Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/73/25
Провадження № 2-др/499/2/26
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви

02 лютого 2026 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі судді Кравчука Олександра Олександровича, з участю секретаря судового засідання Кирилової Світлани Федорівни, розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку загального позовного провадження, в залі суду, заяву про розподіл судових витрат в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування Коноплянської сільської ради Березівського району Одеської області про стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою таке

1.1. 21 січня 2025 року ОСОБА_1 (далі також позивач) подала позовну заяву до ОСОБА_2 (далі також відповідач), в якій просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі також позовна заява).

05 лютого 2025 року позивач подала уточнену позовну заяву в якій просила: - позбавити відповідача батьківських прав щодо дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частина з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно з дня пред`явлення позову і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім у розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходів) до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 11 грудня 2025 року залишив без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування Коноплянської сільської ради Березівського району Одеської області в частині вимог про позбавлення батьківських прав.

Іванівський районний суд Одеської області рішенням від 12 січня 2026 року задовольнив позовну заяву та стягнув з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : в розмірі 1/3 частина з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 05 лютого 2025 року і до досягнення ОСОБА_3 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ; з 24 травня 2032 року в розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

1.2. 15 січня 2026 року представник відповідача адвокат Врона Андрій Валентинович (далі також представник відповідача) подав клопотання про розподіл судових витрат, в якому просить стягнути з позивача на користь відповідача понесені у зв`язку з розглядом справи судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 29292 гривні (далі також клопотання, клопотання від 15 січня 2026 року).

В клопотанні та письмових поясненнях від 22 січня 2026 року представник відповідача зазначає, таке: загальна сума понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу складає 29292 гривні; до вартості послуг з надання професійної правничої допомоги врахований такий перелік видів робіт: попередня консультація, пошук та підбір законодавчої та практичної інформації, ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та подання письмових заперечень, підготовка та подання клопотання про виклик та допит свідків, підготовка та направлення заяв, пов`язаних із розглядом даної справи, участь адвоката в судових засіданнях у справі, а також підготовка і подання до суду заяви про розподіл судових витрат; у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача; цивільне процесуальне законодавство не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача; під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду; позовна заява з самого початку містила дві самостійні позовні вимоги, кожна з яких потребувала окремої правової оцінки, підготовки процесуальних документів та участі представника відповідача в судовому розгляді; надалі позивач подала заяву про залишення однієї з позовних вимог без розгляду, що свідчить про її не підтримання та припинення судового розгляду в цій частині не з ініціативи відповідача та не внаслідок задоволення вимог відповідачем після пред`явлення позову; відповідач та його представник до моменту подання зазначеної заяви фактично здійснений значний обсяг процесуальних дій, спрямованих на захист прав та інтересів відповідача, зокрема щодо вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача; залишення однієї з позовних вимог без розгляду не може розцінюватися як підстава для позбавлення відповідача права на компенсацію понесених ним судових витрат, оскільки відповідні витрати були реальними, необхідними та безпосередньо пов`язаними з розглядом справи, а їх здійснення було зумовлене процесуальною поведінкою позивача.

Позивач не подала письмових заперечень на заяву.

1.3. Суд вирішує питання щодо заяви.

2.Мотиви проведення судового засідання за відсутності учасників справи такі

2.1. Позивач, відповідач, представник відповідача кожен окремо, до судового засідання не з`явилися, повідомлені належно про дату, час та місце судового розгляду справи.

2.2. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися до суду, оскільки сторони належно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

3. Норми права, які застосував суд такі

3.1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 Цивільного кодексу України, далі ЦК).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК).

3.2. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК).

Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак (частина 1 статті 6 ЦПК).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина 1 статті 44 ЦПК).

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі (частина 2 статті 44 ЦПК).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 133 ЦПК).

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частина 3 статті 133 ЦПК).

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (частина 9 статті 141 ЦПК).

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (частина 5 статті 142 ЦПК).

4. Мотиви такі

4.1. Системний аналіз наведених норм наведений у пунктах 3.1-3.2 мотивувальної частини цієї ухвали свідчить, що у разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню у разі необґрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені. До таких дій можуть належати: пред`явлення позивачем завідомо необґрунтованого позову; систематична протидія позивача правильному та швидкому вирішенню спору; наявність у недобросовісного позивача протиправної мети - ущемлення прав та інтересів відповідача; умисний характер дій позивача та ступінь його вини, підтверджені відповідними доказами.

Суд зазначає, що під «необґрунтованим діями позивача» необхідно розуміти свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами. Для стягнення здійснених відповідачем витрат, відповідачу необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи та в чому вони полягали.

Відтак поняття «необґрунтованість дій позивача» не є тотожним поняттю «зловживання правом».

4.2. Представник відповідача не навів жодних недобросовісних дій позивача, а подання позивачем позовної заяви, а згодом під час підготовки справи до судового розгляду заяви про залишення однієї з позовних вимог без розгляду не можна вважати необґрунтованими діями. Бо звернення до суду із позовною заявою є суб`єктивним правом позивача, гарантованим Конституцією України, та є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача, це одна із форм закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Така процесуальна дія, це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК, а суд не уповноважений перевіряти підстави подання такої заяви.

Тож звернення позивача до суду з позовною заявою, не можна розцінювати як необґрунтовані його дії, оскільки це є її правом.

Заразом суд констатує, що представник відповідача не довів, які саме необґрунтовані дії позивача були здійснені встановлені під час розгляду справи та в чому вони виражені зокрема, не доведено, що позивач, представник позивача: діяли недобросовісно способом пред`явлення заздалегідь необґрунтованого позову; систематично протидіяли правильному та швидкому вирішенню спору; мали протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; дії були умисні та наявний певний ступінь їх вини й чим це підтверджується.

Тому суд зазначає, що відсутні підстави для констатування факту необґрунтованості дій позивача під час розгляду справи, оскільки процесуальні дії позивача, які спрямовані на захист її порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, що вчинені під час здійснення конституційного права на судовий захист.

Водночас, суд наголошує, що позовна вимога щодо стягнення аліментів була задоволена, тому витрати на професійну правничу допомогу не можуть стягуватися з позивача.

4.3. Вказана правова позиція підтверджується постановою Верховного Суду від 23 грудня 2025 року в справі № 750/14656/24.

5. Висновок такий

З огляду на зазначене, суд доходить висновку щодо відмови в задоволення заяви від 15 січня 2026 року.

6. Інші питання

Повне судове рішення складене 10 лютого 2026 року, через вихідні дні 07, 08 лютого 2026 року та відсутність електропостачання.

Керуючись статтями 141, 263-265, 273 ЦПК, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви від 15 січня 2026 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена способом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 10 лютого 2026 року.

СуддяОлександр КРАВЧУК