ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року

м. Черкаси

Справа № 712/2907/23
Провадження № 22-ц/821/186/26
Категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

секретаря Дмитренко В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Миненко Олени Віталіївни на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 листопада 2025 року у цивільній справі за скаргою першого заступника керівника Черкаської окружної прокуратури Шляхова Артема Віталійовича в інтересах держави, суб`єкт оскарження: Головний державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дьо Людмила Сергіївна, зацікавлені особи: ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 76656082,

в с т а н о в и в :

28 квітня 2025 року перший заступник керівника Черкаської окружної прокуратури Шляхов А. В. звернувся до суду в інтересах держави зі скаргою про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги вказував, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.05.2024 № 712/2907/23 відмовлено в задоволенні позову Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна та демонтажу тимчасових споруд, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 07.11.2024 вказаний позов частково задоволений та зобов`язано усунути перешкоди територіальній громаді міста Черкаси в особі Черкаської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести самочинно збудоване нерухоме майно - громадський будинок літера «А-1» торгівельний кіоск площею 38,6 кв. м, який знаходиться на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01, номер запису про право власності 12009861).

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.12.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 07.11.2024.

На виконання постанови Соснівським районним судом м. Черкаси 25.11.2024 виданий відповідний виконавчий лист, яким зобов`язано ОСОБА_1 вчинити дії.

Черкаською окружною прокуратурою 25.11.2024 направлено виконавчий лист на примусове виконання до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дьо Л. С. 25.11.2024 відкрито виконавче провадження № 76646082 з виконання вище вказаного виконавчого листа.

За невиконання без поважних причин рішення суду головним державним виконавцем Дьо Л. С. 10.12.2024 та 25.12.2024 на боржника накладені штрафи в сумах 1700,00 грн та 3400,00 грн, про що винесені відповідні постанови.

Прокурором зазначено, що повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення 10.01.2024 направлене до органу досудового розслідування.

Дане повідомлення зареєстроване Черкаським РУП ГУНП в Черкаській області до ІТС ІПНП БД «Єдиний облік» за № 4794 від 23.01.2025.

За результатом розгляду вказаного повідомлення 10.02.2025 складено довідку № 1432 про відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Постановою головного державного виконавця Дьо Л. С. від 18.04.2025 закінчено виконавче провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з надісланням виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 63 цього Закону.

Вказував, що в даному виконавчому провадженні державний виконавець може самостійно виконати рішення суду без участі боржника.

При цьому, державний виконавець залишив поза увагою те, що рішення суду, яке набрало законної сили підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

Просив суд визнати протиправними дії головного державного виконавця Другого ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дьо Людмили Сергіївни щодо закінчення виконавчого провадження № 76646082 з виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/2907/23 виданого 25.11.2024 та визнати постанову головного державного виконавця Другого ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дьо Л. С. про закінчення виконавчого провадження від 18.04.2025 № 76656082 неправомірною та скасувати.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.11.2025 скаргу першого заступника керівника Черкаської окружної прокуратури Шляхова А. В. задоволено частково. Постанову головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ДЬО Л. С. про закінчення виконавчого провадження від 18.04.2025 № 76656082 з виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/2907/23 виданого 25.11.2024 скасовано. В решті вимог скарги відмовлено.

Суд вважав, що державний виконавець, не маючи відповіді від всіх компаній, що здійснюють вказану діяльність щодо знесення об`єктів нерухомості, до яких було здійснено запити, передчасно виніс постанову про закриття виконавчого провадження.

Крім того, суд погодився з посиланням прокурора на те, що державним виконавцем не здійснено всіх заходів для виконання рішення, адже знесення об`єкту самочинного будівництва не пов`язане з особою боржника і може бути проведено без його участі, та зроблено помилковий висновок про неможливість виконання рішення без участі боржника.

Судом встановлено, що рішення суду в даній справі залишається не виконаним, а державним виконавцем не вжито всіх передбачених законодавством заходів щодо виконання рішення суду.

На думку суду першої інстанції, дійсна мета даної скарги, обґрунтована прокурором - це скасування постанови про закриття виконавчого провадження, досягнута шляхом задоволення судом в цій частини вимог скарги, а тому визнання протиправними дій державного виконавця, не призведе до більш ефективного захисту прав скаржника.

Не погодившись із таким судовим рішенням, 19.11.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Миненко О. В. через підсистему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду від 06.11.2025 в частині скасування постанови головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Черкаси Центрального МУМЮ (м. Київ) Дьо Л. С. про закінчення виконавчого провадження від 18.04.2025 № 76656082 з виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/2907/23 виданого 25.11.2025, в решті оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що законом не врегульовано яким чином державний виконавець може впливати на будівельні організації, в тому числі на надання такими організаціями відповідей на запити державного виконавця, на надання кошторисів, зобов`язувати вчиняти будь-які інші дії, в тому числі знесення чи інше.

Вказує, що зважаючи на всі проведені виконавчі дії та винесені постанови в ході виконання судового рішення, головним державним виконавцем Дьо Л. С. були виконані всі вимоги, перед винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження за ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження». Оскільки порушень, в ході проведення виконавчих дій судом першої інстанції не встановлено, вважає постанову про закінчення виконавчих дій законною та обґрунтованою.

17.12.2025 через підсистему «Електронний суд» від Другого відділу ДВС у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.11.2025 в частині скасування постанови головного державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 76646082, в решті ухвалу суду від 06.11.2025 залишити без змін.

В судове засідання представник органу ДВС не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

20.01.2026 через підсистему «Електронний суд» від органу ДВС надійшла заява про розгляд справи без участі представника Другого ВДВС у м. Черкаси.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Миненко О. В., прокурора Лєнкової Н. Д., дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, зокрема в частині скасування постанови головного державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.05.2024 у справі № 712/2907/23 відмовлено в задоволенні позову Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна та демонтажу тимчасових споруд, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 07.11.2024, за наслідками апеляційного перегляду, вказаний позов частково задоволений та зобов`язано усунути перешкоди територіальній громаді міста Черкаси в особі Черкаської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести самочинно збудоване нерухоме майно - громадський будинок літера «А-1» торгівельний кіоск площею 38,6 кв. м, який знаходиться на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01, номер запису про право власності 12009861).

25.11.2024 постановою головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Черкаси Центрального МУМЮ (м. Київ) Дьо Л. С. відкрито виконавче провадження № 76646082 з примусового виконання виконавчого листа № 712/2907/23, виданого 25.11.2024 Соснівським районним судом м. Черкаси про зобов`язання ОСОБА_1 вчинити певні дії (а.с. 4 т. 1).

Згідно Акту державного виконавця від 09.12.2024 головним державним виконавцем здійснено перевірку виконання рішення боржником та встановлено, що рішення суду боржником не виконано (а.с. 71 т. 1).

10.12.2024 у даному виконавчому провадженні винесено постанову про накладення штрафу, у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду та повторно зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів, а також попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду та накладено на боржника штраф на користь держави у розмірі 1700,00 грн (а.с. 73-74 т. 1).

Згідно Акту державного виконавця від 25.12.2024 встановлено, що станом на 25.12.2024 ОСОБА_1 рішення суду не виконав (а.с. 75 т. 1).

26.12.2024 державним виконавцем винесено постанову у виконавчому провадженні № 76646082 про накладення штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії та повторно зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів, а також попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду та накладено на боржника штраф на користь держави у розмірі 3400,00 грн (а.с. 77-78 т. 1).

10.01.2025 головним державним виконавцем направлено до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області повідомлення за вих. № 178931 про вчинення боржником кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України (а.с. 160 т. 1).

Дане повідомлення зареєстроване Черкаським РУП ГУНП в Черкаській області до ІТС ІПНП БД «Єдиний облік» за № 4794 від 23.01.2025.

За результатом розгляду вказаного повідомлення 10.02.2025 складено довідку про результати розгляду звернення

ОСОБА_2 довідці зазначено, що дані матеріали направлялись до слідчого підрозділу для відкриття кримінального провадження за ст. 382 КК України, але слідство не вбачає даний склад злочину. Розгляд даного звернення закінчено (а.с. 62 т. 2).

14.02.2025 головним державним виконавцем було направлено запити № 17060 до ТОВ «ЧЕРКАСИ БУД-СЕРВІС», № 17109 до ТОВ « ДОРРУХ» та № 1708 до ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ-БКБ» про можливість проведення робіт по знесенню самочинно збудованого нерухомого майна - громадський будинок літера «А-1» -торгівельний кіоск площею 38.6 кв. м, який знаходиться на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності 12009861) (а.с. 80-85 т. 1).

Вказані підприємства, згідно з витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, мають право здійснювати економічну діяльність, зокрема, у виді знесення та електромонтажні роботи (а.с. 86-105 т. 1).

11.03.2025 до Другого ВДВС надійшов лист від ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ-БКБ» в якому вказано, що виконати запитувані головним державним виконавцем роботи не вбачається можливим, оскільки даний вид робіт Товариство не проводить (а.с. 166 т. 1).

Постановою головного державного виконавця Дьо Л. С. від 18.04.2025 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 712/2907/23, виданого 25.11.2024, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 7 т. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» та п. 6 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні Другого відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 76646082 про усунення перешкоди територіальній громаді м. Черкаси в особі Черкаської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести самочинно збудоване нерухоме майно громадський будинок літера «А» - торгівельний кіоск площею 38,6 кв. м, який знаходиться на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності 12009861).

За матеріалами справи судом першої інстанції встановлено, що 09.12.2024 та 25.12.2024 головним державним виконавцем здійснено виїзд, з метою перевірки виконання виконавчого листа, за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті чого встановлено, що боржник ОСОБА_1 не виконав рішення та не усунув перешкоди територіальній громаді м. Черкаси в особі Черкаської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою та не усунено самочинно збудоване нерухоме майно, про що складено відповідні Акти державного виконавця.

Приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження № 76646082 з підстави, передбаченої п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», головний державний виконавець зазначив, що у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. 10.01.2025 державним виконавцем направлено до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, за ознаками злочину ч. 1 ст. 382 КК України.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про невиконання рішення суду та невжиття державним виконавцем всіх передбачених законодавством заходів щодо його виконання. З даними висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

За наслідками винесення оскаржуваної постанови головним державним виконавцем, рішення суду не лише залишилося невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначено ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч. 3 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що накладення штрафів на ОСОБА_1 і направлення повідомлення Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про вчинення боржником кримінального правопорушення, самі собою, не є достатніми заходами з виконання судового рішення.

Верховний Суду у постанові від 18.06.2019 у справі № 826/14580/16, вказав, що направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника не може бути єдиною та останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій з виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Здійснюючи примусове виконання рішення суду, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії, державний виконавець вправі здійснювати й інші заходи примусового характеру після внесення відповідного повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, оскільки він не вийде за межі наданих його повноважень та не буде діяти не у спосіб, встановлений Законом, з огляду на те, що сам факт направлення повідомлення до правоохоронних органів при можливості виконання судового рішення без участі боржника (іншою особою) не є підставою закінчення виконавчого провадження.

Згідно з висновками, викладеними у постанові від 13.02.2018 у справі № 923/182/13-г, в якій Верховний Суд визнав непереконливими та необґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанції щодо неможливості виконання рішення суду у даній справі без вчинення саме боржником певних дій, оскільки неможливість виконання рішення суду без участі боржника зумовлене тим, що таке виконання має бути нерозривно пов`язане з особою боржника, тобто відповідні дії, вчинити які зобов`язано за рішенням суду, можуть бути здійснені лише боржником.

Таким чином, та обставина, що саме боржник, відповідно до вказаного судового рішення, зобов`язаний вчинити певні дії не свідчить про те, що у разі невиконання цього рішення саме боржником, воно не може бути виконано без його участі, відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки хоч і зобов`язує саме боржника вчинити ці дії, однак не є нерозривно пов`язаним з особою боржника та не унеможливлює виконання цього рішення без його участі, шляхом вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання, враховуючи встановлені судами обставини невиконання його у добровільному порядку.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.08.2018 у справі № 916/4106/14, встановлена обов`язковість судового рішення, що набрало законної сили, не дає підстав для висновку про можливість ставити його виконання в залежність від волевиявлення боржника або будь-яких інших осіб на вчинення чи не вчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів.

Законом України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усіх передбачених законом заходів, у межах встановлених повноважень.

Разом з тим, наведене дає підстави для висновку, що постанова головного державного виконавця від 18.04.2025 про закінчення виконавчого провадження № 76646082 прийнята передчасно, що є підставою для її скасування, що правомірно враховано судом першої інстанції.

Відтак, інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

В іншій частині ухвала суду першої інстанції не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», § § 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування ухвали суду в оскаржуваній її частині за доводами апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Миненка О. В. відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Миненко Олени Віталіївни - залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 листопада 2025 року в оскаржуваній її частині - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 23 січня 2026 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков