Провадження № 2/211/1676/26
09 лютого 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання Медведєвої А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -
Одночасно з позовом позивачем подано клопотання про витребування доказів у ВІДОКРЕМЛЕНОГО СТРУКТУРНОГО ПІДРОЗДІЛУ «КРИВОРІЗЬКА ФІЛІЯ ДЕРЖАВНОГО НОТАРІАЛЬНОГО АРХІВУ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ» належним чином завірену копію Договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою 06.07.1997, № у реєстрі 3-4815.
На виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України судом було зроблено запити до Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради щодо місця реєстрації відповідачів. За відомостями відповіді на запит за № 4724 від 24.10.2025 відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , з 16.10.2023 у зв`язку зі смертю особи ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 27.10.2025 витребувано докази від ВІДОКРЕМЛЕНОГО СТРУКТУРНОГО ПІДРОЗДІЛУ «КРИВОРІЗЬКА ФІЛІЯ ДЕРЖАВНОГО НОТАРІАЛЬНОГО АРХІВУ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ» належним чином завірену копію Договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), посвідченого Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою 06.07.1997, № у реєстрі 3-4815.
14.11.2025 до суду надійшов витребуваний доказ, проте Договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не містить відомостей про дату народження ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 18.11.2025 витребувано докази та зобов`язано Департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради надати суду з реєстру територіальної громади відомості про місце реєстрації (проживання, перебування) ОСОБА_2 (дата народження та РНОКПП невідомі, останнє відоме місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) за період з 29.03.1989 по 06.09.1997.
09.12.2025 до суду надійшла витребувана інформація.
Ухвалою суду від 10.12.2025 відмовлено у відкритті провадження у справі в частині пред`явлених вимог за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку.
Ухвалою суду від 10.12.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 14.01.2026 підготовче судове засідання закрите та справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою суду від 09.02.2026 розгляд справи постановлено проводити в заочному порядку.
У судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача адвокат Євтушенко А.І. звернувся до суду з заявою, згідно якої просить провести розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача ОСОБА_1 , на вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відзиву на позов не подала.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини.
Відповідно до Договору купівлі-продажу від 06.09.1997 ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_2 житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 56 копія договору).
Наразі земельна ділянка площею 0,598 га, на якій розташовані житловий будинок та побудови, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ДП від 09.09.1997, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на землю за №2239, належить колишній власниці ОСОБА_2 (а.с. 19 копія державного акту, а.с. 20-22 копія землевпорядної справи, а.с. 23 копія рішення виконкому Криворізької міської ради №199/2 від 09.04.1997).
ОСОБА_3 , у свою чергу, після купівлі житлового будинку та побудови 06.09.1997 не переоформлювала право власності на земельну ділянку, відповідно ОСОБА_1 після оформлення договору дарування не змогла переоформити земельну ділянку на своє ім`я (а.с. 18 копія рішення, а.с. 18 зв. - протоколу).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла (а.с. 50 - довідка).
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно з вимогами статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Із приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.
Згідно п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права на землю.
Частиною 3 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику.
Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Що узгоджується з правовою позицією, викладеній у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 у справі №364/515/19.
На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, оцінивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності та достатності, аналізуючи встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,0598 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, оскільки це не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб і є єдиним можливим способом захисту прав та законних інтересів позивача.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 89, 247, 263-265, 280-284, 288, 353, 354 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на земельну ділянку, площею 0,0598 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, право власності на яку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 09.09.1997, зареєстрованого в Книзі записів актів про право приватної власності на землю за №2239, належить ОСОБА_2 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене 09 лютого 2026 р.
Суддя Д.М. Ніколенко