Номер провадження 2/754/489/26
Справа №754/1846/25
РІШЕННЯ

Іменем України

09 лютого 2026 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді - Галась І.А.

при секретарі - Кирилова А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» про зхист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду міста Києва звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (м. Київ, вул. Болсуновська, 8, поверх 9, ) з позовною заявою до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» про зхист прав споживача. Ціна позову - 57050 гривні.

Вимоги позову обґрунтовано наступним.

07 травня 2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № . Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Відповідно до Договору позики Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Кредит на суму у розмірі: 14 000,грн. 00 коп. шляхом перерахунку на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки ( НОМЕР_1 ) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п. 2.6.1., п. 2.6.2. та п. 2.6.3. цього Договору, його додатків.

Основні умови Договору щодо надання коштів у позику: п. 2.4. Тип кредиту - кредит; п. 2.7. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; п. 2.5. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; п. 3.2. Дати надання кредиту: 07.05.2024 року або наступний за ним календарний день; п. 2.6.1. Стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору; п. 2.6.2. Знижена процентна ставка 1,35% в день та застосовується відповідно до наступних умов.

«Якщо Позичальник 06.06.2024 року, сплатить кошти у сумі не менше суми першого

платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

У випадку невиконання Позичальником умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Позичальника здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших позичальників, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Позичальник розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Позичальник погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Позичальником права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Позичальника, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки».

Відповідно до п. 10.6.10.7. договору Позики Позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти надав згоду (акцепт) на укладення Договору шляхом направлення повідомлення Товариству, яке підписано відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під Офертою, яка містить усі істотні умови Договору, Одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення Одноразового ідентифікатора для підписання Договору та Одноразового ідентифікатора для підписання Паспорту Кредиту. Після підпису Електронного повідомлення Позичальником, зазначене повідомлення надійшло в ІКС Товариства, відповідно з цього моменту Товариство повідомлене про те, що Позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (Оферту) Товариства щодо укладання Договору.

Моментом підписання цього Договору є використання його Сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням Договору зі сторони Товариства є формування на дання на ознайомлення Позичальнику Оферти, а також генерація та направлення Позичальнику Одноразового ідентифікатора. Підписанням Договору зі сторони Позичальника є направлення Позичальником повідомлення, що містить Одноразовий ідентифікатор отриманий від Товариства, через Особистий кабінет.

Договір підписується електронним підписом Позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов Позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти Договір. На вказану Позичальником електронну пошту або смс-повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Договору, що згенерований під час проходження Позичальником процедури укладення Договору. Позичальник, приймаючи пропозицію Позикодавця укласти Договір, підписує в інформаційно- телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки "підписати". Сформовані таким чином електронні підписи Позичальника та Позикодавця накладені на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а Договір є укладеним. Зазначені умови договору Позики повністю відповідають вимогам ст. 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію".

На підтвердження укладання договору Позики між Кредитодавцем та Позичальником у додатку до позовної заяви позивач додає роздруківку з електронної пошти позивача - , з якої відправлено на електронну пошту відповідачу - ІНФОРМАЦІЯ_1 одноразові ідентифікатори для підпису договору позики № та паспорту споживчого кредиту. Зазначені одноразові ідентифікатори вказані також у Договорі позики та паспорті споживчого кредиту після його підписання сторонами.

У відповідності до п. 2.5, 2.5.1., 2.6.3, Договору Позики:- Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні(в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів) , що є Додатком №1 до цього Договору.

Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі;

- У Позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених Договором, на підставі поданого до Товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Товариство, за наявності у нього всіх необхідних можливостей, засобів і ресурсів, в тому числі з урахуванням оцінки кредитоспроможності Позичальника, може направити Позичальнику пропозицію щодо продовження строку кредиту. Якщо Позичальник погоджується з запропонованими умовами продовження строку кредиту, Позичальнику в Особистому кабінеті, стає доступним до укладання правочин щодо зміни строку кредиту, за Договором. При цьому, Позичальник розуміє та погоджується, що направлення Товариством вказаних пропозицій Позичальнику є правом Товариства, а не обов`язком та залежить від можливостей Товариства та/або оцінки кредитоспроможності Позичальника;

- Протягом строку дії Договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений у бік зменшення для Позичальника у випадку та на умовах: визначених в п. 2.6.2 Договору та/або умовами Програми лояльності та/або умовами Правил та/ або умовами окремих акцій та/або умовами індивідуальних пропозицій Позичальнику, зокрема у випадку отримання Позичальником знижки на стандартну процентну ставку.

