КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/1205/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/15432/24

22 січня 2026 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Можарівській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «Ідея» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Маркєлової В.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Ідея» про розірвання кооперативних угод, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, у якому просила:

розірвати кооперативну угоду від 13.01.2021 № 7/8/15, укладено між нею та Обслуговуючим кооперативом «Ідея» (далі - ОК «Ідея»);

розірвати кооперативну угоду від 19.10.2021 № 7/8/0/10, укладено між нею та ОК «Ідея»;

стягнути з ОК «Ідея» на свою користь грошові кошти у розмірі 552 490 грн, з яких: 495 650 - сума сплаченого нею пайового внеску за кооперативною угодою від 13.01.2021, 56 840 грн - сума сплаченого нею пайового внеску за кооперативною угодою від 19.10.2021.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 13.01.2021 року між нею та ОК «Ідея» укладено кооперативну угоду №7/8/15, за умовами якої вона вносить відповідачу пайовий внесок, що зараховується до пайового фонду Кооперативу, а останній, у свою чергу, закріплює за нею пай у пайовому фонді, визначеного згідно з Реєстром паїв Кооперативу під ідентифікаційним кодом «7/8/15» (пункт 1.2.).

За угодою пай повинен був бути сплачений до 03.02.2021 (пункт 3.4.). Повернення паю могло здійснюватися в грошовій або майновій (натуральній) формах, у разі повернення паю в натуральній формі, то всі умови такого повернення визначаються в додатку чи в додатковій угоді (пункт 5.1.).

За змістом додатку №1, укладеного в день підписання вищезазначеної кооперативної угоди, видно, що вона висловила бажання на повернення паю з майновій (натуральній) формі (пункт 2.1) у вигляді житлового приміщення з наступними технічними характеристиками: квартира буде розташована на другому поверсі чотирьох поверхового будинку і буде мати загальну площу 34 кв. м, в тому числі одна кімната площею 9,17 кв. м, кухня - 14,04 кв. м, вбиральня (сполученої) - 3,77 кв. м, коридор - 4,41 кв. м. (пункт 2.2.). Крім цього, квартира буде обладнана лоджією, площею 3,42 кв. м (пункт 2.3), а загальна площа квартири складатиме 34 кв. м (пункт 2.4), висота приміщень буде не менше 2,75 м (пункт 2.5).

Приблизний строк виконання Угоди припадав на 1 квартал 2023 року (пункт 5.2.2 кооперативної угоди від 13.,01.2021).

Станом на 02.02.2021 року вона внесла пайовий внесок у розмірі 495 650 грн, проте квартира з технічними характеристиками, обумовленими в додатку №1 до кооперативної угоди від 13.01.2021, в експлуатацію не здана і у її власність не передана.

Також 18.10.2021 сторони уклали нову кооперативну угоду за № 7/8/0/10, зміст пунктів 1.1, 1.2 є ідентичними відповідним пунктами кооперативної угоди від 13.01.2021. Водночас, пункт 3.4 передбачав, що пайовий внесок повинен був бути сплаченим позивачкою не пізніше 22.11.2021. В день укладення кооперативної угоди, сторони склали додаток №1, пункт 1 якого передбачав, що « повернення паю після 1-го (першого) кварталу 2023 року може здійснюватися, в т.ч. в майновій (натуральній) формі шляхом передання Пайовику певного майна». У пунктах 2.2.-2.6. містяться технічні характеристики майна, що підлягало передачі: нежитлове приміщення буде розташоване в цокольному поверсі п`ятиповерхового будинку та буде мати загальну площу 4,06 кв. м (п. 2.2.); його висота не буде менше, ніж 2,80 м (п. 2.3.); загальні відомості про будинок: серія проекту СО-1684, матеріал зовнішніх стін - газоблок, матеріал перекриття - панелі перекриття (п. 2.4.); будинок буде обладнано водопроводом (холодне водопостачання), каналізацією, опаленням, електроосвітленням (п. 2.5); будинок буде обладнано водопроводом в м. Києві, Дарницький район, або прилеглих до нього районах (мікрорайонах) Київської області (п. 2.6.). Відповідно до пункту 5.2.2 кооперативної угоди від 19.10.2021, приблизним строком виконання цієї угоди є І квартал 2023 року.

Станом на 02.12.2021 вона внесла пайовий внесок у розмірі 56 840 грн, але на час пред`явлення цього позову, вказане нежитлове приміщення в експлуатацію не здане та у її власність не передане.

Вищенаведені обставини спонукали позивачку звернутися до суду за захистом її цивільного права на належне виконання відповідачем договірних зобов`язань, що виникли між ними за кооперативними угодами від 13.01.2021 та від 19.10.2021. Позивачка не володіє жодною актуальною інформацією про поважність причин, через які здача майна, обумовленого в додатках №1 до вищезазначених кооперативних угод, в експлуатацію протягом орієнтовних строків, встановлених кооперативними угодами, не була здійснена, відповідно, й не передана у її власність. З іншої сторони, сплачені позивачкою кошти як пайові внески відповідач також не повернув. Тому, оскільки зі своєї сторони позивачка виконала свої обов`язки за кооперативними угодами від 13.01.2021 і 19.10.2021 належним чином та своєчасно, з відповідач - ні, то вона вважає, що має підстави вимагати розірвання цих цивільно-правових договорів з одночасним стягненням на її користь сплачених нею сум пайових внесків.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОК «Ідея» про розірвання кооперативних угод задоволено.

Розірвано кооперативну угоду від 13.01.2021 № 7/8/15, укладену між ОК «Ідея» та ОСОБА_1 .

Розірвано кооперативну угоду від 19.10.2021 № 7/8/0/10, укладену між ОК «Ідея» та ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОК «Ідея» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 552 490 грн, де 495 650 грн - сума сплаченого ОСОБА_1 пайового внеску за кооперативною угодою від 13.01.2021, а 56 840 грн - за кооперативною угодою від 19.10.2021.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки зі своєї сторони позивачка виконала свої обов`язки за кооперативними угодами від 13.01.2021 і 19.10.2021 належним чином та своєчасно, а відповідач - ні, то цивільно-правові договори підлягають розірванню з одночасним стягненням з відповідача на користь позивача сплачених останньою сум пайових внесків.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 01 вересня 2025 року ОК «Ідея» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги заявник вказує на те, що відповідно до п. 2.1.5. Кооперативних угод Позивач вправі вийти зі складу асоційованих членів Кооперативу та забрати (повернути) свій пай у грошовій або майновій формі.

Аналогічне положення міститься у статті 21 Закону України «Про кооперацію», якою визначено, що у разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі.

Правовим наслідком припинення статусу членства в кооперативі, є виплата паю, інших платежів або передача права власності на майно в натурі членам кооперативу (постанова Верховного Суду від 19.12.2018 у справі № 906/812/17).

Отже, обов`язок з повернення паю виникає лише у разі виходу або виключення Позивача з Кооперативу.

Оскільки позивач не зверталася до відповідача із заявою про вихід із Кооперативу, то у останнього не виник обов`язок з повернення паю у будь-якій формі (грошовій чи майновій).

Повернення паю у майновій формі можливе, по-перше, як зазначалось вище, після виходу (виключення), та, по-друге, за настання умов, передбачених Кооперативними угодами.

Так, відповідно до п. 5.3. Кооперативних угод рішення про повернення паїв у натуральній формі приймається виключно Загальними зборами Кооперативу і за умови, що таке повернення не може нанести шкоду відповідному виду діяльності Кооперативу і виконання цієї Угоди не зачепить інтересів інших членів Кооперативу.

Отже, повернення паю у натуральній формі можливе лише за умови, якщо воно не може нанести шкоду Кооперативу або його членам.

Розірвання договорів можливе лише за наявності істотного порушення. При цьому порушення існує тоді, коли інша сторона порушує або не виконує свого обов`язку. Натомість, як вказувалось вище, у відповідача не виникло обов`язку повернути позивачу пай у будь-якій формі, відповідно й не могло бути порушення неіснуючого обов`язку.

Суд першої інстанції, задовольняючи вимогу про розірвання Кооперативних угод, навіть не встановив будь-якого порушення, а лише вказав про те, що Кооперативні угоди досі не виконані.

26 грудня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Таволжанського М.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник зазначав, що не погоджується з доводами апеляційної скарги, оскільки вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

В судове засідання з`явився представник відповідача Обслуговуючого кооперативу «Ідея» адвокат Шапошнікова Т. Г., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся засобами електронного зв`язку. Відповідно до звіту про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду, поштова кореспонденція була доставлена 05.12.2025.

З огляду на вище викладене колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторони, яка повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомлені.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 13.01.2021 між сторонами укладено кооперативну угоду № 7/8/15, за умовами якої позивачка вносить відповідачу пайовий внесок, що зараховується до пайового фонду Кооперативу (п. 1.1.), а відповідач закріплює за позивачкою пай у пайовому фонді, визначеного згідно з Реєстром паїв Кооперативу під ідентифікаційним кодом «7/8/15» (п. 1.2.).

За угодою пай повинен був бути сплачений до 03.02.2021 (п. 3.4.). Повернення паю могло здійснюватися в грошовій або майновій (натуральній) формах, у разі повернення паю в натуральній формі, то всі умови такого повернення визначаються в додатку чи в додатковій угоді (п. 5.1.).

