ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1622/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 року ТОВ «Рада», представником якого є адвокат Фоменко Д.А., звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява обґрунтована таким.

ТОВ «Рада» є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує будинок АДРЕСА_1 . Відповідачка є власницею квартири АДРЕСА_2 . 31.03.2008 сторони уклали договір про управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, надання комунальних послуг. Відповідачка не виконує обов`язки щодо оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого за період з 01.12.2023 по 31.08.2025 утворилась заборгованість у розмірі 24 855,80 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційні втрати становлять 4 541,19 грн, 3% річних становлять 1 262,54 грн.

Ухвалою від 25.11.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач відзив на позов не подала.

Оскільки відповідач відзив не подала, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.

ТОВ «Рада» є житлово - експлуатаційною організацією, яка обслуговує будинок АДРЕСА_1 .

Відповідачка є власницею квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № Д-66 та витягу з державного реєстру правочинів № 3514878 від 01.02.2007.

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

31.03.2008 сторони уклали договір про управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території.

Відповідач значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 .

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості суд установив, що відповідачка за період з 01.12.2023 по 31.08.2025 не виконувала обов`язки щодо оплати послуг з управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 24 855,80 грн.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у строки встановлені умовами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Отже, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача щодо оплати відповідачем послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території у спірний період, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

Із наданого позивачем розрахунку суд установив, що 3% річних становлять 1 262,54 грн, інфляційні втрати становлять 4 541,19 грн.

Згідно зі ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором абозаконом.

У зв`язку з простроченням відповідачем оплати за спожиті послуги, він зобов`язаний сплатити на користь позивача 3% річних та інфляційні втрати в розмірі, згідно з наданим позивачем розрахунком.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження того, що позивачем були понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката надано такі докази:

- копію договору № 18/08/23Р про надання правничої допомоги від 18.08.2023;

- копію додаткової угоди № 22 від 19.09.2025 до договору про надання правничої допомоги від 18.08.2023.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналогічні положення викладені в ч. 1, 2 ст. 28 Правил адвокатської етики.

Згідно з наданими позивачем доказами - доведено факт понесення ним витрат у зв`язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі - 5 000,00 грн, які надані адвокатом Фоменко Д.А.

Ч. 4 ст. 137 ЦПІК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Оцінюючи докази з метою розподілу судових витрат суд зауважує наступне.

Суд враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, в яких, серед іншого наголошено, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

У цій справі відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру понесених іншою стороною витрат.

Також суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд, оцінивши докази, вважає, що у цій справі, яка є справою незначної складності, витрати у розмірі 5 000,00 грн не є співмірними із складністю справи, є завищеними щодо іншої сторони спору, та не відповідають виконаній адвокатом роботі, у зв`язку з чим вивчивши доводи, викладені у позові, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, враховуючи задоволення позову, характер та обсяг виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу - у розмірі 3 000,00 грн.

Отже, розподілу підлягають витрати у розмірі 3 000,00 грн (які охоплюють складання позову), які є співмірними за переліченими вище критеріями та необхідними у цій справі.

У стягненні 2 000,00 грн, суд відмовляє, оскільки витрати у цьому розмірі є завищеними щодо іншої сторони спору, та не відповідають обсягу виконаної адвокатом роботи.

Керуючись нормами ст. 81, 133, 137, 141, 259, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізадовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада»:

-заборгованість за послуги з управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за період 01.12.2023 по 31.08.2025 у розмірі 24 855,80 грн;

- інфляційні втрати в розмірі 4 541,19 грн;

- 3% річних у розмірі 1 262,54 грн;

- судовий збір у розмірі 3 028,00 грн;

- витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн, разом - 36 687,53 грн.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Анни Ахматової, буд. 3.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Маркєлова