№ 2-478/11 №/п 4-c/317/1/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ачкасова О.М.

при секретарі Фененко М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя справу за скаргою представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Говіної Лариси Володимирівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), приватний виконавець Проценко Дмитро Юрійович, на дії (бездіяльність) державного виконавця щодо не зняття арешту з майна боржника,

ВСТАНОВИВ :

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Говіна Л.В. звернулася до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , є власницею квартири, загальною площею (кв.м): 48.1, житлова площа (кв.м): 30.5 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (право власності виникло 25.06.2020 році). Позивач, маючи намір укласти правочин щодо продажу свого майна, звернулася до нотаріуса, однак однак їй було повідомлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на її майно накладено арешт на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 27338215,12.07.2011,Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Головний державний виконавець Берестецька Т.Е. На примусовому виконанні в Лівобережному відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відносно ОСОБА_1 (до зміни прізвища та імені - ОСОБА_3 ) перебувало виконавче провадження № 27338215, яке було відкрито 05.07.2011 року, з примусового виконання виконавчого листа № 2-478, виданого 21.06.2011 Запорізьким районним судом Запорізької області, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Індустріально-Експортний Банк» 46 958,87 грн. 12.07.2011 державним виконавцем Відділу було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 29.12.2012 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі пункту 5 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції Закону, яка діяла на момент винесення постанови. Проте, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за параметрами запиту ПІБ: « ОСОБА_3 », РНОКПП: « НОМЕР_1 » встановлено, що відносно останньої наявне обтяження № 11384074 від 14.07.2011, накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 27338215, виданої 12.07.2011 Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції. 14.10.2025 адвокатом Говіною А.В. до Відділу було направлено адвокатський запит, зокрема, щодо зняття вказаного арешту з нерухомого майна належного ОСОБА_3 . Відповідь на вказану заяву адвокатом Говіною А.В. отримано 20.10.2025 року, тобто скаргу подано в строки визначенні чинним законодавством України. 20.10.2025 начальником Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ігорем Шабалою, було надано відповідь, якою в задоволенні заяви про зняття арешту з майна відмовлено. Також повідомлено про те, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 27338215, 29.12.2012 виконавчий документ було повернуто на адресу стягувача на підставі пункту 5 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим підстави для зняття арешту з майна відсутні. При цьому, у відповіді від 20.10.2025 Відділом повідомлено, що надати копії будь-яких документів виконавчого провадження неможливо, оскільки, згідно п. 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Виконавче провадження знищено у 2016 році. Наявність протягом тривалого часу (майже 13 років) не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на законне володіння своїм майном, у зв`язку із чим заявниця була вимушена звернутися до суду з скаргою.

Заявниця та її представник у судове засідання не з`явилися, проте від представника заявниці надійшла заява, у якій вона підтримала вимоги викладені у скарзі, просила їх задовольнити та розглянути скаргу за їхньої відсутності.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), приватний виконавець Проценко Дмитро Юрійович, у судове засідання повторно не з`явилися, були повідомлені належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Суд вважає можливим розглянути скаргу за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, заяву представника заявниці, суд вважає, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.02.2011 року Запорізьким районним судом Запорізької області було ухвалено рішення, згідно якого з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (змінила ім`я на ОСОБА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Індустріально-Експортний Банк» було стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором №174/700570 від 03.03.2007 року у розмірі 46958,87 грн., держмито в сумі 469,59 грн.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 04.03.2014 р. було замінено сторону у виконавчому провадженні з Публічного акціонерного товариства «Індустріально-Експортний Банк», яке змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс».

Згідно свідоцтва про зміну імені, серії НОМЕР_2 від 14.09.2016 р., виданого Дніпровським районним у місті Запоріжжі віділом державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління міністерства юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_3 змінила прізвище та ім`я на « ОСОБА_1 », актовий запис №44.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 15.02.2023 р. було замінено сторону у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа у справі №2-478/2011 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс».