Зі змісту додатку №1, укладеного в день підписання вищезазначеної кооперативної угоди, випливає, що позивачка висловила бажання на повернення паю в майновій (натуральній) формі (2.1.) у вигляді житлового приміщення за наступними технічними характеристиками; квартира буде розташована на другому поверсі чотирьох поверхового будинку і буде мати загальну площу 34 кв. м, в тому числі одна кімната площею 9,17 кв. м, кухня - 14,04 кв. м, вбиральня (сполученої) - 3,77 кв. м, коридор - 4,41 кв. м (п. 2.2.). Крім цього, як зазначено в додатку, квартира буде обладнана лоджією, площею 3,42 кв. м (п. 2.3.), а загальна площа квартири складатиме 34 кв. м (п. 2.4.), висота приміщень буде не менше 2,75 м. (п. 2.5.).

Приблизний строк виконання Угоди припадав на 1 квартал 2023 року (п. 5.2.2. кооперативної угоди від 13.01.2021).

Станом на 02.02.2021 позивачка внесла пайовий внесок у розмірі 495 650,00 грн, проте на час подання позову квартира з технічними характеристиками, обумовленими в додатку №1 до кооперативної угоди від 13.01.2021, в експлуатацію не здана і у власність позивачки не передана.

19.10.2021 сторони уклали нову кооперативну угоду за № 7/8/0/10, зміст пунктів 1.1, 1.2 ідентичний відповідним пунктами кооперативної угоди від 13.01.2021.

Водночас, пункт 3.4 передбачає, що пайовий внесок повинен був бути сплаченим позивачкою не пізніше 22.11.2021. В день укладення кооперативної угоди, сторони склали додаток №1, пункт 1 якого передбачав, що «повернення паю після 1-го (першого) кварталу 2023 року може здійснюватися, в т.ч. в майновій (натуральній) формі шляхом передання пайовику (позивачці) певного майна».

У пунктах 2.2.-2.6. містяться технічні характеристики майна, що підлягало передачі: нежитлове приміщення буде розташоване в цокольному поверсі п`ятиповерхового будинку та буде мати загальну площу 4,06 кв. м (п. 2.2.); його висота не буде менше, ніж 2,80 м (п. 2.3.); загальні відомості про будинок: серія проекту СО-1684, матеріал зовнішніх стін - газоблок, матеріал перекриття - панелі перекриття (п. 2.4.); будинок буде обладнано водопроводом (холодне водопостачання), каналізацією, опаленням, електроосвітленням (п. 2.5); будинок буде обладнано водопроводом в м. Києві, Дарницький район, або прилеглих до нього районах (мікрорайонах) Київської області (п. 2.6.).

Відповідно до пункту 5.2.2. кооперативної угоди від 19.10.2021, приблизним строком виконання цієї угоди є І квартал 2023 року.

Станом на 02.12.2021 позивачка внесла пайовий внесок у розмірі 56 840 грн, але на час пред`явлення цього позову, вказане нежитлове приміщення в експлуатацію не здане, у власність позивачки не передане.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України).

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

Пайовий фонд - це фонд, що формується з пайових внесків членів кооперативу і є одним із джерел формування майна кооперативу, розмір якого може змінюватися.

У відповідності до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Встановивши, що позивач своєчасно та повністю виконала свої зобов`язання за кооперативними угодами від 13.01.2021 року 7/8/15 та від 19.10.2021 року № 7/8/0/10, сплативши за ними пайові внески в повному обсязі, а відповідач порушив умови договорів щодо терміну планового закінчення об`єкта будівництва - квартири та нежитлового приміщення та передачі їх у власність позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги про розірвання зазначених кооперативних угоди та стягнення з відповідача на користь позивача сплачених пайових внесків за вказаними угодами, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Такі висновки відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 17.12.2025 року в справі № 753/19298/23, правовідносини в якій є подібними до правовідносин в справі, що переглядається.

Посилання заявника на те, що обов`язок з повернення паю у відповідача виникає лише у разі виходу або виключення позивача з кооперативу, проте остання відповідної заяви не подавала, не заслуговують на увагу, оскільки спірні правовідносини виникли з інших правових підстав, зокрема, щодо істотного порушення ОК «Ідея» умов укладених з позивачем договорів, в результаті чого друга сторона значною мірою позбавилася того, на що вона розраховувала при їх укладенні.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Судом першої інстанції повно встановлено обставини, що мають значення для справи, висновки суду відповідають наявним у матеріалах справах доказам.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Ідея» залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена

в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 26 січня 2026 року

Головуючий Судді