УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 495/6887/21

Номер провадження 2/495/763/2026

15 січня 2026 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі судового засідання Кракатиці В.І.,

за участю:

прокурора Колесніченко І.В.,

представників відповідача Каланжова В.І., Садовського В.Є.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху по цивільній справі за позовом Білгород-Дністровської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду одеської області перебуває вищевказана цивільна справа.

15.01.2026 від представника відповідача адвоката Садовського В.Є. надійшла заява про залишення позову без руху.

Заява мотивована тим, що на підставі рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області було розроблено проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :02:012:0176 для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

В наступному в державному земельному кадастрі зареєстрована вищевказана спірна земельна ділянка на підставі відповідного рішення державного земельного реєстратора.

Рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 29.09.2015 за № 3817 відповідачу ОСОБА_2 передано у власність спірну земельну ділянку. В матеріалах справи наявна відповідна копія рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 29.09.2015 за № 3817.

Право власності за ОСОБА_2 на вищевказану земельну ділянку зареєстровано на підставі рішення державного реєстратора.

07.09.2018 відповідач ОСОБА_3 придбала за договором купівлі-продажу (посвідченого приватний нотаріусом) вищевказану спірну земельну ділянку у відповідача ОСОБА_2 .

19.10.2019 відповідач ОСОБА_1 набув за договором дарування (посвідченого приватний нотаріусом) вищевказану спірну земельну ділянку у відповідача ОСОБА_3 , та на даний час є власником спірної земельної ділянки.

Між тим Прокурор вказує, що відповідно до листів-відповідей встановлено, що Затоківська селищна рада не приймала рішення від 29.09.2015 за № 3817.

Вважаючи, що вищевказане рішення органу місцевого самоврядування підроблене, Прокурор вважає, що спірна земельна ділянка вибула із власності Кароліно-Бугазької сільської ради поза її волею, а отже підлягає витребуванню від останнього власника.

На думку Прокурора, набуття відповідачем ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку комунальної власності на підставі нотаріального посвідченого договору купівлі-продажу та договору дарування становить порушення майнових інтересів держави.

З огляду на вказане Прокурор обґрунтовує необхідність подання позову саме в інтересах держави.

Як вказує Прокурор та не спростовується матеріалами справи, відповідач ОСОБА_3 придбав спірну земельну ділянку за відплатним договором купівлі-продажу, яка в наступному була подарована відповідачу ОСОБА_4 .

Прокурором в тому числі не спростовується факт того, що на момент укладення спірних правочинів спірна земельна ділянка не перебувала під забороною відчуження або іншим обтяженням. Так само суду не надано доказів того, що спірна земельна ділянка мала ознаки та властивості, які б беззаперечно надавали змогу визначити, що земельна ділянка не належить до земель, які не можуть належати фізичній особі на праві власності.

Прокурором не надано доказів того, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 діяли не добросовісно при укладенні спірних правочинів, мали певну неправомірну зацікавленість в отриманні у власність спірної земельної ділянки.

У дійсній справі прокурором не доведено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були обізнані або мали би знати про можливі суперечності в частині реєстрації обтяжень на спірну земельну ділянку.

Позаяк вказаний тягар відповідальності прокурором перекладається на добросовісного набувача ОСОБА_4 , який не мав відношення ані до погодження проекту землеустрою, ані до прийняття спірних рішень сільських рад. З огляду на що можливо зробити висновок про відсутність доведеності недобросовісності набувача, що має важливе значення як для застосування положень статей 387, 388 ЦК України, так і для визначення критерію пропорційності втручання у право набувача майна.

Оскільки, відповідно до вказаної презумпції відповідач є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки, можливо дійти висновку про поширення вимог Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4291-IX до цієї справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4292-ІХ від 12 березня 2025 року, згідно з яким статтю 390 ЦК України доповнено частиною 5 наступного змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Частину 4 статті 177 ЦПК України доповнено абзацом 2 такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Статтю 265 ЦПК України доповнено частиною 14 такого змісту: «14. У разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову - про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача».

Обов`язковість врахування положень Закону України від 12 березня 2025 року № 4292-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» також відображено у постановах Верховного Суду, зокрема від 30 квітня 2025 року у справі № 686/14711/21, від 07 травня 2025 року у справі № 128/680/21, від 21 травня 2025 року у справі № 678/1280/21.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4292-IX від 12.03.2025, передбачено, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо:

- нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом;

- нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного Суду у складі Верховного Суду від 05.02.2025 (справа № 642/1086/22; провадження № 61-1941св24).

