадженнях.

Зі змісту зазначеної ухвали також встановлено, що скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Осадча О.Г., головний державний виконавець Голосіївського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Задорожна Т.А. на дії головного державного виконавця - задоволена частково. Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Голосіївського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Задорожної Т.А., щодо винесення акта державного виконавця від 21 грудня 2024 року у виконавчому провадженні №76499559. У задоволенні іншої частини скарги - відмовлено.

Крім того, судом встановлено, що в мотивувальній частині цієї ж ухвали (як вказав заявник скарги на шостій сторінці), суд зробив висновок, що дії головного державного виконавця Голосіївського ВДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) Задорожної Т.А., щодо винесення акта державного виконавця від 12.08.2025 року у виконавчому провадженні №76499559, однак будь-які рішення зобов`язального характеру у зв`язку з визнанням дій головного державного виконавця Задорожної Т.А. щодо винесення акта державного виконавця від 21 грудня 2024 року у виконавчому провадженні №76499559 неправомірними суд не ухвалив.

З аналізу положень Закону України «Про виконавче провадження» судом не встановлено норми, котра зобов`язувала б державного виконавця скасувати постанову про накладення штрафу як незаконну з тих підстав, що вона ґрунтується на акті дії державного виконавця щодо складання якого визнані судом неправомірними.

Наразі, ухвала суду від 12.08.2025 року постановлена за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 в порядку судового контролю за виконанням судових рішень не є обов`язковою для державного виконавця в частині скасування за заявою ОСОБА_1 від 12.08.2025 року постанови про накладення штрафу від 20.01.2025 року, як похідної від дій державного виконавця щодо винесення акта від 21.12.2024 року, котрі визнані судом неправомірними цією ж ухвалою від 12.08.2025 року.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено порядок та строк оскарження постанови про накладення штрафу, про що також роз`янено і в тексті самої постанови головного державного виконавця Тетяни Яковенко від 20.01.2025 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні №76499559 на боржника ОСОБА_1 .

Отже, суд не може погодитися з твердженням заявника скарги ОСОБА_1 , що дії головного державного виконавця Голосіївського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Яковенко Т.І., як виконавця надісланої йому відповіді листом №29500/27.1-25 від 20.08.2025 року на його звернення від 12.08.2025 року якою повідомлено про відсутність підстав для задоволення його заяви щодо скасування постанови про накладення штрафу є неправомірними.

З огляду на встановлені судом обставини, суд також не находить підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 і в частині зобов`язання головного державного виконавця Голосіївського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Яковенко Т.І. виконати ухвалу суду від 12.08.2025 року та усунути наслідки неправомірних дій шляхом скасування постанови від 20.01.2025 року про накладення штрафу в розмірі 3 400 гривень у виконавчому провадженні №76499559 та визнання бездіяльності щодо ігнорування ухвали суду від 12.08.2025 року неправомірною, зобов`язання усунути наслідки шляхом скасування постанови про штраф.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447, 450,451 ЦПК України, суд -

постановив:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Яковенко Тетяни Ігорівни, заінтересовані особи: стягувачка ОСОБА_2 , відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя: К.Г. Плахотнюк