Також, Товариством враховані встановлені законодавчі обмеження щодо денної процентної ставки, передбачені Законом України «Про споживче кредитування» зі змінами внесеними Законом № 3498 від 22.11.2023 р., нарахування процентів за користування Позикою здійснювалось за процентною ставкою у розмірі 1,5% в день.

Позичальник свої зобов`язання відповідно умов договору Позики не виконав, в той час як Позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав Відповідачу грошові кошти в розмірі 14 000,грн. 00 коп., що підтверджується Квитанцією про перерахування коштів, копія якої додаються до цієї Позовної заяви.

Отже, станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 57 050 гривень 00 копійок, з яких: - 14 000 гривень 00 копійок - заборгованість за тілом кредиту; - 43 050 гривень 00 копійок - заборгованість за процентами (14000*1,5*205); 14 000 - тіло позики 1,5 % - процентна ставка 180 - кількість днів прострочення, протягом яких нараховувались проценти.

Разом: 57 050 гривень 00 копійок, проценти нараховувалися по 27.01.2025 року включно.

Розрахунок процентів у вищевказаному розмірі обумовлено тим, що Відповідачем у справі 05.06.2024 р., 03.07.2024 р. та 06.07.2024 р. були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведені часткові сплати за Договором про надання грошових коштів у позику № від 07.05.2024 р. на загальну суму 11 970 гривень 00 копійок (5 670 гривень 00 копійок; 5 670 гривень 00 копійок; 630 гривень 00 копійок), з якої даним зарахуванням погашено проценти станом на 05.06.2024 р. (оскільки сплати проведені у розміри та строки, визначені Графіком платежів (Додаток № 1 До Договору про надання споживчого кредиту № від 07.05.2024 року), то у період з 07.05.2024 р. по 05.06.2024 р. застосовувалась знижена процентна ставка у розмірі 1,35% згідно п. 2.6.2. Договору), а також погашено проценти станом на 03.07.2024 р. та станом на 06.07.2024 р. (нараховані за стандартною процентною ставкою).

Відповідно у період з 07.07.2024 р. до 27.01.2025 р. (тобто до дати підготовки цієї позовної заяви включно), у зв`язку із відсутністю подальших сплат за Договором згідно встановленого Графіку платежів зі сторони Відповідача проценти у наступні 205 днів нараховувались за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,5% (п. 2.6.1. Договору).

2.10.1. Денна процентна ставка розраховується за формулою ДПС = (ЗВСК/ ЗРК)/t ? 100%, де: ДПС - денна процентна ставка за даним Договором; ЗВСК - загальні витрати за кредитом (споживчим кредитом) за даним Договором (п. 2.10.2. Договору);

ЗРК - загальнии? розмір кредиту за даним Договором (п. 2.3. Договору); t - строк кредитування у днях (п. 2.5. Договору).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

17 лютого 2025 року представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Кокарєвим Є.О. через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву та зустічну позовну заяву про захист прав споживачів та визнання недійсним договору позики від 7 травня 2024 року.

Відповідно до відзиву ОСОБА_1 вважає заявлені позовні вимогим надуманими та безпідставними, враховуючи наступне.

Позика надавалася позивачем на строк 360 днів, і термін повернення позики є 1 травня 2025 року. Згідно ч. 1 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідне також передбачено п. 6.4 Договору позики від 07.05.2024 року.

Однак, позивач не звертався до відповідача з вимогою про дострокове повернення частини позики і доказів пред`явлення такої вимоги в матеріалах справи немає, що свідчить про передчасність позову позивача.

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де

ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях.

Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Однак відповідач, всупереч вимогам вищезазначених норм, здійснює розрахунок відсоткової ставки із застосуванням ставки 1,5 % за кожен день користування кредитом.

Як визнає сам позивач, 05.06.2024 року, 03.07.2024 року та 06.07.2024 року на користь позивача було сплачено 11970 грн., однак вони не враховані при визначенні суми боргу.

В заявленому позові тіло кредиту становить 14000 грн., відсотки - 45472, 4 грн., що не відповідає вимогам п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України щодо справедливісті, добросовісністі та розумністі.

Відповідно до зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 просить визнати недійсним з моменту укладення Договір про надання грошових коштів у позику № від 7 травня 2024 року укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс».

18 лютого 2025 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача ТОВ «Іннова Фінанс» - Чуча С.О. подано заяву про зменшення/збільшення розміру позовних вимог відповідно до якої зазначено наступне.

18.02.2025 р. представником Товариства під час підготування відповіді на відзив було виявлено допущення технічної помилки під час написання і подальшого направленням позовної заяви до суду, внаслідок якої було зазначено не вірний розмір процентів під час здійснення розрахунку заборгованості за Договором № .

