Справа № 521/5766/25
Номер провадження № 2/521/479/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Бобуйок І.А.,
секретаря судового засідання Шелкопляс В.В.,
09.04.2025 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив суд: визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною від 06.05.2021 року, реєстровий № 3692 та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 10.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 10.06.2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено слухання справи по суті.
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 10.04.2025 року зупинено провадження по справі № 521/5766/25 до ухвалення остаточного рішення та набрання ним законної сили по цивільній справі № 521/9819/24 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна, Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київського області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 10.04.2025 року відновлено провадження по справі та призначено розгляд справи по суті.
Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним та своєчасно.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним та своєчасно, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав.
Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним та своєчасно, причини неявки суду не повідомила.
Третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київського області Грисюк Олена Василівна в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним та своєчасно, причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Згідно матеріалів позовної заяви, 21.05.2024 року ОСОБА_1 дізнався, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяною Сергіївною, відносно ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження № 65613126 з примусового виконання виконавчого напису № 3692 від 06.05.2021 року виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість в розмірі 117 579,53 гривень.
Згодом, позивач звернувся до даного суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає скасуванню, за результатами розгляду, якого суд ухвалив рішення від 28.10.2024 року у справі № 521/9819/24 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна, Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київського області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, яким визнав таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною від 06.05.2021 року, реєстровий № 3692 та стягнув з відповідача на користь позивача судові витрати.
Згідно позовної заяви, після винесення рішення позивач дізнався, що 15.02.2023 року (тобто до ухвалення рішення) між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено договір № 15-02/23 про відступлення права вимоги. Відповідно до цього договору всі права та обов`язки за кредитним договором № 500989466 від 08.02.2016 року перейшли до ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» (згодом перейменованого на ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ»), а отже, саме це товариство мало бути належним відповідачем у справі № 521/9819/24.
В подальшому позивач звернувся Одеського апеляційного суду, із апеляційною скаргою на вище вказане рішення у справі 521/9819/24, оскільки в рішенні від 28.10.2024 року було вказано не належного відповідача.
Апеляційну скаргу на рішення від 28.10.2024 року позивач обґрунтував тим, що після винесення оскаржуваного рішення, заявник дізнався, що 15.02.2023 року (тобто до ухвалення рішення) між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено договір № 15-02/23 про відступлення права вимоги. Відповідно до цього договору всі права та обов`язки за кредитним договором № 500989466 від 08.02.2016 року перейшли до ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» (згодом перейменованого на ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ»), а отже, саме це товариство мало бути належним відповідачем у вказаній справі.
Також, 09.04.2025 року позивач вирішив знову звернутись із позовом, який містить той самий предмет позову, а саме визнання виконавчого напис № 3692 виданий 06.05.2021 року виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, таким що не підлягає виконанню повторно до Хаджибейського районного суду м. Одеси, не дочекавшись розгляду апеляційної скарги на рішення суду від 28.10.2024 року Одеським апеляційний судом.
Предметом спору по справі № 521/9819/24 було визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною від 06.05.2021 року, реєстровий № 3692.
Отже, предмет спору, а саме: визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною від 06.05.2021 року, реєстровий № 3692, у справі 521/5766/25 та справі 521/9819/24 повністю збігаються, проте у справах різні відповідачі.
У справі № 521/9819/24 ОСОБА_1 вказав відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал», та обґрунтував це тим, що виконавчий напис було вчинено за заявою та на користь ТОВ «Вердикт Капітал», при цьому виконавче провадження по стягненню заборгованості із позивача, також, було відкрите на користь ТОВ «Вердикт Капітал».
Підставами, якими позивач обґрунтовує апеляційну скаргу на рішення від 28.10.2024 року є наступні обставини: після винесення оскаржуваного рішення, заявник дізнався, що 15.02.2023 року (тобто до ухвалення рішення) між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено договір № 15-02/23 про відступлення права вимоги. Відповідно до цього договору всі права та обов`язки за кредитним договором № 500989466 від 08.02.2016 року перейшли до ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» (згодом перейменованого на ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ»), а отже, саме це товариство мало бути належним відповідачем у вказаній справі.
У даній справі 521/5766/25 ОСОБА_1 вказав відповідачем ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» (згодом перейменованого на ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ»), оскільки, на думку позивача, 15.02.2023 року (тобто до ухвалення рішення у справі 521/9819/25) між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено договір № 15-02/23 про відступлення права вимоги, зокрема, за кредитним договором № 500989466 від 08.02.2016 року
Підставами, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги у даній справі є те, що у рішенні від 28.10.2024 року у справі 521/9818/25, яким суд визнав таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною від 06.05.2021 року, реєстровий № 3692, оскільки після винесення рішення від 28.10.2024 року, заявник дізнався, що 15.02.2023 року (тобто до ухвалення рішення) між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено договір № 15-02/23 про відступлення права вимоги за кредитним договором № 500989466 від 08.02.2016 року та стягнув з відповідача на користь позивача судові витрати, невірно вказано відповідача, а тому необхідно повторно скасувати вищевказаний виконавчий напис.
