№ провадження 2/646/494/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.26 м.Харків

Основ`янський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Благої І.С.,

за участю секретаря Жадан А.О.

прокурора Мельник І.П.

представника Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області,

представника Петропавлівської сільської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області

представника ФГ «Ромашка»

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом Куп`янської окружної прокуратури поданої в інтересах Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, Петропавлівська сільська військова адміністрація Куп`янського району Харківської області до ОСОБА_1 , фермерського господарства «Ромашка» про визнання недійсним договору оренди та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Основ`янського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом Куп`янської окружної прокуратури поданої в інтересах Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, Петропавлівська сільська військова адміністрація Куп`янського району Харківської області до ОСОБА_1 , фермерського господарства «Ромашка» про визнання недійсним договору оренди та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

03.12.2025 року Керівник Куп`янської окружної прокуратури Харківської області Станіслав Муратов звернувся до суду із заявою про зміну підстав позову та просить врахувати викладені у ній доводи при прийнятті рішення у справі № 646/14490/24.

Також, 27.01.2026 року надійшла заява Петропавлівської сільської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області про залишення позову без розгляду.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Мельник І.П. просила заяву про зміну підстав позову прийняти до розгляду та відмовити в задоволенні заяви Петропавлівської сільської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області про залишення позову без розгляду.

Представник Петропавлівської сільської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області, Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області та представника ФГ «Ромашка» просили залишити без розгляду позов прокурора.

У відповідності до ч. 3 ст. 13 Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 3 ст. 49 ЦПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Частиною 5 ст. 49 ЦПК України встановлено, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2частини другої, частинами третьою, четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 43цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

До заяви про зміну підстав позову долучено квитанцію та опис вкладення до листа, відповідно до якого ОСОБА_1 була направлена вказана заява на адресу: АДРЕСА_1 .

В той же час, 14.10.2025 року судом отримано Відповідь №1891035 з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрований ВПО за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, право особи бути обізнаною про наявні судові справи має бути забезпечено не лише дотриманням суто формальних вимог закону, а має бути забезпечено у найбільш ефективний спосіб.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

З висновку Верховного Суду у Постанові від 14.08.2024 року у справі № 607/5535/22 вбачається, що особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином, якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно з частиною 1 статті 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Крім того, у постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Таким чином, зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 .

Доказів направлення заяви про зміну підстав позову ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 до заяви не надано.

Таким чином, суд вважає за необхідне залишити без розгляду заяву про зміну підстав позову Куп`янської окружної прокуратури, поданої в інтересах Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, Петропавлівська сільська військова адміністрація Куп`янського району Харківської області до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Ромашка» про визнання недійсним договору оренди та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Щодо заяви Петропавлівської сільської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області про залишення позову без розгляду

В обґрунтування заяви вказано, що Петропавлівська сільської військова адміністрація офіційно подала до суду заяву про непідтримання позових вимог. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 131-1 Конституції України, прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді лише у виключних випадках: коли компетентний орган не здійснює захист або відсутній. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначено, що прокурор зобов`язаний довести суду факт бездіяльності компетентного органу. Якщо орган дієздатний і свідомо обирає не подавати позов, оскільки не вбачає порушень, це не є бездіяльністю це реалізація дискреційних повноважень органу. Петропавлівська СВА є дієздатним органом, має власне представництво і не зверталася до прокуратури за захистом. Таким чином, «виключний випадок» для втручання прокурора відсутній.

На підставі ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абз.абз. 1, 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Згідно з абз.абз. 1-3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Велика Палата Верховного Суду в п.п. 77, 79-81 постанови від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 звернула увагу, що бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

При цьому, незалежно від причин неподання до суду органом місцевого самоврядування позовної заяви, сам факт такого незвернення до суду свідчить про те, що вказаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження щодо захисту інтересів держави.

З огляду на це, прокурором доведено наявність підстав для представництва прокуратурою інтересів держави в суді та виконано приписи ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Крім того, суд звертає увагу, що згідно з п.п. 3, 4 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.12.2025 № 6-р(ІІ)/2025 окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (зі змінами), визнані неконституційними, втрачають чинність із 1 січня 2027 року.

Рішення Конституційного Суду України не поширюється на правовідносини щодо представництва прокурором інтересів держави в суді, які виникли під час чинності окремих приписів абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (зі змінами), визнаних неконституційними, та продовжують існувати після втрати ними чинності.

Ураховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні заяви Петропавлівської сільської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.49, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

Залишити без розгляду заяву про зміну підстав позову Куп`янської окружної прокуратури, поданої в інтересах Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, Петропавлівська сільська військова адміністрація Куп`янського району Харківської області до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Ромашка» про визнання недійсним договору оренди та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Залишити без задоволення заяву Петропавлівської сільської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області про залишення позову без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в частині залишення без розгляду заяви про зміну підстав позову протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду.

Повний текст складено 30.01.2026 року.

Суддя І.С. Блага