Позивач змінює та конкретизує розмір позовних вимог, зокрема у прохальній частині позову у першому абзаці з 59472,40 грн. до 48202,40 грн., тобто з урахуванням заборгованості за Договором станом на дату підготовки позовної заяви, та судових витрат Позивача на сплату судового збору; та у другому абзаці прохальної частини з 57 050,00 грн. до 45780,00 грн., тобто з урахуванням суми основного боргу та процентів, нарахованих з урахуванням змін, що були внесені на підставі Закону «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 р., який набрав чинності 24.12.2023 р. (і яким було доповнено прикінцеві і

перехідні положення ЗУ «Про споживче кредитування», зокрема п. 17).

18 лютого 2025 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача ТОВ «Іннова Фінанс» - Чуча С.О. подано відповідь на відзив зазначаючи наступне.

Стосовно розміру нарахованих процентів за договором про надання грошових коштів у позику № від 07.05.2024 р.

Стороною Відповідача у своєму Відзиві заперечується правомірність нарахування процентів, а саме: з урахуванням змін, що були внесені на підставі Закону «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 р., який набрав чинності 24.12.2023 р., і яким було доповнено прикінцеві і перехідні положення ЗУ «Про споживче кредитування», зокрема п. 17, в якому чітко зазначено: «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %"».

На вищевказане повідомляють, що представником Позивача дійсно було зазначено не вірний розмір процентів під час здійснення розрахунку внаслідок технічної помилки (у зв`язку із чим до суду окремо скеровано заяву про зменшення позовних вимог після проведення відповідного перерахунку в частині процентів).

Однак, разом з тим, представником Відповідача під час висловлення зауваження щодо розмірів процентної ставки абсолютно не враховано строки перехідного періоду до моменту настання обмежень, згідно яких максимальний розмір денної процентної ставки не може бути більшим за 1 % від суми тіла кредиту, а також не надано жодного альтернативного контррозрахунку задля обґрунтування того, який має бути розмір процентів за договором про надання грошових коштів у позику № від 07.05.2024 р.

Договір між ОСОБА_1 та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» укладено 07.05.2024 р., тобто - через 136 днів після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 р.

Сплив перших 120-ти днів з моменту набрання вищевказаним законом чинності припадає на 21.04.2024 р. включно, сплив других 120-ти днів - на 19.08.2024 р., а отже перерахунок процентів за ставкою 1 % має проводитись не за весь період Договору, а лише з 20.08.2024 р. по 27.01.2025 р. включно.

Загальна кількість днів прострочення виконання зобов`язання за Договором становить: 266 днів (з 07.05.2024 р. по 27.01.2025 р. - з моменту укладення Позичальником Договору і до моменту підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості).

Разом з тим, Відповідачем у справі 05.06.2024 р., 03.07.2024 р. та 06.07.2024 р. були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведені часткові сплати

за Договором про надання грошових коштів у позику № від 07.05.2024 р. на загальну суму 11 970 гривень 00 копійок (5 670 гривень 00 копійок; 5 670 гривень 00 копійок; 630 гривень 00 копійок), з якої даним зарахуванням погашено проценти станом на 05.06.2024 р. (оскільки сплати проведені у розміри та строки, визначені Графіком платежів (Додаток № 1 До Договору про надання споживчого кредиту № від 07.05.2024 року), то у період з 07.05.2024 р. по 05.06.2024 р. застосовувалась знижена процентна ставка у розмірі 1,35% згідно п. 2.6.2. Договору), а також погашено проценти станом на 03.07.2024 р. та станом на 06.07.2024 р. (нараховані за стандартною процентною ставкою).

Процентні ставки на період нарахування вищевказаних процентів (1,35% та 1,5%) підпадають під 120-денний строк законодавчих обмежень, згідно яких максимальною допустимою ставкою для нарахування таких процентів визначено 1,5%, а отже - таке нарахування було і є правомірним.

Оскільки з урахуванням проведених Відповідачем у справі сплат останнім було погашено проценти станом на 06.07.2024 р. (61 день строку дії Договору), розмір процентів, заявлених Позивачем до стягнення, було розраховано на залишок кількості днів прострочення виконання зобов`язання, а саме: 266 днів (загальна кількість днів прострочення) - 61 день (кількість днів, за яку було погашено проценти) = 205 днів (залишок кількості днів прострочення виконання зобов`язання, протягом якого нараховувались проценти).

Остаточний правильний розрахунок з урахуванням законодавчих обмежень має наступний вигляд: 14 000,00 грн. (сума виданих кредитних коштів)/100% * 1,5% (кредитна (стандартна) процентна ставка) * 44 (кількість днів прострочення, що підпадає під другий перехідний період процентної ставки згідно Закону) та дорівнює 9 240,00 грн. (210,00 грн. за один день користування кредитними коштами протягом вторинного періоду); 14 000,00 грн. (сума виданих кредитних коштів)/100% * 1% (кредитна процентна ставка) * 161 (кількість днів прострочення після спливу строків перехідного періоду згідно Закону, і до моменту підготовки позовної заяви) та дорівнює 22 540,00 грн. (140,00 грн. за один день користування кредитними коштами протягом вторинного періоду).

