РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року

м. Рівне

Справа № 570/1290/25

Провадження № 22-з/4815/6/26

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Моторне (транспортне)

страхове бюро України

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 липня 2025 року у складі судді Кушніра О.Г., постановлене в м. Здолбунів Рівненської області о 15 годині 44 хвилини, повний текст рішення виготовлено 29 липня 2025 року

в с т а н о в и в :

В провадженні Рівненського апеляційного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 липня 2025 року залишено без зміни.

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України адвокат Висоцька Христина Олегівна подала до апеляційного суду заяву про стягнення витрат, понесених по оплаті професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в розмірі 500,00 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, апеляційний суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша-друга статті 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) Розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.12 ст.141 ЦПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, складання відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Як вбачається із матеріалів справи, заявник Моторне (транспортне) страхове бюро України у цій справі має процесуальний статус третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

В апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржувалося відповідачем ОСОБА_2 і постановою Рівненського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року його апеляційна скарга залишена без задоволення, а оскаржуване рішення суду без зміни.

Моторне (транспортне) страхове бюро України 03.09.2025 року подало до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якій містяться пояснення, однак у прохальній частині не йдеться ні про залишення апеляційної скарги без задоволення, ні про її підримання.

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України адвокат Висоцька Христина Олегівна просила врахувати зміст письмових пояснень під час судового розгляду та стягнути на користь МТСБУ 500 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга відповідача, на стороні якого Моторне (транспортне) страхове бюро України є третьою особою без самостійних вимог, залишена без задоволення, апеляційний суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, понесених в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 137, 141, 270, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 23 лютого 2026 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.