Номер провадження № 2/521/692/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І. О.,

за участю секретаря судового засідання: Коржеван В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу № 521/11642/25 за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог ОСОБА_2 - про визнання права власності.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна, звернулася до Хаджибейського районного суду міста Одеси 07 липня 2025 року з позовною заявою до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог про визнання права власності, ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною племінницею ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ). ОСОБА_3 належала 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса 06.11.2019 року за реєстровим № 2-1057, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса 06.11.2019 року, реєстраційний номер нерухомого майна: 101; номер запису про право власності 34022633.

Вказує, що інша 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 , належала дружині ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис за № 2572 та 04 грудня 2018 року видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Позивач зазначає, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої зокрема входить 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги після її смерті є чоловік померлої ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_2 .

06.11.2019 ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв?язку з цим ОСОБА_3 державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.11.2019 року за реєстровим № 2-1060, на підставі якого ОСОБА_3 набув права власності на 1/2 частку вищезгаданої квартири.

Процесуальні дії у справі.

08 липня 2025 року суддею Хаджибейського районного суду міста Одеси Поліщук І. О. було винесено ухвалу про залишення без руху вказаної позовної заяви.

03 вересня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків на виконання ухвали суду від 08.07.2025.

Ухвалою суду від 04 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 521/11642/25 та призначення підготовчого засідання на 10 жовтня 2025 року 09 год. 30 хв. у приміщенні Хаджибейського районного суду м. Одеси, за адресою: м. Одеса, вулиця В.Стуса,1-а зал с/з №215.

Ухвалою суду від 04 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у справі.

03 жовтня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

01 грудня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача Одеську міську раду на належного відповідача - ОСОБА_2 .

08 грудня 2025 року до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Ухвалою суду від 30 січня 2026 року клопотання позивача про заміну неналежного відповідача Одеську міську раду на належного відповідача - ОСОБА_2 було задоволено, замінено первісного відповідача Одеську міську раду на належного, ОСОБА_2 , та призначено наступну дату судового розгляду справи на 09.02.2026 о 16:00.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 21.04.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено Договір довічного утримання, згідно з умовами якого ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 взамін зобов`язалася забезпечувати ОСОБА_3 утриманням та доглядом довічно.

Зазначена квартира належала ОСОБА_3 на праві приватної власності, а саме:

- 1/2 частки на підставі Свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса 06.11.2019 року за реєстровим № 2-1057;

- 1/2 частки на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.11.2019 року за реєстровим № 2-1060.

Відповідно до п. 23 Договору довічного утримання від 21.04.2021 право власності на вищезазначену квартиру у Набувача виникає з моменту державної реєстрації.

Так, 21.04.2021 ОСОБА_1 було отримано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 253707229. Згідно з даним Витягом, ОСОБА_1 (Позивач) набула права власності на об?єкт нерухомості, а саме, квартиру АДРЕСА_1 , на підставі Договору довічного утримання.

Як зазначає позивач, у 2023 році донька ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , звернулася із позовною заявою до Позивача та ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що прийняла спадщину, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, витребування майна із чужого незаконного володіння.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 02.03.2023 року по справі № 521/12483/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , встановлено, що Свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.11.2019 року за реєстровим № 2-1060 є недійсним, оскільки ним порушено право іншого спадкоємця ( ОСОБА_2 ).

Відтак, згідно з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 було визнано такою, що прийняла спадщину після ОСОБА_4 , і витребувано від ОСОБА_1 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 .

Отже, враховуючи рішення суду, за ОСОБА_1 залишається право на 5/6 часток квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, про що 27.05.2024 Захарівською селищною радою Роздільнянського району Одеської області було видано Свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_3 .

Згідно з п. 18 Договору довічного утримання від 21.04.2021, Відчужувач, ОСОБА_3 , заявляв, що він є вдівцем з 02.12.2018 і квартира, що є предметом цього договору, не є спільною сумісною власністю та є його особистою приватною власністю і осіб, які могли б поставити питання про визнання за ними права власності на відчужувану квартиру (її частку), у тому числі відповідно до статей 65, 74, 97 Сімейного кодексу України, немає.

У резолютивній частині Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 02.03.2023 року по справі № 521/12483/21, Договір довічного утримання від 21.04.2021 недійсним визнано не було, однак витребувано 1/6 частку спірної квартири, оскільки фактично ОСОБА_1 була власником спірної квартири.

Враховуючи умови вищезазначеного Договору довічного утримання та Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 02.03.2023 по справі № 521/12483/21, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 має право на визнання за нею права власності на 5/6 часток квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 5/6 часток квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення складено не пізніше складено 09 лютого 2026 року.

Суддя Ірина Поліщук