Справа 206/6370/25
Провадження 2/206/481/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра

в складі головуючого судді Гаркуші В.В.,

за участю секретаря судового засідання Цибань Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» Лановий Євген Миколайович звернувся до Самарського районного суду міста Дніпра з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд:

- стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» (, адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК», МФО: 300346) заборгованість за Кредитним договором № 3018971 від 15.12.2019 у розмірі 40205 грн.;

- стягнути із Відповідача на користь ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» (, адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК», МФО: 300346) судовий збір у розмірі 2422,40 грн.;

- стягнути із Відповідача на користь ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» (, адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК», МФО: 300346) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

І. Стислий виклад позиції позивача, відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15.12.2019 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту № 3018971, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти на картковий рахунок у розмірі 7000,00 грн. Сторони погодили істотні умови договору, і відповідач своїм підписом підтвердив, що з умовами Договору (з урахуванням Правил, що розміщені на офіційному сайті Кредитодавця) ознайомлений і згодний. Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, здійснивши перерахування кредитних коштів. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України.

10.06.2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ», відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № АК-10/06/2025.

07.07.2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС», відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № ДФ-07072025.

Відповідно до вищезазначених договорів факторингу відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 3018971 від 15.12.2019 року.

Оскільки всупереч умовам договору відповідач не виконав свого зобов`язання, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 3018971 від 15.12.2019 року, яка становить 40205,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 7000,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 33205,00 грн.; заборгованість за штрафними санкціями та комісіями становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн (а.с. 1-7 зі звороту).

12.01.2026 року представник Відповідача Мальцева І.М. подала відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити в задоволенні позову ТОВ «СОЛВЕНТІС». Свої заперечення мотивувала тим, що матеріали справи не містять доказів того, що саме позивач будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання саме відповідачем цього одноразового ідентифікатора, також відсутні докази щодо даних про номер мобільного телефону на який надсилався разовий ідентифікатор, зміст СМС- повідомлення. На думку представника Відповідача Позивачем не надано докази того, що саме Відповідачем були отримані кошти по кредиту, оскільки грошові кошти за вказаним кредитним договором перераховані на банківську картку, яка хоча і належить відповідачу, однак електронного підпису одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 зроблено не було. Крім того, представник Позивача посилається на неналежні та недопустимі докази надсилання коштів Відповідачу. Виходячи з вищевикладеного представник Відповідача просить суд, відмовити у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» судові витрати що складаються з послуг на професійну правничу допомогу адвокатом Мальцевою І.М. (а.с. 34-39.

13.01.2026 представником ТОВ «ФК «Солвентіс» Драченко Тетяною Олегівною було надано відповідь на відзив, в якій вона просила вимоги ТОВ «ФК «Солвентіс» заявлені в позовній заяві задовольнити, мотивуючи це тим, що відповідач не оспорює факт відступлення ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» права вимоги на користь ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ», а в подальшому відступлення Попереднім кредитором зазначеного права вимоги на користь ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС». Позивач наполягає, що договір укладено між ТОВ «АЛЕКСКРЕДІТ» та Відповідачем 15.12.2019 у відповідності до вимог законодавства про електронну комерцію та підписано ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора відправлено йому кредитодавцем на вказаний ним номер телефону.

Щодо підтвердження виконання умов договору та перерахування коштів Відповідачу за кредитним договором Позивач зазначає, що ним надано довідку ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» від 03.11.2024, яка підтверджує успішне проведення платежу та містить відповідні відомості. Номер в системі FONDY: 183526417 Номер операції: 44 Дата проведення платежу: 15.12.2019 Призначення платежу: transfer_funds Сума платежу: 7000,00 Валюта платежу: UAH Платіжний метод: карта MASTERCARD Статус платежу: approved Номер карти: НОМЕР_3 Банк картки отримувача: PRIVATBANK (а.с. 40-51).

