Справа № 369/1434/26
Провадження № 2-н/369/1063/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хацько Н.О., перевіривши заяву Комунальне підприємство «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги, -

встановила:

Комунальне підприємство «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суд приходить до такого висновку.

Згідно зі ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до роз`яснень п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» у разі заявлення вимоги про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Цивільним кодексом визначено вимоги до письмової форми правочину, а відтак інші нормативно-правові акти, не можуть суперечити вимогам Цивільного кодексу.

Статтею 207 ЦК України визначено вимоги до письмової форми правочину, за змістом якої правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що нормами процесуального законодавства імперативно визначено, що судовий наказ може бути видано, зокрема якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, яка утворилася внаслідок невиконання договору, укладеного саме в письмовій (в тому числі електронній) формі, копію якого заявник зобов`язаний надати одночасно із заявою про видачу судового наказу.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Так, заявник просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 .

Також заявником до матеріалів заяви додано витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за боржником, однак проаналізувавши наданий витяг судом встановлено, що право власності на нерухоме майно у виді квартири за вказаною адресою за ОСОБА_1 було зареєстровано 02.06.2025 року на підставі договору дарування серія та номер 584 укладеного 02.06.2026 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташковою Д.Т.

В свою чергу період виникнення заборгованості за комунальні послуги заявник пред`являє за період з 01.02.2023 року по 01.01.2026 року, тобто частина періоду коли ОСОБА_1 не була власником вказаного майна.

На виконання вимог, передбачених ч. 7 ст. 165 ЦПК України, судом перевірялися відомості щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 в Єдиному державному демографічному реєстрі.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 06.02.2026 року ОСОБА_1 зареєстрована з 22.12.2017 року за адресою: АДРЕСА_2 , що не відповідає адресі, вказаній в заяві Комунального підприємства «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, за якою надаються житлово-комунальні послуги та існує борг за оплату наданих послуг.

Крім того, до заяви про видачу судового наказу не додано письмового договору укладеного з ОСОБА_1 про надання комунальних послуг, відповідно до якого на останню були покладені зобов`язання щодо своєчасної сплати вказаних послуг, в тому числі з управління багатоквартирного будинку, централізованого постачання холодної води, водовідведення та гарячої води, а також за послуги централізованого опалення.

Таким чином, наведені обставини не вказують на безспірність заявлених вимог.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вказане, суддя вважає доцільним відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Одночасно суд роз`яснює заявнику, що відповідно до ст. 166 ЦПК України у випадку відмови у видачі судового наказу заявник має право звернутися з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, або звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 163, 165, 167 ЦПК України, суддя

постановила:

У видачі судового наказу за заявою Комунальне підприємство «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О. Хацько