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, № 449625303 від 28.10.2025 р., вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . З зазначеної довідки вбачається, що на зазначене майно ОСОБА_1 був накладений арешт, реєстраційний номер обтяження №11384074 від 14.07.2011 р., підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 27338215, 12.07.2011, Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Головний державний виконавець Берестецька Т.Е., об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно в межах суми 46958,87 грн. (виконавчий лист 2-478 від 21.06.11 Запорізького районного суду Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» 46958,87 грн.), що також підтверджується витягом з НАІС.

Згідно інформації Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за вих.№115644/3 від 20.10.25 р., в рамках виконавчого провадження 27338215, з примусового виконання виконавчого листа №2-478 від 21.06.2011 р., виданого Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Індустріально-Експортний Банк» 46958,87 грн., було накладено арешт на майно боржника, про що внесено відповідний запис до ДРРП №11384074. 29.12.12 р. виконавчий документ було повернуто на адресу стягувача на підставі пункту 5 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим підстави для зняття арешту з майна відсутні.

При цьому, у відповіді від 20.10.2025 Відділом повідомлено, що надати копії будь-яких документів виконавчого провадження неможливо, оскільки, згідно п. 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Виконавче провадження знищено у 2016 році.

Проте, станом на момент закінчення виконавчого .провадження № 27338215 органи державної виконавчої служби у своїй діяльность керувались Порядком роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5.

Відповідно до пункту 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, що був чинним до 19.09.2017, було передбачено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень (в паперовому вигляді), переданих на зберігання, становить три роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Як зазначалось вище, згідно із відповіддю ДВС виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону №60б-ХІV і після цього повторно до виконання більше не пред`являвся.

Згідно інформації з реєстру боржників від 28.10.2025 р. інформація стосовно боржниці ОСОБА_3 в Єдиному реєстрі боржників відсутня.

Згідно інформації з реєстру боржників від 28.10.2025 р. на виконанні у приватного виконавця Проценка Д.Ю. перебуває виконавче провадження 59776745.

Однак, з квитанції №0669 від 11.11.2025 р. вбачається, що ОСОБА_1 сплачено 20000,00 грн. за стягнення АСВП №59776745, а згідно квитанції №0723 від 12.11.2025 р., ОСОБА_1 сплачено 11524,85 грн. за стягнення АСВП №59776745, тобто заборгованість у виконавчому провадження 59776745 сплачена.

З постанови приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. про закінчення виконавчого провадження №59776745, вбачається, що приватним виконавцем було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-478/2011 виданого 02.10.2014 р., Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» заборгованості за кредитним договором №174/700570 від 03.03.2007 р. у розмірі 46958,87 грн., припинено чинність арешту майна боржника скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Згідно ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Зокрема, окремою підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, відповідно до норми наведеної статті - є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.

Виходячи зі змісту статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Аналогічні положення містяться і у чинній редакції Закону.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно: 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Водночас, у випадку повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Законом України «Про виконавче провадження» не врегульовано правовідносини щодо припинення заходів примусового виконання виконавчого документа у зв`язку з його добровільним виконанням після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів скарги, заявниця погасила заборгованість вже після подання скарги, що підтверджується квитанціями долученими до матеріалів справи та приватним виконавцем 25.11.2025 р. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із повним фактичним виконанням виконавчого документа.

Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право суду зняти арешт з майна у всіх інших випадках.

Оскільки дії ВДВС щодо повернення виконавчого листа стягувачу без зняття арешту з майна та не зняття арешту з майна за зверненням представника скаржника є правомірними, відсутні підстави для задоволення скарги в частині визнання незаконною бездіяльності суб`єкта оскарження.

Питання правомірності бездіяльності суб`єкта оскарження, порушеного стороною виконавчого провадження віднесено до регулювання розділом VII ЦПК України, яким передбачено прийняття рішення зобов`язального характеру в разі обґрунтованості скарги (неправомірності оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності), а зміст приписів ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у випадках не віднесених до підстав, обумовлених ч. 4 ст. 59 цього Закону - арешт знімається за рішенням суду.

До таких випадків, коли арешт знімається за рішенням суду, можна віднести обставини, за яких виконавче провадження відсутнє (закінчене, знищене тощо), стягувач майнових претензій не має, а арешт майна боржника безпідставно триває довгий час.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Поряд із цим, наявність на теперішній час арешту майна боржника жодним чином не співвідноситься з метою застосування такого обтяження, визначеного наведеною нормою Закону України «Про виконавче провадження» та подальше збереження арешту майна боржника не спрямоване на забезпечення виконання рішення суду, що є основною метою арешту у виконавчому провадженні, і відтак такий арешт лише безпідставно впливає на обсяг прав скаржника, як власника арештованого майна, ураховуючи наступне.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимоги заявниці, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розгадаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

На сьогодні заявниця має намір розпорядитися належним їй майном, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно, порушує право власності заявниці.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Стосовно скаржника відсутні відкриті виконавчі провадження, в яких вона є боржником, виконавчий лист повернений стягувачу, матеріали завершеного виконавчого провадження, у якому був накладений арешт знищені, а арешт триває довгий час.

За таких обставин вбачається порушення прав боржника, як власника майна, на користування та розпорядження таким майном у зв`язку з існуючим обтяженням майна у вигляді арешту, за рахунок якого в зв`язку із наведеними обставинами не може бути забезпечене реальне виконання рішення суду за відсутності виконавчого провадження та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Але у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, належного ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІДН: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) визнав, що всі паперові матеріали виконавчих проваджень, знищені у зв`язку з тим, що сплинув трирічний строк їхнього зберігання, а у Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутня постанова про накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до реєстру боржників, відсутні на виконанні виконавчі провадження щодо скаржника.

Разом з тим, Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на сьогоднішній день не може зняти арешт з вказаного майна, так як через відсутність відповідного виконавчого провадження, в межах якого накладено обтяження, він позбавлений можливості здійснити відповідну перевірку, і відповідно, констатувати факт порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом.

Відсутність відповідного виконавчого провадження позбавляє його також і можливості здійснити перевірку наявності, чи відсутності підстав для зняття арешту у випадку закінчення виконавчого провадження, або у випадку повернення виконавчого документа до суду, який його видав.

Водночас, на даний час відсутні і будь-які підстави для того, щоб продовжувало свою дію обтяження, зареєстроване у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційний номером 11384074, а саме у вигляді арешту нерухомого майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 27338215, 12.07.2011.

За таких обставин суд вважає законними вимоги про зняття арешту, накладеного на майно боржника для забезпечення виконання вже виконаного судового рішення, оскільки у подальшому застосуванні арешту відсутня необхідність, адже ОСОБА_1 заборгованість була сплачена.

При цьому суд наголошує, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на законне володіння своїм майном.

Викладені у цій скарзі мотиви узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 13 липня 2022 року у справі №2/0301/806/11 (пр. №61-3814св22), від 12 жовтня 2022 у справі №203/3435/21 (пр. №61-5467св22).

Відповідно до норм ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (Наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа), у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Таким чином, незважаючи на вказані норми статей Закону, державним виконавцем арешт з майна ОСОБА_1 знято не було.

Засадами виконавчого провадження за ст.2 Закону є верховенство права, обов`язковість виконання рішень, законність, диспозитивність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження, розумність строків виконавчого провадження, співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно ст.74 Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.13, 18, 28, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (69006, м.Запоріжжя, пр.Металургів, 6, ) щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 (до зміни прізвища та імені - ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_3 , накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження ВП 27338215 від 12.07.2011 року обтяження № 11384074 від 14.07.2011, накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 27338215, виданої 12.07.2011 Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

Зобов`язати посадових осіб Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (69006, м.Запоріжжя, пр.Металургів, 6, ) зняти арешт з майна ОСОБА_1 (до зміни прізвища та імені - ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_3 , зокрема, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 27338215 від 12.07.2011 року обтяження № 11384074 від 14.07.2011, накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 27338215, виданої 12.07.2011 Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.М. Ачкасов