П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 лютого 2026 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого судді-доповідача: Собослоя Г.Г.

суддів: Кожух О.А., Джуги С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 вересня 2025 року у справі № 308/12054/25 за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі № 308/9944/25 за заявою Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,

в с т а н о в и л а:

07 серпня 2025 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання, водовідведення та перевищення ДВ водовідведення в розмірі 1 052,48 грн, інфляційні втрати за несплату вартості спожитих послуг у розмірі 71,68, пеню у розмірі 632,01 грн та стягнуто судовий збір в розмірі 302,80 грн.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вказану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким скасувати судовий наказ від 07.08.2025 у справі № 308/9944/25.

В обґрунтування скарги посилається на те, що судовий наказ скаржник отримав 08.08.2025 через додаток ДІЯ, а заяву про скасування судового наказу відправив через Електронний суд 22.08.2025, тобто в межах 15-денного терміну. Відтак вважає, що суд першої інстанції допустився помилки.

У відзиві КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» заперечив проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає, що ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2025 є законною та обґрутованою, підстав для скасування такої не має. Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку , що боржник не виконав вимоги ст. 170 ЦПК України. Зокрема, у відповідності до п.4 ч.3 ст. 170 ЦПК України, заява просткасування судового наказу має містить: 4) наказ, що оспорюється. Зі змісту заяви про скасування судового наказу вбачається, що ОСОБА_1 не зазначив, яке саме судове рішення підлягає скасуванню. Дана вимога є обов`язковою згідно приписів ЦПК України, оскільки судове рішення не може ґрунтуватися на припущення.

13.01.2025 КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» надав суду апеляційної інстанції додаткові пояснення у справі, у яких, зокрема, зазначив, що 19.12.2025 після відкриття апеляційного провадження у справі, ОСОБА_1 здійснив оплату заборгованості.

Посилаючись на вище наведене КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» просив врахувати дані письмові пояснення, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2025 - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Нормами статті 170 ЦПК України визначені форма і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення у справах «Каньєте де Хоньї проти Іспанії», «Гору проти Греції», «Михолапа проти Латвії»).

Також ЄСПЛ зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (пункт 110 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі "Шишков проти Росії").

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно ч.ч. 3, 5 ст. 170 ЦПК України, заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 серпня 2025 року Ужгородським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» заборгованість за надані послуги з за надані послуги з централізованого водопостачання, водовідведення та перевищення ДВ водовідведення в розмірі 1 052,48 грн, інфляційні втрати за несплату вартості спожитих послуг у розмірі 71,68, пеню у розмірі 632,01 грн та стягнуто судовий збір в розмірі 302,80 грн.

Копію судового наказу від 07.08.2025 ОСОБА_1 отримав 08.08.2025, про що свідчить довідка Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про доставку електронного документу (а.с.39).

22.08.2025 до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 , сформована у системі «Електронний суд» 21.08.2025, про скасування вищевказаного судового наказу, тобто в межах п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу.

З огляду на вищенаведене, строк для подачі заяви про скасування судового наказу боржником не пропущений.

В цій частині доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції процесуального права є обґрунтованими, разом з тим це не призвело до постановлення неправильного судового рішення по суті.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині невідповідності поданої заяви п.4 ч. 3 ст. 170 ЦПК України, оскільки така не містить наказ, що оспорюється.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Відтак, зміст заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу свідчить про те, що боржником не дотримані вимоги ст. 170 ЦПК України, зокрема, щодо змісту заяви про скасування судового наказу, оскільки в заяві не вказано, який саме судовий наказ оспорюється заявником, дату його видачі тощо. За відсутності у заяві про скасування судового наказу зазначення судового наказу, що оспорюється, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо його скасування.

За встановлених обставин справи та з врахуванням наведених норм процесуального права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною четвертою статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Ураховуючи наведене, оскаржувана ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2025 підлягає зміні з виключенням з мотивувальної частини судового рішення посилання на те, що боржником подано заяву про скасування судового наказу із пропущенням строків, передбачених ч.1 ст. 170 ЦПК України. В іншій частині ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2025 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367; 374, 375, ч.4 ст. 376, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 вересня 2025 року змінити, виключити з мотивувальної частини ухвали посилання на те, що боржником подано заяву про скасування судового наказу із пропущенням строків, передбачених ч.1 ст. 170 ЦПК України.

В іншій частині ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 лютого 2026 року.

Головуючий

Судді