Щодо тверджень Відповідача про те, що не надано доказів підписання саме ним кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Позивач зазначає наступне. Відповідачем не доведено, що телефонний номер, із використанням якого здійснювалося підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором кредитного договору йому не належить. Крім того, як було зазначено вище, при отриманні кредиту Позичальник заповнює відповідну анкету, яка містить інформацію про позичальника. Проте ОСОБА_1 не спростовано відповідні відомості й не доведено, що вони не відповідають дійсності. Таким чином Позивач звертає увагу суду на те, що Відповідачем не доведено порушення його прав при укладенні Кредитного договору № 2795627 від 12.10.2019, що є його процесуальним обов`язком, як і не надано належних доказів укладення вищевказаного кредитного договору від його імені іншою особою за відсутності його волевиявлення, перерахування кредитних коштів не на його рахунок. Окрім того Відповідач не надав доказів втрати, крадіжки телефону, чи інших особистих речей, доступу сторонніх осіб до СМС, компрометації телефонного номера. Виходячи з вищевикладеного представник Позивача просила задовольнити раніше заявлені позовні вимоги в повній мірі (а.с. 40-51).

02.02.2026 Представник позивача ОСОБА_2 подала заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила, що станом на дату звернення із даними запереченнями до суду відповідач перебуває в зоні бойових дій на території Харківської області, де виконує бойові завдання за призначеннями, а також є учасником бойових дій. Про це свідчать сканкопії посвідчення учасника бойових дій серія № НОМЕР_4 від 04.10.2024р., військового квитка та довідки №1727 Збройних сил України. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" від 20.06.2014 року №1275-УП (пп. 3 п. 4 Закону) внесено доповнення до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" , а саме ст. 14 доповнено п. 15 наступного змісту: ... 15. Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Представник відповідача у своїх запереченнях зазначає, що обидва представника позивача Драченко Тетяна Олегівна та Лановий Євген Миколайович не є адвокатами згідно реєстру ЄРАУ, тому відповідно до вимог ст. 15,133 ЦПК України вимога позивача щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн неправомірна (а.с. 77-97).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду разом з позовною заявою клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує, просить суд розглядати справу без його присутності (а.с. 6 зі звороту).

Відповідач та його представник у судовезасідання не з`явились, представник відповідача подав до суду заяву, в якій просила здійснювати розгляд без їх з Відповідачем участі.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2025 справу передано на розгляд судді Гаркуші В.В. (а.с. 12).

Ухвалою судді Самарського районного суду міста Дніпра Гаркуші В.В. 03.12.2025 відкрито провадження у даній справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 14).

10.12.2025 від представника Позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с. 16-17).

11.12.2025 від представника Відповідача надійшла заява про перенесення судового засідання (а.с. 18-21).

11.12.2025 від представника Відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи з можливістю зробити фотокопії (а.с. 31-33).

12.01.2026 від представника Відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 34-39).

13.01.2026 від представника Позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, разом з клопотанням про поновлення процесуальних строків та клопотанням про витребування доказів, в задоволенні яких суд відмовив, оскільки надані у справі докази є достатніми для вирішення спору по суті, у зв`язку з чим підстав для витребування додаткових доказів суд не вбачав. (а.с. 40-63).

13.01.2026 від представника Відповідача надійшла заява про перенесення судового засідання (а.с. 64-65).

02.02.2026 Представник позивача Мальцева І.М. подала заяву про поновлення процесуального строку для подання заперечень на відповідь на відзив, просила строк поновити та прийняти заперечення на відповідь на відзив в зв`язку з тим, що Відповідач є військовослужбовцем, перебуває на лінії зіткнення та не мав можливості тривалий час надіслати документи, що підтверджують проходження ним військової служби в Збройних Силах України, яка судом була задоволена (а.с. 72-76).

02.02.2026 від представника Відповідача надійшли заперечення (на відповідь на відзив) (а.с. 77-95).

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено, що 15.12.2019 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту № 3018971, відповідно до якого відповідач отримав кредит у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку у розмірі 7000,00 грн., строком на 15 календарних днів до 30.12.2019, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів відповідно до умов Договору в національній грошовій одиниці України гривні.

