Справа № 486/2510/25
Провадження № 2/486/658/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Маляновій А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

25 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку до Південноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 , про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду та до закінчення сином навчального закладу, але не довше ніж досягнення ним двадцяти трьох років у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що з 01 серпня 2003 року перебувала у шлюбі з відповідачем. 09 вересня 2011 року їх шлюб було розірвано.

Від шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після досягнення сином повноліття, відповідач сплачував аліменти на період його навчання, але стягнення аліментів припинилося у зв`язку із закінченням сином навчання.

На даний час їхній син є здобувачем вищої освіти другого (магістерського) рівня першого року денної форми навчання, освітньо-професійної програми «Агрономія» зі спеціальності Н1 Агрономія агрономічного факультету Херсонського державного аграрно-економічного університету, денної форми навчання, на контрактній основі.

Син проживає у м. Івано-Франківську як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на її утриманні. Вона не взмозі самостійно утримувати сина, оскільки офіційно не працевлаштована, але має підробіток.

Відповідач працює на Південноукраїнській АЕС, отже, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, однак такої допомоги не надає.

Ухвалою суду від 12 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

04 лютого 2026 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у нього є інша сім`я. Від шлюбу має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на його утриманні. Крім того, у нього немає власного житла, разом зі своєю сім`єю він проживає у квартирі, яка належить іншим особам, що також погіршує його матеріальний стан. Його дружина ОСОБА_5 має випадкові заробітки, в зв`язку з чим потребує від нього матеріальної допомоги. Вказує, що ОСОБА_1 працездатна і працює, але це приховує, як і те, що має у своїй власності земельний пай, від якого щорічно отримує великі доходи. Крім того і вона, і їх повнолітній син отримують виплати як внутрішньо переміщені особи. Тому згоден на стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частки.

Дослідивши докази у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що, сторони з 01 серпня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 09 вересня 2011 року було розірвано /а.с. 20/.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 6/.

ОСОБА_6 в подальшому було змінено прізвище на « ОСОБА_7 » /а.с. 3, 19/.

ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачував аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжував навчання в Херсонському державному аграрно-економічному університеті на денній формі навчання, в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, з 12 липня 2022 року до 30 червня 2025 року, тобто до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 річного віку /а.с. 16, 17, 18/.

Як вбачається з довідки № 05/02-25/796 від 15 жовтня 2025 року ОСОБА_3 є здобувачем вищої освіти другого (магістерського) рівня першого року денної форми навчання, освітньо-професійної програми «Агрономія» зі спеціальності Н1 Агрономія агрономічного факультету Херсонського державного аграрно-економічного університету. Зарахований до ХДАЕУ на 1 курс наказом № 198/ст. від 12 вересня 2025 року за кошти фізичних та/або юридичних осіб. Термін навчання в університеті з 01 вересня 2025 року по 31 грудня 2026 року на теперішній час у дистанційному режимі /а.с. 11/.

Відповідно до довідки № 1588/02-23/21 від 11 листопада 2025 року, виданої Херсонським державним аграрно-економічним університетом, ОСОБА_3 не проживає в гуртожитку університету /а.с. 12/.

ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 9/, однак, на даний час проживає у м. Івано-Франківську як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 /а.с 10/.

Згідно з довідками про доходи №1530/02-23/22 та № 1529/02-223/22 від 31 жовтня 2025 року, у ОСОБА_3 відсутні доходи /а.с. 14, 15/.

Позивач стверджує, що у зв`язку з навчанням повнолітній син сторін ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги батьків. Вона самостійно позбавлена можливості утримувати сина.

Стягнення аліментів на утримання дочки/сина, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Також це є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Положення Сімейного Кодексу України виходять з принципу рівності прав та обов`язків батьків, які повинні брати участь у матеріальних витратах, незалежно від того, з ким проживає дитина.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. ч.1 та 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд вважає, що ОСОБА_3 дійсно не має змоги повноцінно працювати, оскільки є студентом денної форми навчання.

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач працює на Південноукраїнській АЕС.

Відповідачем долучено до позовної заяви копію свідоцтва про шлюб /а.с. 33/, копію свідоцтва про народження /а.с. 34/, з яких вбачається, що останній з 2013 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також долучено довідку про склад сім`ї та реєстрацію /а.с. 35/ та витяг з реєстру територіальної громади /а.с. 36/.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує також те, що відповідач працює, що ним не спростовано, отримує заробітну плату, розмір якої сторонами не надано, ту обставину, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітній син ОСОБА_4 . Обставин, передбачених Законом, які б могли звільнити його від сплати аліментів на утримання повнолітнього сина немає. Посилання відповідача на те, що син має виплати як внутрішньо переміщена особа, суд вважає таким, що не заслуговують на увагу.

За таких обставин, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання ОСОБА_3 на період навчання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не пізніше ніж до досягнення позивачем двадцяти трьох років.

При цьому суд зазначає, що стягнення аліментів у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, як просить стягувати позивач у своїй позовній заяві, стосується стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У даному ж випадку позивачем є повнолітня особа, а не дитина, тому при визначенні розміру аліментів граничні обмеження щодо сум стягнення не застосовуються.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць.

Частиною 2 статті 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 12 , 81,141, 263, 264, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити частково позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 25 грудня 2025 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнення аліментів припинити у разі припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Судовий збір у сумі 387 (триста вісімдесят сім) гривень 58 копійок компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне ім`я третьої особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя Г. А. Далматова