Справа № 139/863/25
Провадження № 2/139/544/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року селище Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді Ліщини Т.П.,

з участю секретаря судових засідань Погорної В.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (у тексті - АТ КБ «ПриватБанк», кредитодавець) до відповідача ОСОБА_1 (у тексті - ОСОБА_1 , позичальник) про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

15.12.2025 представник Акціонерного товариство комерційний банк «ПриватБанк» за довіреністю Ляр Д.Ю. через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи» (у тексті - підсистема «Електронний суд» ЄСІТС) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтувавши його тим, що останній звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву про приєднання до умов та правил надання послуг від 15.09.2020 та погодився на такі умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50000,00 грн; тип кредитної карти: «Універсальна»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. договору); процентна ставка, відсотків річних: 42,0 % (п. 1.3. договору); кількість та розмір платежів, періодичність внесення: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу: 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4. договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,0 % (п. 1.5. та п. 2.1.1.2.12. договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідач підписав власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови Правління Національного банку України від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку № НОМЕР_1 , термін дії - 05/24, тип - «Універсальна». Також згодом він отримав кредитну картку № НОМЕР_2 , строк дії - 01/27, тип «Універсальна». Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином він є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п. 1.5. та п. 2.1.1.2.12. договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 14.11.2025 має заборгованість в сумі 48260,28 грн, яка складається з наступного: 38724,44 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9535,84 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи викладене позивач просить стягнути на його користь з відповідача вищевказану заборгованість за кредитом, а також судові витрати.

Ухвалою від 17.12.2025 позовну заяву судом прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а. с. 12, 13). Цією ж ухвалою вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а відповідачеві встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Позивачеві та його представникові копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 17.12.2025 надіслано та доставлено в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС 18.12.2025, що підтверджується відповідними довідками, складеними відповідальним працівником суду (а. с. 15, зворот а. с. 15).

Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 17.12.2025, яка цього ж дня надіслана відповідачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення за його зареєстрованим місцем проживання, 31.12.2025 повернулася до суду без вручення з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 16, 17).

13.01.2026 судом прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, про що постановлено відповідну ухвалу (а. с. 18). Судове засідання призначене на 09.02.2026 (зворот а. с. 18).

Позивачеві та його представникові копію ухвали про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін від 13.01.2026 і судову повістку про виклик до суду в цивільній справі доставлено в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС 15.01.2026, що підтверджується відповідною довідкою, складеною відповідальним працівником суду (а. с. 21, зворот а. с. 21).

Копії ухвал про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 17.12.2025 і про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін від 13.01.2026, та судова повістка про виклик до суду в цивільній справі, які 15.01.2026 надіслані відповідачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення за його зареєстрованим місцем проживання, отримані ним 22.01.2026 (а. с. 22).

15.01.2026 на офіційному веб-порталі Судової влади України розміщене оголошення про виклик ОСОБА_1 до суду (а. с. 20).

Позивач та його представник в судове засідання 09.02.2026 не з`явилися. 15.12.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС представник позивача разом з позовною заявою подав до суду клопотання від 03.12.2025, у якому просить розглянути позов без участі представника позивача на підставі наявних в матеріалах справи доказів; позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а. с. 5).

Відповідач в судове засідання не з`явився, при тому, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений; про причини неявки суд не повідомив; клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Відзив на позов або інші заяви по суті справи від відповідача до суду не надійшли.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п. 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про її розгляд.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.09.2020 відповідач ОСОБА_1 цифровим власноручним підписом підписав заяву про приєднання до умов та правил надання послуг в АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до п. п. 4, 16 п. 2 р. 1 Положення про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 20.12.2023 № 172, цифровий власноручний підпис - електронний підпис, що є власноручним підписом фізичної особи, створеним на екрані електронного сенсорного пристрою. Електронний сенсорний пристрій - електронний пристрій із сенсорним екраном, на якому особа може створити цифровий власноручний підпис.

У розділі 3 заяви про приєднання до умов та правил надання послуг в АТ КБ «ПриватБанк» зазначено, що банк та клієнт (далі разом іменовані «Сторони») узгодили при наданні банком будь-яких послуг клієнту, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів клієнта: OTP-пароль, QR-код, підпис стилусом на планшеті у відділенні банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах банку у мережі Інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного програмного комплексу банку дає клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої клієнт надає банку шляхом підписання способами, що узгоджені сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь-якої операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта. Сторони узгодили, що банк самостійно приймає рішення про застосування того чи іншого виду електронного підпису.

