Єдиний унікальний номер судової справи: 150/393/25
Номер провадження: 2/150/14/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С.П., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АТ «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 25 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк», яке рішенням загальних зборів акціонерів від 12 серпня 2022 року було перейменовано у АТ «СЕНС БАНК», було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Згідно умов договору відповідачеві було встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000,00 грн., встановлено процентну ставку у розмірі 26% річних, а також передбачено повернення кредиту щомісячно, не менше суми обов`язкового мінімального платежу у розмірі 5% від суми заборгованості, та не менше 50,00 грн.

Банк взяті на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві у розпорядження кредитні кошти, якими відповідач активно користувався, про що надав суду виписку по рахунку.

В свою чергу відповідач взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконав, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 148 017,11 грн., яка складається з наступного:

-106 379,01 грн. прострочене тіло кредиту;

-41 638,10 грн. відсотки за користування кредитом.

Тому банк звернувся до суду із позовом для захисту свого права, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за кредитом та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 219,34 грн.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого вказує на безпідставність стягнення з нього комісії за розрахунково-касове обслуговування, збільшення суми кредитного ліміту банком одноособово. Стверджує, що з початком війни кредитними коштами не користувався, тому розмір кредитного ліміту збільшуватися не міг. Щодо витрат на правову допомогу зазначає, що вони є завищеними, дана справа належить до малозначних, по яких є стала судова практика та чіткий перелік доказів, якими дані позовні вимоги підлягають доказуванню. Тому просив зменшити суму витрат на правову допомогу.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, де посилається на те, що нарахування за договором здійснювалися згідно погоджених сторонами умов, що простежується також у виписці по рахунку. Щодо витрат на правову допомогу сторона позивача зазначає, що нею надано увесь необхідний перелік доказів, що свідчать про укладеність договору про надання правової допомоги, наданий адвокатом перелік послуг, погоджена сторонами їхня вартість, тому підстав для зменшення суми таких витрат сторона позивача не вбачає.

В ході судового розгляду відповідач заперечував проти позову та просив відмовити у позові за безпідставністю.

Представником відповідача адвокатом Соловей М.Ю. додатково скерував клопотання, згідно з яким зазначив, що згідно з поданими до суду документами - випискою по рахунку, розрахунком заборгованості, позивач встановив обов`язків щомісячний платіж за розрахунково-касове обслуговування, що становить загальний розмір 46 874,12 грн., та погашення якого відбувалося за рахунок списання тіла кредиту. В той же час положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Тому вказану суму грошових коштів просить визнати безпідставно нарахованою, а тіло кредиту підлягає зменшенню на вказану суму.

Заперечень на вказане клопотання від сторони позивача до суду не надходило.

Представником позивача подано до суду письмові клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність представника за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, наявні у ній докази, подані сторонами заяви по суті справи та викладені в них доводи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 25 вересня 2018 року ОСОБА_1 надіслав АТ "Альфа-Банк" пропозицію укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (оферту на укладання угоди про обслуговування картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії).

12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022.

Шляхом підписання акцепту банк прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії.

Також сторонами підписано анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ "Альфа-Банк" (нинішня назва АТ «Сенс Банк») та паспорт споживчого кредиту.

Таким чином між банком та відповідачем було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії із наступними умовами:

тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, найменування продукту - "максимум-готівка"; мета кредиту - для особистих потреб; ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000,00 грн.; процентна ставка - 26% річних; тип процентної ставки - фіксована; порядок повернення кредиту - щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, мінімум 50,00 грн.

Як свідчить виписка по рахунку за кредитною карткою, банк взяті зобов`язання виконав та встановив відповідачеві кредитний ліміт, розмір якого погоджено сторонами.

Наданою суду випискою по рахунку відповідача підтверджується, що останній активно користувався кредитним лімітом, частково здійснював погашення заборгованості, та з липня 2022 року припинив виконувати взяті на себе зобов`язання з погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.

За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.

Згідно вимог ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Позивачем у позовній заяві стверджується про нарахування відповідачеві сум заборгованості за тілом кредиту у розмірі 106 379,01 грн. та за відсотками за користування кредитом у розмірі 41 638,10 грн., про що надано суду розрахунок заборгованості та виписку по рахунку відповідача (а.с. 19-28).

Разом із тим, судом було досліджено виписку по рахунку ОСОБА_1 та встановлено, що за рахунок суми встановленого кредитного ліміту (тіла кредиту) з карткового рахунку відповідача банк щомісячно здійснював списання грошових коштів, що зазначено як "розрахунково-касове обслуговування основної картки", а саме 26.10.2018 на суму 7,56 грн., 26.11.2018 на суму 0,73 грн., 26.12.2018 на суму 0,51 грн., 25.01.2019 на суму 235,41 грн., 26.02.2019 на суму 4,34 грн., 26.03.2019 на суму 57,78 грн., 26.04.2019 на суму 371,73 грн., 24.05.2019 на суму 362,62 грн., 26.06.2019 на суму 351,09 грн., 26.07.2019 на суму 285,61 грн., 24.08.2019 на суму 303,28 грн., 26.09.2019 на суму 111,64 грн., 25.10.2019 на суму 112,08 грн., 26.11.2019 на суму 353,94 грн., 26.12.2019 на суму 39,62 грн., 24.01.2020 на суму 36,62, 26.02.2020 на суму 1,67 грн., 26.03.2020 на суму 1,10 грн., 24.04.2020 на суму 353,85 грн., 26.05.2020 на суму 5,12 грн., 25.09.2020 на суму 701,07 грн., 26.10.2020 на суму 251,28 грн., 26.11.2020 на суму 481,88 грн., 24.12.2020 на суму 457,38 грн., 26.02.2021 на суму 151,70 грн., 26.03.2021 на суму 161,73 грн., 26.04.2021 на суму 1820,00 грн., 25.06.2021 на суму 270,97 грн., 26.08.2021 на суму 141,71 грн., 24.09.2021 на суму 204,14 грн., 26.10.2021 на суму 141,99 грн., 26.11.2021 на суму 130,85 грн., 24.12.2021 на суму 93,30 грн., 25.02.2022 на суму 1802,97 грн., 25.03.2022 на суму 1820,00 грн., 26.04.2022 на суму 1 968,04 грн., 26.05.2022 на суму 1773,42 грн., 24.06.2022 на суму 1855,00 грн., 26.07.2022 на суму 1850,59 грн., 26.08.2022 на суму 1866,22 грн., 26.09.2022 на суму 1773,87 грн., 26.10..2022 на суму 1686,53 грн., 25.11.2022 на суму 1603,86 грн., 26.12.2022 на суму 1523,93 грн., 26.01.2023 на суму 1448,58 грн., 24.02.2023 на суму 1377,88 грн., 24.03.2023 на суму 1310,14 грн., 26.04.2023 на суму 1244,74 грн., 26.05.2023 на суму 1182,85 грн., 26.06.2023 на суму 1125,42 грн., 26.07.2023 на суму 1069,61 грн., 26.08.2023 на суму 1016,42 грн., 26.09.2023 на суму 966,71 грн., 26.11.2023 на суму 872,59 грн., 26.12.2023 на суму 830,48 грн., 26.01.2024 на суму 789,18 грн., 26.02.2024 на суму 749,92 грн., 26.03.2024 на суму 713,82 грн., 26.04.2024 на суму 679,51 грн., 26.05.2024 на суму 646,40 грн., 26.06.2024 на суму 615,76 грн., 26.07.2024 на суму 585,69 грн., 26.08.2024 на суму 558,03 грн., 26.09.2024 на суму 531,03 грн., 26.10.2024 на суму 505,57 грн. Всього на загальну суму 46 874,12 грн.

Враховуючи , що позичальнику було встановлено плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, умови щодо обов`язку позичальника сплачувати кошти за розрахунково-касове обслуговування є нікчемними відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». З цього слідує, що сума грошових коштів у розмірі 46 874,12 грн. була безпідставно списана банком з тіла кредиту, а тому на вказану суму обрахований банком розмір заборгованості за тілом кредиту підлягає зменшенню.

Таким чином, належними та достатніми доказами було доведено наявність заборгованості відповідача перед банком у розмірі 101 142,99 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками. А тому вказані кошти підлягають до стягненню з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

При матеріалах справи міститься меморіальний ордер № 847026 від 25.04.2025, що підтверджує сплату позивачем судового збору у розмірі 2 422,40 грн., що пропорційно до суми частково задоволених позовних вимог становить 1 647,23 грн. ( 2422,40-775,17 (32%) = 1 647,23 (68%)).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 219,34 грн. позивачем надано до суду договір про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 адвокатським об`єднанням "СмартЛекс", свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 000963. Згідно наданого суду договору слідує, що позивач сплачує винагороду за надання правової допомоги у розмірі 375,00 грн. за підготовку і подання позовної заяви до суду, 225,00 грн. за отримання рішення суду, 7,85% комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника.

Суд враховує, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а тому розмір витрат на правову допомогу, право на відшкодування якого має позивач становить 8 309,15 грн. (12 219,34 3910,19 (32%) = 8309,15 (68%)).

Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу та надаючи оцінку вищезазначеним доказам, суд враховує результат розгляду справи (часткове задоволення позовних вимог), заяву відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, а також зважає, що в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг досліджених доказів є невеликим, розгляд справи проведено у відсутність представника, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 141, 259, 263 - 265, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ «СЕНС БАНК» (, юридична адреса вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, інд. 03150) заборгованість за кредитним договором в сумі 101 142 (сто одна тисяча сто сорок дві) гривні 99 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ «СЕНС БАНК» (, юридична адреса вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, інд. 03150) витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень та судовий збір в розмірі 1 647 (одна тисяча шістсот сорок сім) гривень 23 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Вінницького апеляційного суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

Позивач: АТ «СЕНС БАНК», юридична адреса вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, інд. 03150, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий суддя С.П. СУПЕРСОН