єдиний унікальний номер справи 531/2236/25
номер провадження 2/531/56/26
У Х В А Л А

20 січня 2026 року Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Фисун Л.С.

за участю секретаря Нагорної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Лип`янка» про припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку та виділ в натурі частин земельної ділянки,-

в с т а н о в и в :

12 вересня 2025 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить припинити право спільної часткової власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 2,5400 га, кадастровий номер :00:002:0382, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лип`янської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Поділити вказану земельну ділянку, виділивши в натурі, в самостійний об`єкт нерухомого майна, у приватну власність ОСОБА_1 частину земельної ділянки площею 0,6350 га.

За ухвалою суду від 17 вересня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.44).

Ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.57).

20 січня 2026 року в системі електронний суд представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Кумечко М.С. сформовано заяву про затвердження мирової угоди в якій просить винести ухвалу, якою затвердити мирову угоду, укладену між сторонами. Розгляд справи провести без участі відповідача та її представника. До заяви додано копію мирової угоди від 19 січня 2026 року.

У судове засідання 20 січня 2026 року сторони не з`явились, про дату і час його проведення оповіщені належним чином. Позивач причини неявки суду не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності не подавала. Від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без її участі, не заперечує проти затвердження мирової угоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи заяви про затвердження мирової угоди та дослідивши проект мирової угоди, дійшов такого висновку.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи заяви про затвердження мирової угоди та надавши правову оцінку умовам мирової угоди, дійшов до наступного.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі, можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч.7 ст.49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Мета, зміст, порядок укладення сторонами мирової угоди та її затвердження судом визначені у статті 207 ЦПК України.

Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Частиною п`ятою статті 207ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Виходячи зі змісту статті 207 ЦПК України, обов`язковою умовою затвердження судом мирової угоди є її відповідність вимогам закону і відсутність порушення прав чи законних інтересів третіх осіб. Йдеться про дотримання як вимог, передбачених процесуальних законодавством, так і вимог, які випливають з цивільного законодавства.

Відповідність змісту мирової угоди вимогам матеріального закону передбачає, зокрема, аналіз об`єкта мирової угоди - майна, яким за умовами мирової угоди розпоряджаються її суб`єкти. Для того, щоб з`ясувати, що мирова угода не порушує права та законні інтереси інших осіб, суд повинен встановити, що: 1) майно, яке передається за мировою угодою, не вилучено з обігу і не обмежено в обігу; 2) учасники мирової угоди мають право розпоряджатися цим майном, що підтверджується правовстановлюючими документами; 3) майно, яке передається за мировою угодою, не перебуває під арештом і щодо нього відсутній спір з іншими особами.

Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди.

Цивільним процесуальним законом покладено на суд обов`язок під час визнання мирової угоди перевірити, чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спір виник з приводу спадкового майна, яке відкрилось після смерті ОСОБА_4 . Спадкоємцями спадкового майна є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 . Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку спадкового майна отримала ОСОБА_1 . Відповідачу ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину не видавалось та відповідно за нею не зареєстровано право власності на іншу частку майна.

Зі змісту мирової угоди, поданої до суду, встановлено, що сторони домовились та просять суд визначити наступне: здійснити поділ земельної ділянки площею 2,5400 га, кадастровий номер :00:002:0382, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Карлівської міської ради Полтавського району Полтавської області (колишньої Лип`янської сільської ради Полтавського (Карлівського) району Полтавської області, за межами населених пунктів, а саме: виділити співвласнику ОСОБА_1 в натурі належну їй 1/4 частку земельної ділянки площею 2,5400 га, кадастровий номер :00:002:0382, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Карлівської міської ради Полтавського району Полтавської області (колишньої Лип`янської сільської ради Полтавського (Карлівського) району Полтавської області, за межами населених пунктів; виділити співвласнику ОСОБА_2 в натурі належну їй 1/4 частку земельної ділянки площею 2,5400 га, кадастровий номер :00:002:03 82, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Карлівської міської ради Полтавського району Полтавської області (колишньої Лип`янської сільської ради Полтавського (Карлівського) району Полтавської області, за межами населених пунктів; виділити співвласнику ОСОБА_3 в натурі належну їй 1/2 частку земельної ділянки площею 2,5400 га, кадастровий номер :00:002:0382, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Карлівської міської ради Полтавського району Полтавської області (колишньої Лип`янської сільської ради Полтавського (Карлівського) району Полтавської області, за межами населених пунктів. Припинити право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 2,5400 га, кадастровий номер :00:002:0382.

Натомість, матеріали цивільної справи не містять правовстановлюючих документів про право власності на зазначене у мировій угоді нерухоме майно, зокрема щодо права власності відповідача ОСОБА_2 на 1/4 частку земельної ділянки площею 2,5400 га, кадастровий номер :00:002:0382. У позовній заяві позивачем зазначено, що свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 не видавалось, право власності на спадкове майно за нею не зареєстровано.

Відтак, умови мирової угоди, запропонованої сторонами, суперечить закону, так як фактично право власності відповідача ОСОБА_2 на вказану частку земельної ділянки у встановленому законом порядку не зареєстровано, натомість сторонами в межах мирової угоди вирішується питання про виділення співласнику ОСОБА_2 1/4 частку земельної ділянки, що суперечить вимогам закону, зокрема встановленому законом порядку оформлення спадкових прав на майно, тому суд приходить до висновку, що мирова угода не підлягає затвердженню, оскільки під видом мирової угоди сторони бажають оформити перехід права власності, а визнання права власності в порядку спадкування можливе лише в нотаріальному порядку або судовому в разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, висловлених в ухвалі від 01.08.2018 року у справі №760/15287/15-ц та у постанові від 30.05.2018 року у справі №759/4103/16-ц, суд відмовляє у затвердженні мирової угоди, якщо її умови стосуються прав та обов`язків сторін, які не входять до предмету позову, а також, якщо умови мирової угоди суперечать закону.

Таким чином, зважаючи на положення ч. 5 ст. 207 ЦПК України, враховуючи, що подана на затвердження мирова угода суперечить закону, суд дійшов до висновку, що у визнанні мирової угоди між сторонами необхідно відмовити та продовжити судовий розгляд справи.

При цьому, суд вважає, що відмова у затвердженні мирової угоди не призводить до порушення конституційної засади судочинства рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та не має наслідком порушення права особи на судовий захист, який реалізується в такому випадку у процесі доказування позовних вимог. У такому разі право на звернення до суду забезпечується можливістю апеляційного та касаційного оскарження рішення по суті спору.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 207 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

у затверджені мирової угоди, укладеної 19 січня 2026 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по цивільній справі № 531/2236/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Лип`янка» про припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку та виділ в натурі частин земельної ділянки- відмовити та продовжити судовий розгляд.

Судове засідання відкласти на 04 лютого 2026 року на 13:30 годину.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.С. Фисун