УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2026 року

м. Київ

справа № 501/488/21

провадження № 61-14775ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 17 червня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Балтського районного суду Одеської області

від 09 лютого 2022 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування Ананьївської міської ради Подільського району Одеської області, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відібрання малолітньої дитини, повернення її за попереднім місцем проживання та визначення місця проживання дитини з матір`ю.

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 28 жовтня

2021 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду

від 04 жовтня 2022 року, заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено змінювати місце перебування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: 4-та дільниця у м. Ананьїв Одеської області, до вступу в законну силу рішення суду у справі.

Визначено тимчасовий порядок спілкування матері ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 не перешкоджати спілкуванню та надати ОСОБА_2 зустрічі по дві години на день за місцем фактичного проживання ОСОБА_1

і малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання законної сили рішенням суду.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 09 лютого

2022 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду

від 04 жовтня 2022 року, позов задоволено.

Відібрано малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у батька ОСОБА_1 та повернено за попереднім місцем проживання до матері ОСОБА_2 .

Визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 .

Рішення суду в частині відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживанням до матері допущено до негайного виконання.

Постановою Верховного Суду від 08 лютого 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2021 року, рішення Балтського районного суду Одеської області від 09 лютого 2022 року та постанови Одеського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року залишено без змін.

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Балтського районного суду Одеської області від 09 лютого 2022 року у справі № 501/488/21.

Як на нововиявлену обставину посилався на те, що рішення суду було обґрунтоване наданими позивачкою фіктивними документами, в яких була внесене завідома неправдива інформація, яка не була йому відома на час розгляду справи, а саме: акт відвідування сім`ї від 16 грудня 2020 року,

в якому була вказана завідомо неправдива інформація, нібито ОСОБА_2 постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 ; акт проживання без реєстрації від 14 грудня 2020 року до якого внесені завідомо неправдиві відомості, згідно з якими ОСОБА_2 , нібито постійно, з 01 вересня 2016 року, проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначена інформація спростовується відомостями з Історії розвитку дитини та Обмінної карти пологового будинку, де місце проживання малолітньої дитини, крім зазначеного, вказувалося: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 , а також: АДРЕСА_5 .

Крім того, він дізнався про відомості, які є істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом та не були йому відомі на час розгляду справи,

а саме: акт обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 від 20 липня 2020 року, в якому вказано, що малолітній ОСОБА_3 проживав з батьком, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_3 . Батьком дитини були створені умови для життя та розвитку; акт обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 від 02 серпня 2020 року, у якому вказано, що малолітній ОСОБА_3 проживав з батьком,

ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Умови проживання дитини батьком забезпечені, в помешканні чисто, прибрано; актом обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_2

від 06 серпня 2020 року, в якому вказано, що малолітній ОСОБА_3 не проживав разом з матір`ю, ОСОБА_2 за адресою:

АДРЕСА_1 . Також вказано, що умови для проживання в орендованому помешканні ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не задовільні, в квартирі брудно, неохайно, квартира потребує ремонту, не прибрано; діти ОСОБА_2 спали в одній кімнаті з чужим дорослим чоловіком; повідомленням ССД виконкому Чорноморської міськради Одеської області від 14 травня 2020 року № 390, де ОСОБА_2 особисто повідомила, що малолітній ОСОБА_3 постійно проживає з батьком ОСОБА_1 .

Заявник вважав, що Балтським районним судом Одеської області прийнято рішення про відібрання дитини у батька та повернення матері на підставі хибних висновків, які не відповідали фактичним обставинам справи і не відповідали найкращим інтересам дитини. Попереднє місце проживання дитини, ОСОБА_3 завжди було з батьком ОСОБА_1 , і батько не змінював місце проживання дитини, що підтверджується, на його думку, нововиявленими обставинами. Суд був введений в оману ОСОБА_2 шляхом надання суду завідомо неправдивої інформації, у зв`язку з чим воно підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 17 червня 2025 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Балтського районного суду Одеської області

від 09 лютого 2022 року відмовлено.

24 листопада 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 17 червня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

У грудні 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Частиною п`ятою статті 423 ЦПК України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Балтського районного суду Одеської області від 09 лютого 2022 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що наведені заявником підстави та обставини, зокрема наявність актів обстеження матеріально-побутових умов, не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись частинами четвертою і п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Балтського районного суду Одеської області

від 17 червня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 30 жовтня 2025 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Балтського районного суду Одеської області від 09 лютого 2022 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування Ананьївської міської ради Подільського району Одеської області, про визначення місця проживання дитини відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська