Дата документу 10.02.2026
Провадження № 2/334/948/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

представник позивача Попов Є.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № від 27 серпня 2021 року, що в частині тіла кредиту, річних процентів, щомісячних процентів станом на 01.05.2025 становить 37 915,65 гривень, в тому числі, заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 18 240,81 гривень, заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) 3 450,80 гривень та заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) 16 224,04 гривні.

Позов обґрунтовує тим, що 27.08.2021 між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № . Відповідно до Паспорту кредиту № 5592103 та Кредитного договору № від 27 серпня 2021 року відповідачці надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 30 207,70 гривень; строк користування 36 місяців; річні проценти 11,99 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,69 % від суми кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, отже кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. 28.08.2021 права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016. Умови зазначеного Кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Неодноразовими телефонними повідомленнями банку позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Як наслідок, станом на 01.05.2025 заборгованість позичальника за Кредитним договором № від 27 серпня 2021 року, становить 37 915,65 гривень, в тому числі: - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 18 240,81 гривень; - заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) 3 450,80 гривень; - заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) 16 224,04 гривні. Позичальником було грубо порушено умови Кредитного договору № від 27 серпня 2021 року, а також норми чинного законодавства.

Відповідачка подала відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позову позивача та зазначила про те, що не визнає позовні вимоги повністю. Також зазначила, що нею укладався звичайний споживчий кредит. В пункті 4 Паспорту кредиту № 5592103 визначена мета: будь-які законні цілі. При укладанні кредитного договору їй були нав`язані додаткові послуги, які за твердженням працівника ТОВ «ФК «ЦФР» є обов`язковими (пункт 1 Кредитного договору), а саме: оплата страхового платежу за договором страхування № -С від 27.08.2021 на суму 2 648,70 гривень; оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA» на суму 200 гривень; оплата за електронний ключ доступу до додатку «RADARScreen» на суму 459 гривень; оплата страхового платежу за договором страхування № -ЛО від 27.08.2021 на суму 1 900 гривень. Жодного договору страхування з ПАТ «СК «ТАС» або заяви-приєднання до договору не підписувала. Їй навіть не відомий предмет цих договорів. В матеріалах справи також відсутні будь-які докази, які б свідчили про укладання таких договорів. Також не підписувала договори щодо отримання електронних ключів доступу до додатків. Отримувачем коштів по оплаті за електронний ключ доступу є ТОВ «ЦФР». Додаток «RADARScreen» це мобільний додаток і сервіс від компанії Radar (ТОВ «РАДАРМІ»), що забезпечує розширену гарантію на дисплей мобільного телефону. Додаток «SUPPORT.UA» (ТОВ «САППОРТ.ЮА») це український сервіс і мобільний додаток, створений для технічної підтримки електроніки та побутової техніки. Тобто взагалі не зрозуміло за яким призначенням і куди були перераховані вказані кошти. Отриманий нею споживчий кредит, виходячи з суми та мети, не потребував укладання договорів на надання додаткових та/або супутніх послуг. Таким чином, вводячи її в оману, як споживача, ТОВ «ФК «ЦФР» штучно збільшили загальну вартість кредиту на загальну суму 5 207,70 гривень. 07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та AT «ТАСКОМБАНК» укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016. Про зміну кредитора дізналась тільки з матеріалів справи. Не отримувала жодного повідомлення від ТОВ «ФК «ЦФР», в порядку визначеному Законом України «Про споживче кредитування» про зміну кредитора. Повідомлення, яке було підписано разом з кредитним договором стосувалось можливості в майбутньому зміни кредитора. Більш того, те повідомлення не містило всієї необхідної інформації про нового кредитора. Тобто позивачем не надано жодного належного доказу повідомлення про неї щодо зміни кредитора, а отже він несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не були надані докази на підтвердження зарахування кредитних коштів на банківські рахунки відповідача. З доданих позивачем доказів, зокрема з копії Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 вбачається, що його сторонами фактично здійснено передачу невизначених вимог, оскільки жодної визначеної вимоги, що існувала б у ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» щодо неї на момент укладення Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, в цьому договорі не вказано, оскільки сам кредитний договір № був укладений 27.08.2021. Позивач не надав жодного належного доказу на підтвердження факту переходу права вимоги від ТОВ «ФК «ЦФР» до AT «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитним договором № від 27.08.2021. Отже, оскільки позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача від первісного кредитора ТОВ «ФК «ЦФР» до AT «ТАСКОМБАНК», відповідно AT «ТАСКОМБАНК» взагалі не є належним позивачем у даній справі, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Представник позивача подав додаткові пояснення, які суд не бере до уваги, оскільки при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, якими є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 17.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена позивачу в його електронний кабінет та отримана ним 18.12.2025. Отже відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України позивач є належним чином повідомленим про розгляд справи. Також ухвала про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачці рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим у встановленому законом порядку її місцем проживання. Рекомендований лист повернувся до суду з відміткою про відсутність відповідачки за адресою місцезнаходження від 25.12.2025. Таким чином відповідно до пункту 5 частини шостої статті 272 ЦПК України відповідачка є належним чином повідомленою про розгляд справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

27.08.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 30 207,70 гривень, строком на 36 місяців (пункт 1.2).

Вказані умови також зазначені в Паспорті кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5592103, а також передбачені річні проценти 11,99 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,69 % від суми кредиту.

У пункті 1.3 Кредитного договору сторони погодили, що Паспорт кредиту є невід`ємною частиною договору.

Отримання відповідачкою кредиту в сумі 30 207,70 гривень підтверджується випискою по особовим рахункам Кредитного договору № НОМЕР_1 за період з 27.08.2021 по 01.05.2025.

Також 27.08.2021 позивачка ознайомилась з Повідомленням про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором може бути відступлене АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР10-2016 від 07.10.2016 та з реквізитами сплати заборгованості у цьому випадку.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України від 15.11.2016 № 1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон № 1734-VIII) для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 отримала у ТОВ «ФК «ЦФР» кредит в сумі 30 207,70 гривень строком на 36 місяців, річними процентами 11,99 % від суми боргу за договором; щомісячними процентами 2,69 % від суми кредиту.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: (1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); (2) правонаступництва; (3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); (4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога), що передбачено частиною першою статті 1078 ЦК України.

У статті 1082 ЦК України зазначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Відповідно до Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, реєстру прав вимоги до Договору та платіжної інструкції банку № 756130533 від 28.08.2021, 07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено Договір про відступлення права вимоги, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Кредитним договором № від 27 серпня 2021 року до відповідачки в сумі 30 240,98 гривень, з яких: сума основного боргу 30 207,70 гривень, сума нарахованих процентів 10,06 гривень та сума нарахованого щомісячного проценту 23,22 гривні.

Таким чином позивач є новим кредитором за Кредитним договором.

Кредитодавець ТОВ «ФК «ЦФР» свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши кредит відповідачці. Відповідачка свої зобов`язання за Кредитним договором не виконала, кредит та нараховані кредитодавцем проценти у встановлений договором строк не повернула.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості 01.05.2025 становить 37 915,65 гривень, в тому числі, заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 18 240,81 гривень, заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) 3 450,80 гривень та заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) 16 224,04 гривні.

Позивач звернувся до відповідачки із досудовою вимогою щодо погашення заборгованості за Кредитним договором № від 27.08.2021 в сумі 37 915,65 гривень, в тому числі, заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 18 240,81 гривень, заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) 3 450,80 гривень та заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) 16 224,04 гривні.

Відповідно до пункту 54 постанови Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином кредитодавець мав право нараховувати проценти за кредитним договором до 27.08.2024.

Перевіривши розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку, що позивачем нарахована відповідачці заборгованість по річним та щомісячним процентам поза межами строку кредитування (27.08.2024).

Провівши власний розрахунок процентів, суд дійшов до наступного.

Заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) складає 2 738,27 гривень (8 733,57 гривні (нараховані проценти за період 28.08.2021 по 01.05.2025) 688,17 гривень (заборгованість з 01.09.2024 по 31.12.2024) 187,86 гривень (заборгованість з 01.08.2024 по 31.08.2024) + 163,62 гривні (заборгованість з 01.08.2024 по 27.08.2024 (187,86 гривень : 31 день х 27 днів) 5 282,77 гривні (сплачені відповідачкою річні проценти).

Заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) 12 891,31 гривня (32 503,61 (заборгованість за період з 28.08.2021 по 01.05.2025) 3 276,57 гривень (заборгованість за період з 31.08.2024 по 31.12.2024) 786,38 гривень (заборгованість за період з 02.08.2024 по 29.08.2024) + 730,21 (786,38 : 28 днів х 26 днів) 16 279,56 гривень (сплачені відповідачкою проценти)).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № від 27 серпня 2021 року станом на 01.05.2025 становить 33 870,39 гривень, в тому числі, заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 18 240,81 гривень, заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) 2 738,27 гривень та заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) 12 891,31 гривня.

Суд не бере до уваги аргументи відповідачки з приводу того, що їй були нав`язані додаткові послуги, а саме: оплата страхового платежу за договором страхування № -С від 27.08.2021 на суму 2 648,70 гривень; оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA» на суму 200 гривень; оплата за електронний ключ доступу до додатку «RADARScreen» на суму 459 гривень; оплата страхового платежу за договором страхування № -ЛО від 27.08.2021 на суму 1 900 гривень.

Вимоги до договору про споживчий кредит встановлені статтею 12 Закону № 1734-VIII.

Відповідно до частини п`ятої цієї статті умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Обов`язкові платежі за супровідними послугами включаються до загальних витрат за кредитним договором (пункт 4 частини першої статті 1, частина друга статті 8, пункт 9 частини першої статті 12 Закону № 1734-VIII).

Таким чином включення до Кредитного договору умов про сплату супровідних послуг є оспорюваними умовами договору.

Доказів того, що вищевказані умови кредитного договору визнані недійсними суду не подані. Відповідачка своїм правом на звернення до суду з зустрічним позовом про визнання недій1сними умов договору про встановлення плати за супровідні послуги не скористалась.

Також суд відхиляє аргументи відповідачки про те, що вона не отримувала повідомлення про відступлення права вимоги за Кредитним договором AT «ТАСКОМБАНК», доказів відступлення права вимоги матеріали справи не містять, через що AT «ТАСКОМБАНК» не є належним позивачем у даній справі.

Вказані аргументи спростовуються Договором про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, реєстром прав вимоги до Договору та платіжної інструкції банку № 756130533 від 28.08.2021, відповідно до яких АТ «ТАСКОМБАНК» набуло право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором.

Також відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 163,95 гривні (2 422,40 гривні (сплачений судовий збір) х (33 870,39 гривень (задоволена частина позову) х 100 % : 37 915,65 гривень (ціна позову)).

Керуючись статтями 3, 4, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Кредитним договором № від 27 серпня 2021 року станом на 01.05.2025 становить 33 870 (тридцять три тисячі вісімсот сімдесят) гривень 39 копійок, в тому числі, заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 18 240 (вісімнадцять тисяч двісті сорок) гривень 81 копійка, заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) 2 738 (дві тисячі сімсот тридцять вісім) гривень 27 копійок та заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) 12 891 (дванадцять тисяч вісімсот дев`яносто одна) гривня 31 копійка.

У позові в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» судовий збір у 2 163 (дві тисячі сто шістдесят три) гривні 95 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Реквізити учасників справи:

позивач Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, ,

відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя М.В. Фетісов