Загальний розмір процентів за Договором складає: 9 240,00 грн. + 22 540,00 грн. = 31 780,00 грн. (розмір процентів за 205 днів прострочення виконання зобов`язання).

Загальна сума заборгованості за Договором складає: 14 000,00 грн. (сума основного боргу (тіла кредиту) + 31 780,00 грн. (проценти) = 45 780,00 грн.

Також 18 лютого 2025 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача ТОВ «Іннова Фінанс» - Чуча С.О. подано відзив на зустрічну позовну заяву відповідно до якої зазначено наступне.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» 17.02.2025 р. після проведення реєстрації вхідного документа судом через електронний кабінеті підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС було отримано зустрічний позов адвоката Кокаревої Євгенії Олександрівни (за зустрічним позовом - представник Позивача; за первісним позовом - представник Відповідача), яка діє в інтересах ОСОБА_1 (за зустрічним позовом - Позивач; за первісним позовом - Відповідач), про захист прав споживача та визнання недійсним договору позики від 07.05.2024 р., у зв`язку із чим представник Відповідача (за зустрічним позовом - представник Відповідача; за первісним позовом - представник Позивача) подає відповідь на відзив, зазначаючи наступне.

Стосовно недійсності Договору про надання грошових коштів у позику № від 07.05.2024 р. через розмір нарахованих процентів до стягнення.

Стороною Позивача (за зустрічним позовом) у свої позовній заяві заперечується правомірність нарахування процентів, а саме: з урахуванням змін, що були внесені на підставі Закону «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 р., який набрав чинності 24.12.2023 р., і яким було доповнено прикінцеві і перехідні положення ЗУ «Про споживче кредитування», зокрема п. 17, в якому чітко зазначено: «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %"».

На вищевказане повідомляємо, що представником Відповідача (за зустрічним позовом) дійсно було зазначено не вірний розмір процентів під час здійснення розрахунку внаслідок технічної помилки, у зв`язку із чим таку невідповідність було оперативно усунуто, шляхом скерування до суду заяви про зменшення позовних вимог після проведення відповідного перерахунку в частині процентів задля недопущення порушення прав ОСОБА_1 , як Позичальника (споживача).

Однак, разом з тим, представником Позивача (за зустрічним позовом) під час висловлення зауваження щодо розмірів процентної ставки абсолютно не враховано строки перехідного періоду до моменту настання обмежень, згідно яких максимальний розмір денної процентної ставки не може бути більшим за 1 % від суми тіла кредиту.

Договір між ОСОБА_1 та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» укладено 07.05.2024 р., тобто - через 136 днів після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 р.

Сплив перших 120-ти днів з моменту набрання вищевказаним законом чинності припадає на 21.04.2024 р. включно, сплив других 120-ти днів - на 19.08.2024 р., а отже перерахунок процентів за ставкою 1% має проводитись не за весь період Договору, а лише з 20.08.2024 р. по 27.01.2025 р. включно.

Процентні ставки на період нарахування вищевказаних процентів (1,35% та 1,5%) у більшій частині підпадають під 120-денний строк законодавчих обмежень, згідно яких максимальною допустимою ставкою для нарахування таких процентів визначено 1,5%, а отже - таке нарахування було і є правомірним станом на дату укладення сторонами Договору про надання грошових коштів у позику від 07.05.2024 р., відтак відсутні порушення в частині процентної ставки серед умов вказаного Договору, оскільки обмеження денної процентної ставки у розмірі 1% на момент підписання угоди не існувало.

Тому на доводи сторони Позивача (за зустрічним позовом) щодо несправедливої процентної ставки Позивач вважає за необхідне звернути увагу суду щодо несвоєчасності такої думки, оскільки укладення Договору - не є актом примусових дій з боку Товариства, а тільки добровільною згодою між Позичальником та Кредитодавцем/Позикодавцем, відтак - якщо ОСОБА_1 , як свідома дієздатна особа, станом на 07.05.2024 р., вважав умови кредитування за Договором про надання грошових коштів у позику № від 07.05.2024 р. неправомірними, він міг відмовитись від підписання Договору та подальшого отримання від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» кредитних коштів.

Відтак, станом на 18.02.2025 р., порушення щодо процентної ставки за договором про надання грошових коштів у позику № від 07.05.2024 р., на які сторона Позивача за зустрічним позовом посилається, як на підставу визнання такого Договору недійсним, представником Позивача за первісним позовом повністю усунуті у строки та спосіб, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України до настання можливих негативних наслідків для Позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 - і, відповідно, необхідності в особливому додатковому заході, спрямованому на поновлення і захист прав останнього, як споживача (позичальника), шляхом визнання Договору недійсним, не існує.

Сума до стягнення наразі відповідає вимогам чинного законодавства України і є такою, що чітко зафіксована в оновлених позовних вимогах ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 з 18.02.2025 р., а отже підстав для задоволення зустрічного позову адвоката Кокаревої Євгенії Олександрівни ), яка діє в інтересах ОСОБА_1 , як і предмет спору за цією зустрічною позовною заявою, відсутні і задоволенню в судовому порядку не підлягають.

До вищенаведених пояснень по суті справи представник Відповідача (за зустрічним позовом) у своєму відзиві хоче звернути увагу суду на те, що стороною Позивача (за зустрічним позовом) подано зустрічну позовну заяву з порушенням вимог ЦПК України.

Вважають за необхідне наголосити на тому, що представником Позивача (за зустрічним позовом) - адвокатом Кокаревою Євгенією Олександрівною - не в повній мірі дотримано обов`язок щодо надсилання копії позову з доданими до нього документами всім іншим УЧАСНИКАМ справи всупереч вимогам ч. 7 ст. 43, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, оскільки представнику Відповідача (за зустрічним позовом) - ані до електронного кабінету підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС, ані засобами поштового зв`язку таку копію не було надіслано.

При обґрунтуванні своєї позиції Відповідач (за зустрічним позовом) виходить з наданих стороною Позивача документів, зокрема: Відзив на первісну позовну заяву, Зустрічний позов; Договір про надання правничих послуг від 03.02.2025 р., що не має номеру, Ордер на надання правничої допомоги, Свідоцтво Кокаревої Є.О. про право на заняття адвокатською діяльністю, Платіжна інструкція АТ КБ «ПриватБанк» № 8368-9488-2640-0527 від 06.02.2025 р.

По-перше, звертають увагу суду, що вимога про стягнення з Відповідача (за зустрічним позовом) судових витрат на користь Позивача (за зустрічним позовом), пов`язаних із наданням останньому правничої допомоги, не підлягає задоволенню, оскільки не містить ані належного документального підтвердження, ані заявленого розміру до стягнення згідно прохальної частини зустрічного позову («Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі гривень»).

Договір про надання правничих послуг від 03.02.2025 р., долучений до зустрічного позову, не містить: 1) чіткого переліку послуг (предмета договору), що надані/можуть бути надані ОСОБА_1., як клієнту Адвокатського бюро «Ткачук та партнери» в рамках здійснення представництва у справі № 754/1846/25; 2) зазначення фіксованої вартості послуг, що надані/можуть бути надані ОСОБА_1., з яких складається загальна вартість гонорару, що його клієнт Адвокатського бюро має сплатити за виконання наданих послуг; 3) відповідальність сторін у разі невиконання або неналежного виконання договору; 4) порядок прийняття послуг; 5) номер договору, за яким його можна ідентифікувати, як окрему угоду між АБ та клієнтом про надання правничих послуг.

Акт прийому-передачі фактично наданих послуг серед матеріалів цивільної справи № 754/1846/25 відсутній.

Тобто представник Позивача (за зустрічним позовом) не лише фактично позбавляє сторону Відповідача (за зустрічним позовом) права на висловлювання заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу адвоката, а й перешкоджає праву суду на встановлення співмірності таких витрат відповідно до отриманих ОСОБА_1 послуг.

По-друге, надана платіжна інструкція від АТ КБ «ПриватБанк» № 8368-9488-2640- 0527, відповідно до якої ОСОБА_1 06.02.2025 р. було здійснено переказ коштів у розмірі 15 000,00 грн. на рахунок АБ «Ткачук та партнери» - не може слугувати належним доказом підтвердження оплати послуг адвоката саме за здійснення останньою представництва у справі № 754/1846/25, оскільки із призначення платежу «Сплата від ОСОБА_1 по договору від 03.02.2025 р.» неможливо достовірно встановити, що сплата проводилась саме за тим договором, копію якого адвокатом Кокаревою Є.О. долучено до зустрічного позову, тому що ідентифікуючих ознак, таких, як номер, ні призначення платежу, ні сам Договір про надання правничих послуг окрім дати не містить, тим паче, що навіть суми у платіжній інструкції та у пункті 5 Договору про надання правничих послуг ОСОБА_1 - суттєво відрізняються.

Враховуючи вищевикладене, обґрунтування судових витрат на правничу допомогу зустрічний позов не містить взагалі.

Справа за позовом ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику № від 07.05.2024 р. є малозначною, має незначну складність, а фактично надані ОСОБА_1 , як клієнту Адвокатського Бюро «Ткачук та партнери», послуги з написання відзиву на позов та зустрічного позову - по суті є дублюванням однакової інформації стосовно обмежень денної процентної ставки, і оскільки відсоток інформації, яка стосується конкретної справи і яка потребує аналітичної роботи для коректного і доступного її викладення у тексті відзиву та зустрічного позову, значно менший, аніж суттєве змістовне наповнення, Відповідачем (за зустрічним позовом) заперечується і ставиться під сумнів співмірність і затрачений час виконаної роботи до об`єктивності її вартості.

Також просять суд звернути увагу на факт, що необхідність надання ОСОБА_1 правничої допомоги викликана лише невиконанням з його боку своїх зобов`язань щодо дотримання ним умов Договору. Його поведінка прямо суперечить позиції, викладеній у постанові КЦС ВС від 03.12.2024 № 487/6342/18 (61-2433св24), в якій йдеться: «Обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісне виконання усіх своїх зобов`язань, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора».

21 лютого 2025 року через підсистему « Електронний суд» представником позивача (за первісним позовом та відповідачем за зустрічним) ТОВ «Іннова Фінанс» - Чуча С.О. подано клопотання про долучення доказів, зокрема відповіді ТОВ «МОБІЗОН» № 180225-01 від 18.02.2025 р.

21 лютого 2025 року представником відповідача (за первісним позовом та позивачем за зустрічним) ОСОБА_1 , адвокатом Кокарєвим Є.О. через підсистему «Електронний суд» подано заяву про уточнення прохальної частини зустрічного позову.

26 лютого 2025 року представником відповідача (за первісним позовом та позивачем за зустрічним) ОСОБА_1 , адвокатом Кокарєвим Є.О. через підсистему «Електронний суд» подано заперечення про долучення додаткових доказів до позову а саме про долучення в якості доказу довідки ТОВ « Мобізон» від 18.02.2025 року в якості доказу як незалежного та поданого з порушенням ст. 83 ЦПК України.

14 березня 2025 року представником відповідача (за первісним позовом та позивачем за зустрічним) ОСОБА_1 , адвокатом Кокарєвим Є.О. через підсистему «Електронний суд» подано клопотання про витребування доказів а саме, чи надсилалась мобільним оператором ТОВ «Лайфселл» на номер телефону , яким користується заявник ( НОМЕР_2 ) смс повідомлення від 09.09.2024 року о 09.42 години від «finsfera» (ТОВ «Іннова Фінанс») про дострокове погашення боргу.

Відповідно до ухвали суду, яка внесена до протоколу судового засідання від 08.04.2025 року, суд ухвалив забезпечити докази в цивільній справі, шляхом витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» чи надсилалось мобільним оператором товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» на номер телефону НОМЕР_2 яким користується заявник смс повідомлення від 09.09.2024 року о 09 год. 42 хв. від «finsfera» (ТОВ "Іннова Фінанс") про дострокове погашення боргу.

27.05.2025 року №2471д на виконання ухвали суду Товариство з обмеженою відповідальністю «лайфселл» повідомило наступне.

У ТОВ «лайфселл» відсутня інформація про прочитання тексту SMS-повідомлення кінцевим користувачем - фізичною особою, наступні дії останнього з SMS-повідомленням (видалення тощо), а так само - відсутня інформація про зміст (текст) вищезгаданого SMS-повідомлення.

Відповідно до даних, наявних у ТОВ «лайфселл», на кінцеве (термінальне) обладнання з номером НОМЕР_2 було доставлене SMS-повідомлення з альфанумеричного імені «finsfera» 09.09.2024 о 09:42.

Під час підготовчого розгляду справи представник відповідача ОСОБА_1.( за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом) - адвокат Кисель А.С. заперечував проти первісного позову, а щодо зустрічної позовної заяви просив задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача (за первісним позовом та відповідач за зустрічним) ТОВ «Іннова Фінанс» - до підготовчого розгляду не з`явився.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2025 року закрито підготовчий розгляд справи та призначено справу в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, встановивши загальний порядок дослідження доказів.

Представник позивача (за первісним позовом та відповідач за зустрічним) ТОВ «Іннова Фінанс» в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача ОСОБА_1.( за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом) - адвокат Кисель А.С. вимоги викладені у зустрічній позовній заяві підтримав, заперечував щодо первісного позову.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 07 травня 2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № .

Відповідно до п. 2 вказаного Договору на умовах, встановлених договором, товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 14 000 грн; строк кредиту - 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів; тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього договору.

Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.

Згідно з п. 3 цього ж Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1 . Сума кредиту (його частини) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору.

Пунктом 11 Договору визначено реквізити та підписи сторін. Вказаний кредитний договір підписано відповідачем 06.08.2022 року одноразовим ідентифікатором b0an8ffao.

Також ОСОБА_1 заповнено анкету клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://finsfera.ua/), в якій вказано її особисті дані, зміст діяльності (зайнятість)/соціальний статус, а також інформацію стосовно кредиту (суму наданого кредиту - 14 000,00 грн, дату отримання кредиту -07.05.2024 року, електронну пошту позичальника ІНФОРМАЦІЯ_1, номер телефону позичальника - НОМЕР_2 та електронний платіжний засіб - НОМЕР_1 .

Цього ж дня ОСОБА_1 підписано електронним підписом Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), в якому містяться інформація та контактні дані кредитодавця, інформація та контактні дані кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної відсоткової ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови.

Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у вищевказаному Договорі надання грошових коштів у позику № від 07 травня 2024 року.

16.05.2023 року між ТОВ «ФК «Контрактовий дім» та ТОВ «Іннова Фінанс» укладеного Договір №160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів. Відповідно, до умов вказаного договору клієнт доручає фінансовій компанії за відповідну плату здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням реєстру виплат на користь отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send. Перекази на користь отримувачів здійснюється фінансовою компанією за умови перерахування клієнтом забезпечувального платежу на рахунок фінансової компанії, в межах якого клієнт отримує право направляти реєстри виплат фінансової компанії з метою подальшого переказу платежів. Суми забезпечувального платежу перераховуються окремими платежами. Розмір забезпечувального платежу самостійно визначаються клієнтом, з розрахунку суми всіх очікуваних платежів в звітному місяці.

Відповідно до платіжної інструкції №19850-1354-106211594 термінал №1354, 07.05.2024 року в 14 год. 39 хв. Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова фінанс» перерахувало кошти у сумі 14 000 гривень на рахунок акціонерного товариства «Сенс Банк» з вказаним призначенням платежу : кредитні кошти від ТОВ «Іннова фінанс» поповнення картки MasterCard НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . ID операції: НОМЕР_3 .

При цьому, з розрахунку заборгованості за кредитом (Кредитним договором № від 07.05.2024 року) вбачається, що заборгованість за вказаним кредитним договором становить 57050 грн, з яких: 14 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 43050,00 грн заборгованість за процентами. Розмір погашення заборгованості 11970,00 грн.

Разом із тим, щодо розміру відсоткової ставки варто зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023.

Закон України від 22 листопада 2023року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Згідно з ч. 5 ст.94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Враховуючи, що самим Законом України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набрав чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір було укладено 14 травня 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, то суд дійшов висновку про нарахування процентної ставки у відповідності до чинного законодавства у розмірі 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

У той же час, перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.

Ч. 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Кредитний договір був укладений 07 травня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», відповідно, денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не може перевищувати 1 %.

Однак, позивач в супереч вимогам вищевказаних норм, здійснив розрахунок відсоткової ставки із застосуванням ставки 1,5% за кожен день користування кредитом.

Відповідно до ст. ст. 509,510,512 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. ст. 517,526 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог згідно звичаїв діалогового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст.527,528,611,312 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Виконання може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не впливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

На підставі ст. ст. 633,638,639 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1049, 1054 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У ст. 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом ч. ч. 3, 4, 6 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Пунктами 3, 28, 29, 30, 53, 54 ч. 1 ст.1, ст.5 Закону України «Про платіжні послуги» визначено поняття «безготівкових розрахунків», «користувач платіжних послуг», «кредитовий переказ», «кредитовий трансфер», «переказ коштів без відкриття рахунку», «платіжна інструкція», а також визначено перелік послуг, що відносяться до фінансових платіжних.

Статтею 22 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що платіжна установа, установа електронних грошей тощо мають право на підставі ліцензії надавати фінансові платіжні послуги користувачам на умовах кредиту, для виконання платіжних операцій з рахунку/ на рахунок користувача, крім платіжних операцій з електронними грошима, з дотриманням визначених цією статтею умов.

Надання кредиту споживачам здійснюється на підставі Закону України «Про споживче кредитування».

Статтею 23 Закону України «Про платіжні послуги» визначено обов`язки надавачів платіжних послуг, зазначених у п. 9 ч. 1ст. 10 цього Закону, щодо здійснення ідентифікації та верифікації користувачів відповідно до вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про платіжні послуги» усі документи на підтвердження надання платіжних послуг (виконання платіжних операцій), зберігаються надавачами платіжних послуг, їх комерційними агентами не менше 5 років з дня припинення ділових відносин з клієнтом або з дня завершення разової фінансової операції без встановлення ділових відносин з клієнтом. Під час зберігання документів, що містять банківську таємницю або іншу інформацію з обмеженим доступом, надавачі платіжних послуг та їх комерційні агенти забезпечують дотримання вимог, встановлених законодавством для зберігання відповідної інформації.