Підписавши заяву, відповідач погодився на наступні умови кредитування: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50000,00 грн; тип кредитної карти: «Універсальна»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. договору); процентна ставка, відсотків річних: 42 % (п. 1.3. договору); кількість та розмір платежів, періодичність внесення: повернення кредиту здійснюється шляхом: договірного списання з рахунку клієнта, у т. ч. за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу: 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно; у разі прострочення з 31-го дня - 10 % від заборгованості; у разі прострочення з 181-го дня - 100 % від заборгованості. (п. 1.4. договору); інші платежі: в разі неповернення клієнтом кредиту в строк, зазначений в п. 2.1.1.2.4. цього договору (12 місяців), починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, та/або в разі, якщо клієнт не виконав вимогу банку щодо усунення порушення, в порядку, передбаченому п. 2.1.1.6.1. цього договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, встановленого вимогою банку, та/або в разі несвоєчасної сплати клієнтом мінімального обов`язкового платежу в строк, зазначений в п. 2.1.1.3.1. цього договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку платежу, та/або в разі настання обставин, передбачених п. 2.1.1.3.5. договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, та/або в разі настання обставин, передбачених п. 2.1.1.6.5. договору, починаючи з 32-го дня з дня направлення повідомлення банком клієнту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,0 % для карт «Універсальна» і «Універсальна Gold» (п. 1.5. договору).

Узгодження основних умов кредитування і надання споживачу інформації про вартість кредиту також підтверджується підписаним ОСОБА_1 цифровим власноручним підписом паспортом споживчого кредиту.

На виконання кредитного договору № б/н від 15.09.2020 АТ КБ «ПриватБанк» цього ж дня відкрило на ім`я ОСОБА_1 картку № НОМЕР_1 , термін дії - 05/24, тип - «Універсальна», а 24.01.2023 - картку № НОМЕР_2 , строк дії - 01/27, тип «Універсальна», що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» з реєстраційним номером 428321 від 17.11.2025.

Відповідно до підпунктів 4, 7, 11, 19 пункту 3 розділу I Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 164 (із змінами) надавач платіжних послуг з обслуговування рахунку - надавач платіжних послуг, у якого відкритий рахунок користувача для виконання платіжних операцій; власник рахунку - особа, на ім`я якої відкрито рахунок та/або електронний гаманець, за яким здійснюються платіжні та/або інші операції з використанням платіжного інструменту; електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом; держатель платіжного інструменту - фізична особа, яка на законних підставах використовує платіжний інструмент для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом;

15.09.2020 на картці № 593541 кредитний ліміт складав 5000,00 грн, який в подальшому неодноразово збільшувався, крайній раз 14.03.2023 - до 40000,00 грн. 13.03.2025 кредитний ліміт зменшено до 37400,00 грн. Станом на 01.07.2025 кредитний ліміт складає 0,00 грн. Зазначене підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н) з реєстраційним номером 428475 від 17.11.2025.

Відповідач користувався кредитними коштами, що підтверджується наданою позивачем випискою за договором б/н за період з 15.09.2020 - 17.11.2025, складеною 17.11.2025.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Згідно з п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 (із змінами), виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Тлумачення зазначених норм дає підстави для висновку, що банківська виписки з рахунку позичальника є належним та допустимим доказом у справі, що підтверджує рух коштів за конкретним банківським рахунком, містить записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Таких висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 30.01.2018 у справі № 161/16891/15-ц, від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 15.01.2025 у справі № 753/16762/15-ц.

У п. 2.1.1.3.5. договору сторони узгодили, що в разі порушення клієнтом зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст. ст. 212, 611, 651 ЦК України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі.

Оскільки 180-й день прострочення ОСОБА_1 закінчився, то настав строк повернення кредиту.

На підставі п. 1.5. та п. 2.1.1.2.12. договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості.

Згідно з розрахунком заборгованості станом на 14.11.2025 за договором № б/н від 15.09.2020, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та клієнтом ОСОБА_1 , заборгованість останнього становить 48260,28 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 38724,44 грн, заборгованості за простроченими відсотками 9535,84 грн.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в справі № 561/77/19 від 16.12.2020 зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Як встановлено судом під час розгляду справи, відповідач здійснював витрати грошових коштів в межах кредитного ліміту, але припинив вчасно погашати заборгованість. Процес виникнення і розмір заборгованості підтверджується зазначеними вище доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в даному випадку підтвердився факт виконання позивачем і не виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором б/н від 15.09.2020 щодо повернення отриманих кредитних коштів, а тому заборгованість відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. У зв`язку з цим, вимога АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в розмірі 48260,28 грн є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

За подання до суду позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № BOJ64B4F5A від 04.12.2025 (а. с. 8).

У зв`язку з повним задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 204, 525, 526, 536, 611, 612, 625 - 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 15 вересня 2020 року в розмірі 48260 (сорок вісім тисяч двісті шістдесят) гривень 28 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з дня проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Тарас ЛІЩИНА