Беручи до уваги вимоги п. 2 ч. 4 ст. 177 ЦПК України, п. 3 ч. 2 ст. 185 ЦПК України, Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-IX від 12.03.2025 року, обраний позивачем спосіб захисту, можливо дійти висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості оцінки предмету позову, здійсненої в порядку, визначеному Законом, станом на дату подання позовної заяви.

У судовому засіданні представники відповідача вказане клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення вказаного клопотання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Позивач, Білгород-Дністровська окружна прокуратура, в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради, 25.08.2021 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна, у якому просить суд витребувати від ОСОБА_1 на користь Кароліно-Бугазької сільської ради земельну ділянку площею 0,0930 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:012:0176.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У ч. 1 ст. 189 ЦПК України закріплено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Предметом позову, є вимога про витребування на користь Кароліно-Бугазької сільської ради земельної ділянки площею 0,0930 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:012:0176.

Відповідно до ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

09 квітня 2025 року набув чинності Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» (далі - Закону № 4292-ІХ від 12.03.2025), яким ст. 391 ЦК України доповнено частиною другою такого змісту: «Якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу.»

Відповідно до абзаців 1, 2 ч. 5 ст. 390 ЦК України (у редакції чинній з 09.04.2025) Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

З наведеного вбачається, що попереднє внесення на депозитний рахунок суду вартості спірного майна, оціненої згідно із законом, є обов`язковою матеріально-правовою передумовою для витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади.

Водночас, ч. 4 ст. 177 ЦПК України (у редакції чинній з 09.04.2025) передбачено, що у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У п. 2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4292-ІХ від 12.03.2025 зазначено, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої Інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.

Вищенаведені зміни в законодавстві відбулися після відкриття провадження у даній справі, однак зазначені зміни мають зворотну дію у часі.

Суд бере до уваги, що наведеним законом, зокрема було доповнено ч. 4 ст. 177 ЦПК України другим абзацом, згідно з якого у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів даної справи, позовна заява подана Білгород-Дністровською окружною прокуратурою до набрання чинності Закону № 4292-ІХ від 12.03.2025, а тому остання не містить доказів проведення експертно-грошової оцінки земельної ділянки станом на дату подання позовної заяви та внесення визначеної нею вартості на депозитний рахунок суду.

Вищенаведені норми стосуються і підлягають застосуванню у позовах, предметом яких є витребування нерухомого майна від добросовісного набувача.

Питання добросовісного набуття прав на спірний об`єкт набувачем має бути оцінено судом під час судового розгляду справи.

Відтак, якщо суд дійде висновку про добросовісність набувача, то буде зобов`язаний застосувати положення Закону № 4292-ІХ від 12.03.2025 в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого проведена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.

При цьому, така вартість спірного об`єкту нерухомого майна має бути визначена, зокрема станом на дату подання позовної заяви, оскільки судом у спірних правовідносинах ще не було ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача.

Водночас, згідно з положеннями ст. 265 ЦПК України (у редакції чинній з 09.04.2025), зокрема ч. 14 вказаної статті у разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову - про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача.

Відтак, оскільки станом на день набрання чинності Закону № 4292-ІХ від 12.03.2025 у даній справі не ухвалено рішення про витребування майна, то у справі № 495/6887/21 мають бути застосовані норми зазначеного Закону, якими зокрема, включене до ч. 4 ст. 177 ЦПК України положення, що вимагає долучення до позовної заяви підтверджуючих документів про внесення коштів на депозитний рахунок суду.

Оскільки матеріали справи не містять підтверджуючих документів внесення Білгород-Дністровською окружною прокуратурою на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірної земельної ділянки, експертно-грошова оцінка якої проведена в порядку, визначеному законом, чинної на дату подання позовної заяви, це є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 11-13 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що позивачем не виконано вимоги ч. 4 ст. 177 ЦПК України (у редакції чинній з 09.04.2025), суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 95, 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху по цивільній справі за позовом Білгород-Дністровської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна - задовольнити.

Позов Білгород-Дністровської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків, а саме:

внести на депозитний рахунок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області грошові кошти з урахуванням вартості оцінки майна (у розмірі вартості спірної земельної ділянки, а саме: площею 0,0930 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:012:0176 чинну на дату подання позовної заяви), що сплачується відповідно до реквізитів: код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26302945, банк отримувача: ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, рахунок отримувача: UA0005435.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків у встановлений судом строк, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 20.01.2026.

Суддя Юлія ШЕВЧУК