Провадження № 2/175/3050/25
"09" лютого 2026 р. с-ще Слобожанське
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Зубченка Б.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Таскомбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 02.11.2011 року між ОСОБА_1 та АТ «ВТБ Банк» був укладений кредитний договір №247/2011-86 відповідно до якого позичальнику було надано кредит в розмірі 400700 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №247/2011-86 між АТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №247п/2011-86 від 02.11.2011 року. 27.03.2017 року між АТ «ВТБ Банк» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами, в тому числі за договором №247/2011-86. При цьому, на день звернення до суду відповідач має непогашену заборгованість перед банком, що складається з 182054 грн. 74 коп.
Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.10.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі в судове засідання також не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб сайті «Судова влада» Дніпровського районного суду Дніпропетровської області. Заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідачів також не надходило.
Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
02.11.2011 року між АТ «ВТБ БАНК», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 247/2011-86, за умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 400 700 гривень.
Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору, позичальник зобов`язувався повернути кредит в повному обсязі 31.10.2031 року або достроково, у випадках передбачених цим договором.
Згідно п. 3.3.2 Кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконания позичальником зобов`язань, визначених п. 5.3.2 та 5.3.3 цього договору, розмір процентної ставки автоматично підвищується на 5%.
Відповідно до п. 3.4 Договору Позичальник зобов`язувався повертати кредит щомісячно, відповідно до графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №247/2011-86 від 02.11.2011 року між АТ «ВТБ БАНК», правонаступником якого є АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 247п/2011-86 від 02.11.2011 року.
У відповідності до п. 1.1 Договору поруки, поручитель поручається перед банком за виконання позичальником зобов`язань, що виникли на підставі кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.
Згідно п. 2.1 Договору поруки, сторони дійшли згоди, що у випадку порушення позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком у повному обсязі зобов`язань позичальника за кредитним договором, включаючи повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом, комісій, неустойки та відшкодування збитків пов`язаних з порушенням виконання зобов`язань позичальником за кредитним договором.
27 березня 2017 року між АТ «Таскомбанк» та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 270317іп 4, відповідно до якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 247/2011-86.
Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів.
Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
На підтвердження позовних вимог позивачем надано кредитний договір, який містить, зокрема, умови про погодження між сторонами розміру відсотків за користування кредитом та який підписаний відповідачем, а також договір поруки яким сторони погодили, що у випадку порушення позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком у повному обсязі зобов`язань позичальника за кредитним договором, який також містить підпис відповідачки.
Отже, суд доходить висновку, що відповідач погодився з запропонованими йому умовами кредитування, оскільки в даному випадку всі умови та правила містяться в одному документі, а не є окремим додатком до договору.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 3028 грн.
Керуючись ст. ст. 19, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-289, 354, 355 ЦПК України,-
Позовну заяву Акціонерного товариства "Таскомбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т. С. Журавель