Частинами 1-3ст. 29 Закону України «Про платіжні послуги» встановлено, що надання платіжних послуг (у тому числі виконання окремих або разових платіжних операцій, відкриття та обслуговування рахунків тощо) здійснюється на підставі договору, укладеного між надавачем платіжних послуг та користувачем, який укладається в письмовій формі (паперовій або електронній). Договір про надання платіжних послуг може укладатися шляхом приєднання користувача до договору, розміщеного у доступному для клієнта місці у надавача платіжних послуг та на його веб-сайті в мережі Інтернет.

Частиною 1 ст. 34, ч. ч. 1,2,6,7ст.40 Закону України «Про платіжні послуги» до платіжних інструментів належать, зокрема електронні платіжні засоби. Форма та порядок надання платіжної інструкції визначаються договором між користувачем та надавачем платіжних послуг. Платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції. Надавач платіжних послуг зобов`язаний забезпечити фіксування в операційно-обліковій системі дати і часу надходження платіжної інструкції, прийняття її до виконання (або відмови в її прийнятті), виконання платіжної інструкції.

Відповідно до ст. ст.49,50 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна операція вважається завершеною у момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі; платіжна операція із використанням електронних грошей є завершеною у момент зарахування суми платіжної операції на електронний гаманець отримувача. Небанківські надавачі платіжних послуг забезпечують виконання платіжних операцій користувачів через розрахункові рахунки, відкриті в банках або в розрахунковому банку платіжної системи, учасниками якої вони є. Розрахунки між небанківськими надавачами платіжних послуг для забезпечення виконання платіжних операцій користувачів (крім платіжних операцій у межах одного надавача платіжних послуг) здійснюються шляхом проведення суми платіжної операції між розрахунковими рахунками небанківських надавачів платіжних послуг, що відкриті в банках (розрахунковому банку платіжної системи). Банки забезпечують виконання платіжних операцій своїх клієнтів, у тому числі операцій небанківських надавачів платіжних послуг, шляхом виконання міжбанківських платіжних операцій або платіжних операцій, що виконуються в межах одного банку.

В той же час, матеріали справи не містять доказів підписання кредитного договору та банківських документів, на підтвердження обставин видачі кредитних коштів відповідачу, а наданий позивачем розрахунок не є первинним банківським документом, а отже і належним доказом надання банківських послуг. Саме позивач звернувся до суду з позовом, а тому повинен був надати докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовував заявлені позовні вимоги, а саме обставин укладання кредитного договору, надання кредиту та невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, проте цей процесуальний обов`язок не виконаний позивачем.

Будь-яких доказів отримання і використання кредиту, видачі кредитних коштів до матеріалів справи позивачем надано не було.

Матеріали справи не містять доказів того, що саме позивач будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання саме відповідачем цього одноразового ідентифікатора.

За вказаних обставин, а також враховуючи недоведеність позивачем заявлених позовних вимоги, суд не вбачає підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача тіла кредиту та відсотків.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» про зхист прав споживача, суд відмовляє в задоволені вимог.

Згідно ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Обґрунтовуючи вимоги зустрічного позову представник позичальниці посилається на те, що встановлений у договорі розмір процентів суперечить п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Однак, п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

При цьому, проценти за користування кредитними коштами по своїй природі не є компенсацію за невиконання зобов`язань за договором, а є встановленою договором платою за правомірне користування позикою. До компенсації у разі невиконання зобов`язань за договором відносяться штрафні санкції: неустойка (штраф, пеня) тощо, тому безпідставними є посилання сторони позивача за зустрічним позовом на положення п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Доводи про те, що встановлені у договорі ставки відсотків за користування кредитом не відповідають засадам справедливості, добросовісності та розумності не ґрунтуються на вимог законодавства, адже положеннями Закону України «Про споживче кредитування» була встановлена можливість установлення умовами договору денної відсоткової ставки не більше 1,5% на день укладення між сторонами договору кредиту. В подальшому ці умови лише застосовуються з урахуванням законодавства про зменшення максимально можливої ставки до 1% на день.

Згідно з частиною першою статті 193 ЦПК України, зустрічний позов подається для спільного розгляду з первісним позовом, якщо його задоволення виключає повністю або частково задоволення первісного позову або сприятиме більш повному і швидкому вирішенню спору.

Оскільки у задоволенні первісного позову відмовлено, процесуальна мета подання зустрічного позову відсутня, що є підставою для відмови у його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» про захист прав споживачів та визнання недійсними окремих пунктів кредитного договору - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя :