У Х В А Л А

Справа № 285/5394/25

провадження № 2/0285/513/26

09 лютого 2026 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б., за участі секретаря судового засідання Кородчук О.О. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув

відповідача: представник не прибув

третя особа: представник не прибув

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , третя особа: публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

16.01.2026 представник відповідача подав заяву, у якій просить: 1) визнати зловживання процесуальними правами дії позивача пов`язані із поданням до суду завідомо безпідставного позову; 2) вирішити питання про залишення позову без розгляду або його повернення; 3) у зв`язку із повідомленням представником позивача недостовірної інформації щодо обставин справи, вжити відносно нього заходів, передбачених ч. 4 ст. 44 ЦПК України (а.с. 102).

В обґрунтування заяви зазначив, що підставою для звернення до суду із вказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 було посилання на положенням ст. 1194 ЦК України, відповідно до якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). У позовній заяві страхова компанія стверджує, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в ПрАТ «СК «Уніка» на підставі договору № ЕР-206630982, тобто стверджуючи, що за вказаним договором страхування відповідач ОСОБА_1 є страхувальником. Отже позивач, будучи обізнаним із змістом вказаного договору страхування № ЕР-206630982, не долучив копію цього договору до позовної заяви та повідомив суду недостовірну інформацію, що страхувальником за цим договором є саме ОСОБА_1 . Однак, ОСОБА_1 звернувшись до ПрАТ «СК «Уніка», отримав копію вказаного договору страхування № ЕР-206630982, зі змісту якого вбачається, що страхувальником є не відповідач ОСОБА_1 , а інша особа ОСОБА_2 , який є засновником ТОВ «Віса-Елекрто», де ОСОБА_1 неофіційно працював на момент настання ДТП. Таким чином позивач повідомив суду недостовірну інформацію.

Представник позивача подав заперечення на заяву, у якій просив відмовити в задоволенні заяви представника відповідача. Зазначив, що постановою суду від 25.04.2023 № 285/2233/23 відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні ДТП. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження факту зловживання процесуальними правами представником позивача, також не надано доказів, що представник позивача обмежив, чи не надав змоги наводити свої контраргументи чи надати суду свої докази, які спростовують зміст позовної заяви. Представник відповідача вже вдруге направляє до суду клопотання/заяви, які спрямовані на затягування розгляду справи, жодним чином не обґрунтовані доказами, мають зміст, який не відноситься до суті справи (а.с. 112).

Представник позивача в судове засідання не прибув, позов підтримав, просив відмовити в задоволенні заяви представника відповідача щодо визнання дій позивача зловживання процесуальними правами. Просив проводити розгляд справи за його відсутності (а.с. 112).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, просив проводити розгляд справи без його участі, заперечив щодо задоволення позову. Повідомив, що орієнтована вартість понесених відповідачем витрат на професійну-правничу допомогу становитиме 10 000 грн (а.с. 118).

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв або клопотань не подавав (а.с. 110).

Вивчивши суть заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Під зловживанням процесуальними правами маємо розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх майнових прав, а суд в свою чергу, позбавлений можливості трактувати звернення до суду із позовом зловживанням, оскільки особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов. Доступ до суду є правом особи, гарантованим, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 55, ст. 124 Конституції України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, незалежно від обґрунтованості позову.

У свою чергу, згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звернення позивача до суду за захистом невизнаного, оспорюваного, чи порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, а оцінка щодо належності, допустимості того чи іншого доказу буде надана судом на стадії ухвалення судового рішення.

За таких обставин, заява представника відповідача про визнання дій позивача - зловживанням процесуальними правами, пов`язаних із поданням до суду завідомо безпідставного позову, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 4, 12, 44, 89, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача про визнання дій позивача, зловживанням процесуальними правами, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сташків