Відповідно до 1.7.3. при використанні Позичальником Загальних умов кредитування процентні ставки складають:- в Базовий період з 15.12.2019 року до 30.12.2019 року (включно) - 1,70 % за один день користування Кредитом (Базова процентна ставка - п. 2.3. Правил);- в Спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 31.12.2019 року до 27.06.2020 року (включно) 3 % за один день користування Кредитом (Спеціальна процентна ставка - п. 2.34. Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні Загальних умов кредитування складає 8 790,40 грн. (підсистема «Електронний суд»).

Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором, що підтверджується довідкою від 03.11.2024 виданої Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Елаєнс» про те, що відповідно до договору № 41346335_18/10/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» та ТОВ «ТОВ АЛЕКСКРЕДИТ», і підтвердженням того, що платежі успішно проведені в системі. Деталі операцій: Номер в системі FONDY: 183526417 Номер операції: 44 Дата проведення платежу: 15.12.2019 (підсистема «Електронний суд»).

Отже, позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.

З наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що Первісним кредитором нараховувались Позивачу проценти з 15.12.2019 по 27.06.2020 включно. Загальна сума нарахованих процентів за цей період 39085,00 грн, з них за перші 15 календарнх днів (15.12.2019 по 30.12.2019 включно) за ставкою 1,70% 1785,00 грн. Крім цього, з розрахунку заборгованості вбачається, що Відповідач сплатив первісному кредиторові загальну суму в розмірі 500,00 грн.

Умови та порядок продовження строку повернення кредиту визначено в у розділі 12 Правил надання кредиту ТОВ «Алекскредиту», що розміщені на сайті https://alexcredit.ua.

Так, відповідно до 12.2.3 Договір продовжується шляхом підписання Додаткової угоди у порядку підписання Договорів, передбачених розділом 5 цих правил.

В той же час, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження продовження між Відповідачем та первісним кредитором Узгодженого строку повернення кредиту в порядку, передбаченого умовами Договору.

10.06.2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ», укладений Договір факторингу № АК-10/06/2025, відповідно до умов якого ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до Боржників за Основними договорами, серед яких і право вимоги до Відповідача - боржника за Кредитним договором № 3018971 від 15.12.2019 року.

Згідно платіжної інструкції №185 від 16.06.2025 року ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» здійснило переказ коштів ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» у розмірі 1 900 000,00 грн., призначення платежу: Оплата за переуступлення прав вимоги за грошовими зобов`язаннями згідно Договору Факторингу № 06062025 від 06.06.2025 року без ПДВ.

Згідно Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № АК-10/06/2025 від 10.06.2025 р. ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3018971 від 15.12.2019 року у розмірі 40205,00грн.

07.07.2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № ДФ-07072025, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» набуло право вимоги до Боржників за Основними договорами, серед яких і право вимоги до Відповідача - боржника за Кредитним договором № 3018971 від 15.12.2019 року.

Згідно платіжної інструкції № 812 від 08.07.2025 року ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» (перейменовано в ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС»), здійснило переказ коштів ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» у розмірі 2012173,75 грн., призначення платежу: Оплата ціни придбання згідно Договору факторингу № ДФ-07072025 від 07.07.2025р., без ПДВ.

Відповідно до наказу № 70-к від 01.07.2025 на виконання рішення єдиного учасника ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» № 1778 від 01.07.2025 перейменовано з 01.07.2025 ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» на ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС».

Згідно Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № ДФ-07072025 від 07.07.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3018971 від 15.12.2019 року у розмірі 40205,00грн.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_5 від 21.02.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на військову службу призваний 22.02.2023, є учасником бойових дій (а.с. ).

На підтвердження судових витрат на правову допомогу представник Позивача надав копії Договору про надання правової допомоги, додаткової угоди до вказаного договору, детального опису виконаних адвокатом робіт, загальною вартістю 6000 грн, акту про підтвердження факту надання правової допомоги, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (підсистема «Електронний суд»).

Представником Відповідача на підтвердження судових витрат на правову допомогу надано копії ордеру, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, квитанції № 1 від 23.12.2025 р. на суму 10000 грн, що складають витрати на її правову допомогу Позивачу, які вона раніше просила стягнути з Позивача.

ІV. Норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

У частині другій статті 627 ЦК України закріплено, що у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулює Закон № 1734-VIII "Про споживче кредитування" (далі - Закон № 1734-VIII).

Положенням статті 3Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Із встановлених обставин справи вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «ФК «Солвентіс» виступає правонаступником кредитодавця (виконавцем послуги кредитування) ТОВ «ФК «Алекскредит», а відповідач ОСОБА_1 - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування.

З матеріалів справи вбачається, що 15.12.2019 між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та відповідачем укладено договір про надання кредиту № 3018971 в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора.

Суд враховує, що відповідач заперечує факт підписання договору саме ним, посилаючись на відсутність доказів отримання одноразового ідентифікатора та доказів належності номера телефону.

Разом із тим відповідачем не надано доказів втрати контролю над номером телефону, не доведено фактів компрометації персональних даних, не заявлено про шахрайські дії третіх осіб, не подано заяв до правоохоронних органів щодо неправомірного використання його персональних даних.

Саме по собі заперечення укладення договору без подання належних та допустимих доказів на підтвердження таких доводів не спростовує презумпції правомірності правочину в розумінні ст. 204 ЦК України.

Таким чином, Проаналізувавши наведені норми чинного законодавства та надані у справі докази, керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає доведеним факт укладення Договору № 3018971 від 15.12.2019 між ТОВ «Алекскредит`і Валіковим В.В. та отримання кредитних коштів у розмірі 7000,00 грн.

Щодо доводів відповідача про неналежність доказів перерахування коштів, суд зазначає, що зазначений факт підтверджується: довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс», зазначенням номера операції в системі FONDY, датою та сумою платежу, реквізитами платіжної картки.

При цьому суд враховує, що Відповідач не заперечує належність платіжної картки, на яку здійснено перерахування, та не надає доказів того, що кошти фактично отримані іншою особою.

Враховуючи зазначене, а також факт зарахування коштів на платіжну картку Відповідача суд оцінює як підтвердження виконання кредитодавцем свого зобов`язання.

Отже, суд вважає доведеним факт надання Відповідачу кредитних коштів у розмірі 7000 грн.

Щодо правонаступництва Позивача суд зазначає, що статтями 512, 514 ЦК України передбачено можливість відступлення права вимоги без згоди боржника.

Договорами факторингу № АК-10/06/2025 та № ДФ-07072025 підтверджено послідовне відступлення права вимоги. Факт оплати за договорами факторингу підтверджується платіжними інструкціями. Відповідач не надав доказів недійсності зазначених договорів або відсутності у позивача статусу фінансової установи. Отже, суд визнає позивача належним кредитором.

Щодо застосування гарантій військовослужбовця, суд зазначає, що відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з моменту призову і до закінчення особливого періоду не нараховуються штрафні санкції; не нараховується пеня; не нараховуються проценти за користування кредитом.

З військового квитка встановлено, що Відповідач призваний на військову службу 22.02.2023.

Проценти у даній справі нараховані за період 20192020 років, тобто до призову відповідача на військову службу.

Норма закону не передбачає її зворотної дії в часі та не поширюється на проценти, нараховані до моменту призову.

Отже, підстав для звільнення Відповідача від сплати процентів, нарахованих до 22.02.2023, суд не вбачає.

Разом з тим, суд звертає увагу на правову природу нарахування процентів за користування кредитом після спливу узгодженого сторонами строку його повернення.

Як встановлено судом, строк користування кредитом за договором становив становив 15 днів до 30.12.2019. Умовами договору та Правилами надання кредиту передбачено можливість продовження строку повернення кредиту виключно шляхом укладення додаткової угоди в порядку, визначеному договором та правилами кредитодавця.

Однак у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази укладення між сторонами додаткових угод про продовження строку користування кредитом або погодження відповідачем нового строку повернення кредиту після 30.12.2019 у передбачений договором спосіб.

Отже, суд дійшов висновку, що нарахування процентів за користування кредитом після 30.12.2019 є безпідставним, оскільки позивачем не доведено факт продовження строку кредитування відповідно до умов договору та вимог законодавства та розцінюється судом як міра відповідальності боржника за користування кредитними коштами за період після закінчення строку кредитування, що відповідає положенням статті 625 ЦК України. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16.

Таким чином, нарахування процентів за період після 30.12.2019 без належного продовження строку кредиту є безпідставним.

Отже, підлягають стягненню проценти лише за період з 15.12.2019 по 30.12.2019 у сумі 1785 грн.

З урахуванням того, що відповідачем було сплачено 500,00 грн, які підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню, становить 8 285,00 грн (7 000,00 грн тіло кредиту + 1 785,00 грн проценти 500,00 грн сплачених коштів).

У решті вимог про стягнення процентів за період після 30.12.2019 слід відмовити як безпідставних та недоведених.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником Позивача надано копії договору про надання правової допомоги, додаткової угоди до нього, детального опису виконаних адвокатом робіт на загальну суму 6000 грн, акту приймання-передачі наданих послуг, а також свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Суд вважає зазначені докази належними та допустимими, оскільки вони підтверджують як наявність договірних відносин між Позивачем і адвокатом, так і факт надання послуг та їх вартість.

Доводи відповідача про відсутність у представників позивача статусу адвоката спростовуються наданим свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю. Сам факт того, що керівник товариства не є адвокатом, не виключає можливості участі у справі адвоката на підставі договору.

Разом з тим відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України суд зобов`язаний перевірити співмірність заявлених витрат зі складністю справи, обсягом наданих послуг, витраченим часом, поведінкою сторін та іншими обставинами.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження, вона не відзначалася підвищеною складністю, правова позиція сторін не змінювалася, обсяг підготовлених процесуальних документів є незначним, тривалість розгляду справи помірна.

За таких обставин суд доходить висновку, що заявлена Позивачем сума витрат у розмірі 6000 грн є завищеною та не повною мірою відповідає критерію розумності і співмірності, у зв`язку з чим підлягає зменшенню до 3000 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником Відповідача надано ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та квитанцію № 1 від 23.12.2025 року на суму 10000 грн.

Відсутність у матеріалах справи письмового договору про надання правової допомоги не свідчить автоматично про недоведеність понесених витрат, Суд зазначає, що ордер підтверджує повноваження адвоката, а квитанція факт здійснення оплати, що є достатнім для підтвердження факту надання правничої допомоги та її оплати.

Разом з тим представником Відповідача не надано детального опису виконаних робіт, розрахунку витраченого часу та обґрунтування розміру гонорару.

З огляду на характер та складність справи, обсяг здійснених процесуальних дій та відсутність детального розрахунку, суд вважає заявлену суму 10000 грн такою, що є явно завищеною та не відповідає принципу співмірності, у зв`язку з чим визначає розумний розмір витрат Відповідача на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у розмірі 8 285 грн із заявлених 40 205 грн, що становить 20,6 %, судові витрати підлягають розподілу пропорційно до розміру задоволених вимог відповідно до статті 141 ЦПК України.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, з яких з відповідача підлягає стягненню 499,01 грн.

Витрати позивача на професійну правничу допомогу суд визначає у розмірі 3 000 грн, з яких пропорційно підлягає стягненню 618 грн.

Витрати відповідача на професійну правничу допомогу суд визначає у розмірі 3 000 грн, з яких пропорційно підлягає стягненню з позивача 2 382 грн.

З урахуванням проведення взаємозаліку, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 1 764 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі наведеного та керуючись статтями 10, 12, 89, 141, 258, 264-265, 273, 280, 284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3018971 - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» (, адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК», МФО: 300346) заборгованість за Кредитним договором № 3018971 від 15.12.2019 у розмірі 8285 (вісім тисяч двісті вісімдесят пять) грн 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» (, адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК», МФО: 300346) витрати зі сплати судового збору у розмірі 499 (чотириста дев`яносто дев`ять) грн 01 коп.

Стягнути з ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» (, адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК», МФО: 300346) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 1 764 (одну тисячу сімсот шістдесят чотири) грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.В. Гаркуша