Провадження № 2/554/369/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря судового засідання Єсліковської О.А.,

за участю учасників справи:

представник позивача: адвокат Зязюн Ю.А.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 05.01.2026 року було відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно з заявою, позивач просить витребувати у Головному управлінні ДПС у Полтавській області інформацію про всі доходи ОСОБА_2 за 2024, 2025 роки.

Крім того, 21.01.2026 року надійшло клопотання відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування своїх вимог відповідач зазначив, що розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження перешкоджає стороною справи реалізувати свої права в повному обсязі, а саме через те, що відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження підготовче засідання не проводиться. З огляду на правила вирішення спору у порядку спрощеного позовного провадження, врахуванням предмету спору, характеру та обсягу доказів, які підлягають дослідженню в межах даної справи, повне та всебічне з`ясування всіх обставин справи, які входять в предмет доказування у даному спорі, та справедливе вирішення спору не вбачається за можливе без проведення підготовчого провадження.

Крім того, справа характеризується значним обсягом доказів, які підлягають належному дослідженню (у тому числі судові рішення, виконавчі документи, банківські виписки, документи щодо доходів, документи про сімейний стан та непрацездатність батьків), а також необхідністю повного з`ясування фактичних обставин щодо реального матеріального становища відповідача, дотримання балансу інтересів сторін та найкращих інтересів дитини, можливості визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Належне дослідження доказів, що стосуються виконавчих проваджень, відіграє важливу роль у даному спорі, оскільки у разі задоволення позовних вимог у повному обсязі із відповідача підлягатиме стягненню 5/6 частини його доходу, що у відсотковому співвідношенні становить 83,33 % та істотно перевищує граничний розмір відрахувань, встановлений частиною 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження». Наведена обставина свідчить про особливе значення справи для відповідача, оскільки призначення аліментів за даним рішенням суду може поставити його у складне фінансове становище та фактично позбавити можливості належним чином виконувати обов`язок з утримання інших неповнолітніх дітей і непрацездатних батьків, що призведе до порушення балансу інтересів сторін та суперечитиме принципу справедливості й розумності, який має застосовуватися при визначенні розміру аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить провести судове засідання без його участі.

Суд, у відповідності до ст.211 ЦПК України, вирішив розгляд справи проводити у відсутність сторони відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Представник позивача адвокат Зязюн Ю.А. в судовому засіданні підтримала своє клопотання про витребування доказів та просила відмовити в задоволенні клопотання відповідача за необґрунтованістю.

Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали клопотань, встановив наступне.

Щодо клопотання про витребування доказів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно ч.1 ст. 84 ЦПК України, таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази згідно ст. 77 ЦПК України повинні бути належними тобто такими, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Таким чином, докази, які збираються судом і подаються до суду (письмові докази), повинні стосуватися предмету і підстав позову.

Суд зауважує, що позивач не вказала підстави для витребування заявлених документів, не обґрунтувала належність конкретного доказу для підтвердження своїх заперечень та яке відношення він має для справи.

Крім того, позивачем фактично не вказані причини неможливості самостійного отримання цих доказів.

Відтак, підстав для задоволення клопотання про витребування доказів у суду немає.

Щодо клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст. 274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Так, відповідно до ч.4 ст. 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: залишення заяви відповідача без задоволення; розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

В той же час, ч.7 ст. 277 ЦПК України імперативно встановлює, що вищенаведені положення ч.4 ст. 277 ЦПК України не застосуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Таким чином, оскільки в силу вимог ст. 274 ЦПК України, вказана цивільна справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного позовного провадження, положення ч.4 ст.277 ЦПК України, на які посилається відповідач в обґрунтування своєї заяви, в даному випадку не застосовуються.

Зважаючи на те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення підготовчого судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи, а також те, що предметом позову є стягнення аліментів на дитину та дружину, суд вважає за необхідне здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, а тому, у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 274,277 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання сторони позивача про витребування доказів - залишити без задоволення.

Відмовити в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружиниза правилами загального позовного провадження.

Продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09.02.2026 року.

Суддя А.М.Чуванова