Судом встановлено, що підстави (обставини та юридичні факти, що обґрунтовують вимоги), які викладені у даній справі №521/5766/25 та апеляційній скарзі збігаються.
08.01.2025 року на запит секретаря судового засідання, цивільна канцелярія Хаджибейського районного суду м. Одеси надала рішення по справі 521/9819/24 від 28.10.2024 року, яке набрало законної сили 12.06.2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12.06.2025 року, якою рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси від 28.10.2025 року залишено без змін.
Суд роз`яснює позивачу наступне, що він помилково у даній справі №521/5766/25 визначив відповідачем - ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» (згодом перейменованого на ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ»), оскільки особа, яка зазначена у виконавчому написі від 06.05.2021 року як стягувач є ТОВ «Вердикт Капітал», а тому ТОВ «Вердикт Капітал» є належним відповідачем у спірних правовідносинах.
Матеріали справи не містять відомостей про те, що на момент подання позову та розгляду справи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань були внесені зміни щодо правонаступництва ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» (згодом перейменованого на ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ»).
Виконавчий напис нотаріуса був вчинений на користь ТОВ «Вердикт Капітал», отже спір стосується його прав та інтересів, незалежно від подальшої цесії.
При цьому, предметом розгляду справи є оцінка законності виконавчого напису конкретної особи, а саме ТОВ «Вердикт Капітал», і саме до цієї особи мав бути поданий позов, а не до ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» (згодом перейменованого на ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ»).
При пред`явленні позову суд не може встановити, чи є позивач або відповідач належними сторонами, оскільки при пред`явленні позову вони є передбачуваними суб`єктами спірних матеріальних правовідносин і питання про їхню належність до справи вирішується тільки на підставі застосування норм матеріального права та з урахуванням поданих доказів у справі.
За загальним правилом, позов має пред`являтися до суду належним позивачем, тобто особою, яка має право вимоги за позовом, оскільки саме її права, свободи та інтереси порушені, оспорюються або невизнані та лише до належного відповідача - особи, яка повинна відповідати за позовом. Таке процесуальне право та обов`язок позивача та відповідача бути належним суб`єктом цивільних процесуальних відносин зумовлено матеріально - правовими відносинами, учасниками яких вони є. Належні сторони у цивільному процесі є носіями суб`єктивних прав та обов`язків, які складають зміст матеріально-правових відносин.
Належними сторонами в цивільній справі є особи, відносно яких є дані про те, що вони можуть бути суб`єктами спірних матеріальних правовідносин. Належний позивач особа, якій належить право вимоги; належний відповідач особа, котра повинна відповідати за позовом.
Обґрунтування належності у осіб процесуальної правосуб`єктності позивача і відповідача покладається на позивача та осіб, які порушують процес на захист прав та інтересів позивача. Під час прийому позовної заяви до розгляду, на основі норм матеріального права, суд визначає чи є сторони належними. Відповідно, позивач і відповідач визнаються належними сторонами, якщо є припущення вважати, що вони є носіями спірного права або охоронюваного законом інтересу.
Суд роз`яснює, що сторону примушує шукати захисту в суді спірність та невизначеність матеріальних правовідносин. Але спір може мати місце при відсутності таких відносин у дійсності, тому правосуб`єктність сторін можуть мати особи, які лише вважають, що між ними існують матеріально-правові відносини. Становище сторін у процесі тісно пов`язане з правопорушенням. Але може бути і без нього, внаслідок помилки про наявність між ними спірних правовідносин. Крім того, особа може вимагати від суду усунення умов, які створюють реальну загрозу порушення. Таким чином, сторони мають у переданій на розгляд судові справі особистий юридичний інтерес, який буде протилежним за матеріальним і процесуальним характером. Матеріально-правовий визначається спірними цивільними, трудовими, іншими матеріальними правовідносинами сторін. Процесуально-правовий наслідками розв`язання матеріально-правового спору, одержання певного за змістом рішення суду.
Неналежними сторонами в цивільному процесі будуть ті особи, які не є суб`єктами права вимоги чи несення обов`язку. Неналежний позивач - це особа, якій не належить право вимоги по пред`явленому в суді позову, а неналежним відповідачем та особа, що не повинна відповідати по пред`явленому до неї в суді позову.
Отже, суд зазначає, що позивач невірно визнав відповідачем ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» (згодом перейменованого на ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ»), оскільки у даній справі суд має оцінити правомірність напису на момент його вчинення, а не з огляду на подальші обставини, наприклад, відступлення права вимоги на користь ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» (згодом перейменованого на ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ»), ТОВ «Вердикт Капітал» не ліквідований.
Стаття 81 ЦПК України, передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
Враховуючи, що позивачем, на переконання суду, не виконаний процесуальний обов`язок довести ті обставини, на які він покликається як на підставу своїх вимог, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови задоволенні позову на позивача.
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.
Керуючись ст.ст. 19, 28, 30, 141, 175-177, 263, 354 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в загальному порядку в тридцятиденний строк.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СУДДЯ: