У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Муратової С.О.,

за участю секретаря - Драгана О.А.,

представника Дергачівського відділу Державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України - Шумейко К.В.,

головного державного виконавця Дергачівського відділу Державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України - Шумейко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання Дергачівського відділу Державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, державний виконавець: Шумейко Катерина Вікторівна, боржник: ОСОБА_2 ,-

встановив:

30.12.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана скарга, в якій заявник просить: розглядати справу за його скаргою на постанову від 07.04.2017 державного виконавця Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про повернення виконавчого документа стягувачу в ході виконавчого провадження № 50674695, за відсутності сторони скаржника; визнати неправомірною та скасувати постанову від 07.04.2017 державного виконавця Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про повернення виконавчого документа стягувачу в ході виконавчого провадження № 50674695; зобов`язати Дергачівський ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відновити виконавче провадження № 50674695 з примусового виконання виконавчого листа № 640/10000/15-ц, виданого Київським районним судом м. Харкова, та вжити передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо його виконання; витребувати у Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відомості та документи з Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) пов`язані зі вчиненням виконавчих дій в ході виконавчого провадження № 50674695.

На обґрунтування скарги зазначає, зокрема, що 10.03.2016 Київським районним судом м. Харкова Подвезьку Д.В. було видано виконавчий лист по цивільній справі № 640/10000/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 1122,00 грн. 16.03.2016 ОСОБА_1 , цей виконавчий лист був направлений у ВДВС Дергачівського РУЮ Харківської області із заявою про відкриття за ним виконавчого провадження. З того часу, протягом майже семи років ВДВС Дергачівського РУЮ Харківської області зберігав повне мовчання, та навіть встиг змінити назву за ці тривалі роки. ОСОБА_1 , як стягувач, перебував у стані правової невизначеності, не отримуючи жодної кореспонденції, постанов чи повідомлень про хід виконавчого провадження. Тому, 05.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою в порядку Закону України «Про звернення громадян», в якій просив повідомити де наразі перебувають подані ним виконавчі листи та на якій підставі. Так як відповіді на цю заяву ОСОБА_1 так і не отримав, 25.09.2023 він був вимушений звернутися до Харківського адміністративного суду із адміністративним позовом до Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. 05.12.2023 Харківський окружний адміністративний суд ухвалив рішення по справі № 520/27283/23, яким відмовив ОСОБА_1 у задоволенні його позову. Не погодившись з цим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Другого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою. 10.04.2024 Другий апеляційний адміністративний суд прийняв постанову по справі № 520/27283/23, якою частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 та вирішив, крім іншого: апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково; рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 по справі № 520/27283/23 скасувати; ухвалити постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною задовольнити частково; визнати протиправною бездіяльність Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не надання ОСОБА_1 письмової відповіді про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.05.2023; зобов`язати Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати ОСОБА_1 письмову відповідь про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.05.2023. На виконання цієї постанови 01.07.2025 Харківським окружним адміністративним судом ОСОБА_1 було видано виконавчий лист №520/27283/23 про зобов`язання Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати ОСОБА_1 письмову відповідь про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.05.2023. 04.12.2025 ОСОБА_1 надіслав цей виконавчий лист разом із заявою про відкриття виконавчого провадження, до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 09.12.2025 головним Державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанською Я.В. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 79779110. І тільки після відкриття виконавчого провадження, Дергачівський ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2024 по справі № 520/27283/23, надіслав ОСОБА_1 письмову відповідь про результати розгляду його заяви від 05.05.2023 вих. 27234 від 23.05.2023.

Скаржник зазначає, що у письмовій відповіді вказувалося, що згідно перевірки даних АСВП 08.04.2017 винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, яку разом з виконавчими листами направлено на адресу стягувача. Відповідно до «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» завершені виконавчі зберігаються 3 роки. У зв`язку з чим Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не може надати докази відправлення виконавчих листів стягувачу. Зі змісту цієї відповіді ОСОБА_1 вперше стало відомо, що ще 08.04.2017 державним виконавцем було прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП № 50674695). Парадокс ситуації полягає в тому, що виконавчий лист № 640/10000/15-ц був «повернутий» ОСОБА_1 лише на папері. Насправді ж, оригінал цього виконавчого листа ОСОБА_1 не надходив, як і копія постанови про його повернення стягувачу, а матеріали виконавчого провадження, як стверджує орган ДВС знищені. Тобто, державний орган, на який покладено обов`язок з примусового виконання рішень суду, не лише не виконав таке рішення, але й втратив/знищив/приховав сам виконавчий документ, позбавивши ОСОБА_1 можливості розпоряджатися ним з 2017 року по сьогоднішній день.

Скаржник вказує, що він, як стягувач, діяв добросовісно. Він неодноразово намагався дізнатися долю виконавчого листа № 640/10000/15-ц, що підтверджується його зверненнями та адміністративним позовом до суду. Про порушення своїх прав. Скаржник дізнався об`єктивно лише 17.12.2025, отримавши відповідь від Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУ МЮ на виконання рішення суду. Жодних копій постанови про повернення виконавчого документа чи самого виконавчого документа у 2017 році ОСОБА_1 не отримував. Отже, строк на оскарження пропущено з поважних причин, які об`єктивно не залежали від його волі, та підлягає поновленню. Крім того, державний виконавець не направив на адресу ОСОБА_1 копію постанови від 08.04.2017 про повернення виконавчого документа разом із оригіналом виконавчого листа № 640/10000/15-ц. Дергачівський ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУ МЮ не надав жодних доказів направлення ОСОБА_1 оскаржуваної постанови у 2017 році, посилаючись на знищення архівів завершених виконавчих проваджень після спливу трьох років. Відсутність доказів направлення (реєстрів, фіскальних чеків, квитанцій тощо) свідчить про те, що ОСОБА_1 просто позбавили його законних прав на повторне пред`явлення виконавчого листа після усунення причин його повернення, передбаченого ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», на оскарження дій, бездіяльності або рішень державного виконавця у встановлений законом 10-денний строк, що передбачено ст. 449 ЦПК України. Виправдання Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУ МЮ про те, що докази відправлення відсутні через знищення архівів, є юридично нікчемним. Принцип «належного урядування» покладає на державний орган обов`язок організувати свою роботу так, щоб мати можливість підтвердити законність своїх дій. Відсутність доказів відправлення тлумачиться судами однозначно як невиконання обов`язку. Приховання факту винесення постанови на 8 років позбавило ОСОБА_1 процесуальної можливості вчасно подати виконавчий лист повторно, що є неприпустимим обмеженням його прав. Оскільки Дергачівський ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУ МЮ не надав ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови від 08.04.2017, йому достеменно невідома формальна підстава, яку використав державний виконавець для повернення виконавчого документа. Однак, незалежно від формального посилання на норму закону, повернення виконавчого документа без фактичного виконання рішення суду є незаконним, оскільки державний виконавець не вжив усіх необхідних заходів примусового виконання, передбачених Законом. Враховуючи, що матеріали виконавчого провадження знищені самим органом ДВС, саме він несе ризик настання негативних наслідків, пов`язаних із неможливістю довести правомірність своїх дій, адже ОСОБА_1 не був повідомлений про хід виконання, то є обґрунтовані підстави вважати, що державний виконавець не здійснив повноцінної усіх можливих заходів задля реального виконання рішення суду, діяв формально та передчасно виніс постанову про повернення документа.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2025, розгляд вказаної справи визначено судді Київського районного суду м. Харкова Муратовій С.О. (а.с. 35).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.01.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною скаргою; клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено; витребувано з Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відомості та документи з Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) пов`язані зі вчиненням виконавчих дій в ході виконавчого провадження № 50674695 (а.с. 36).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.01.2026 клопотання представника Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Шумейко К.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено; розгляд цивільної справи №640/10000/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання Дергачівського відділу Державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, боржник: ОСОБА_2 ухвалено проводити в режимі відеоконференції за участю представника Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Шумейко К.В., поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку "ВКЗ", відповідно до вимог розділу ІІІ Порядку функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС Положення про ЄСІТС (а.с. 50-51).

12.01.2026 до канцелярії суду надійшло повідомлення з додатками в.о. начальника Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бєльського А. від 09.01.2026 на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02.01.2026 (а.с. 56-61).

22.01.2026 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшла заява представника Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Шумейко К.В., в якій вона просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання Дергачівського відділу Державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, боржник: ОСОБА_2 , в повному обсязі (а.с. 67-72).

На обґрунтування заяви зазначає, зокрема, що згідно перевірки АСВП на виконанні в Дергачівському районному відділі державної виконавчої служби перебувало зведене виконавче провадження ВП №51000543 з примусового виконання: виконавчого листа №640/10000/15ц від 10.03.2016, виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові суми 1122,00грн.; виконавчого листа №640/10000/15ц від 10.03.2016, виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової суми 224401,24 грн. Відповідно до п. 2 Розділу ХІ «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Матеріали виконавчих проваджень знищено. Згідно моніторингу Єдиного реєстру судових рішень міститься ухвала у справі №640/10000/15-ц від 10.12.2018, видана Київським районним суд м. Харкова щодо скарги ОСОБА_1 до Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області, боржник ОСОБА_2 про неправомірну бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області.

Представник зазначає, що ухвалою у справі №640/10000/15-ц від 16.11.2018, виданою Київським районним суд м. Харкова витребувано у Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції в Харківській області оригінали матеріалів виконавчих проваджень для огляду, та копії виконавчих проваджень для долучення до матеріалів справи. Дану вимогу державним виконавцем було виконано в повному обсязі. 04.04.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50674627, та направлено сторонам виконавчого провадження за вих. №2773. 04.04.2016 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 07.04.2016 державним виконавцем направлено виклик державного виконавця боржнику. 11.04.2016 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. 29.04.2016 державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ВП№51000543. 08.04.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа ВП№50674627. 08.04.2017 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа ВП№50674627, яку разом з виконавчим документом направлено стягувачові згідно реєстру відправки поштової кореспонденції 19.05.2017. 04.04.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№50674695, та направлено сторонам виконавчого провадження за вих. №2796. 11.04.2016 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. 29.04.2016 державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ВП№51000543. 08.04.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа ВП№50674627. 08.04.2017 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа ВП№5674695, яку разом з виконавчим документом направлено стягувачові згідно реєстру відправки поштової кореспонденції 19.05.2017. В межах зведеного виконавчого провадження було: 17.08.2016 державним виконавцем направлено запит до Пенсійного фонду України про осіб, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про останнє місце роботи. Згідно відповіді, яка надійшла до відділу боржник не працевлаштований. 17.08.2016 державним виконавцем направлено запит до Пенсійного фонду України про осіб, які отримують пенсію. Згідно відповіді, яка надійшла до відділу боржник пенсію не отримує. 17.08.2016 державним виконавцем направлено запит до Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб. Згідно відповіді, яка надійшла до відділу боржник доходів не отримує. 17.08.2016 державним виконавцем направлено запит до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями. Згідно відповіді, яка надійшла до відділу у боржника відкриті рахунки. У зв`язку з чим винесено постанову про арешт коштів боржника 31.10.2016 ВП№51977431. Постанова направлена до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» була повернута згідно ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зв`язку з ліквідацією. 03.11.2016 державним виконавцем було направлено платіжні вимоги до банків, грошові кошти не надходили до відділу у зв`язку з відміткою про відсутність коштів на рахунку платника залишок становить 0,00 грн. 00 коп. 10.11.2016 державним виконавцем направлено запит до бази НАІС автомобіль, що до зареєстрованих транспортних засобів за боржником. Згідно відповіді, що надійшла до відділу транспортні засоби за боржником на праві приватної власності не зареєстровані. 22.11.2016 до відділу надійшло клопотання представника стягувача про вжиття заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. 13.12.2016 державним виконавцем направлено до Дергачівського районного суду Харківської області подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа. 19.12.2016 до відділу надійшла ухвала Дергачівського районного суду Харківської області справа №619/4272/16-ц про відмову у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа. 28.02.2018 державним виконавцем здійснено вихід за адресою мешкання боржника: АДРЕСА_1 , та встановлено відсутність ліквідного майна, що належить боржникові. 29.03.2017 державним виконавцем направлено запит до бази НАІС автомобіль, що до зареєстрованих транспортних засобів за боржником. Згідно відповіді, що надійшла до відділу транспортні засоби за боржником на праві приватної власності не зареєстровані. 17.03.2017 державним виконавцем направлено запит до Пенсійного фонду України про осіб, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про останнє місце роботи. Згідно відповіді, яка надійшла до відділу боржник не працевлаштований. 17.03.2017 державним виконавцем направлено запит до Пенсійного фонду України про осіб, які отримують пенсію. Згідно відповіді, яка надійшла до відділу боржник пенсію не отримує. 17.03.2017 державним виконавцем направлено запит до Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників- фізичних осіб. Згідно відповіді, яка надійшла до відділу боржник доходів не отримує. 17.03.2017 державним виконавцем направлено запит до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями. Згідно відповіді, яка надійшла до відділу у боржника відкриті рахунки, які було арештовано державним виконавцем. Доходів згідно до наданих відповідей у боржника не було виявлено. Скаржник вказує, що протягом 7 років не отримував жодної кореспонденції, постанов чи повідомлень, але чомусь забув за розгляд справи 2018 року. Стягувачем не надавалася жодна інформація про доходи боржника. Ні стягувач, ні представник стягувача жодного разу не поцікавилися долею виконавчого провадження. Не було здійснено жодного телефонного дзвінка, жодного запиту про надання інформації про хід виконання виконавчого провадження до 2023 року. Стягувач відповідно вимог закону України «Про виконавче провадження» має право ознайомитися з матеріалами, але він не скористався даним правом. Стягувачу направлялися постанови винесені в межах виконавчого провадження, підтвердження міститься в матеріалах справи № 640/10000/15-ц. Суд, вислухав думку представників, перевіривши матеріали справи, дослідив виконавче провадження виконавчий лист № 640/10000/15ц надане міжрайонним відділом Державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, прийшов до того, що своєю ухвалою від 10.12.2025 підтвердив, що державним виконавцем були виконані усі дії для виконання судового рішення, а тому незаконних дій зі сторони державного виконавця в судовому засіданні не встановлено. У задоволенні скарги ОСОБА_1 до Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області, боржник ОСОБА_2 про неправомірну бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області, було відмовлено в повному обсязі.

Представник Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Шумейко К.В. зазначає, що зловживаючи своїми процесуальними правами скаржник після відмови Київським районним судом м. Харкова у справі № 640/10000/15ц, звертається з аналогічною скаргою до Дергачівського районного суду Харківської області у справі №619/4525/14-ц і знову вказує, що на день подання скарги йому взагалі не відомо, чи виніс державний виконавець постанову про відкриття виконавчого провадження, так як він не направив стягувачу жодних документів. Ухвалою у справі від 30.01.2019 у справі №619/4525/14-ц, виданою Дергачівський районний суд Харківської області у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено. 08.04.2017 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа, тобто у боржника було три роки для того, щоб пред`явити даний виконавчий документ для виконання до 08.04.2020. На теперішній час боржником попущено строк пред`явлення виконавчого документа, а своїми діями боржник зловживає наданими йому правами та намагається ввести в оману суд (а.с. 67-72).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.01.2026 залучено головного державного виконавця Дергачівського відділу Державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шумейко К.В. до участі у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання Дергачівського відділу Державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, боржник: ОСОБА_2 ; продовжено строк розгляду цивільної справи за вказаною скаргою на двадцять днів, тобто до 11.02.2026 (а.с. 79, 80-81).

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в прохальній частині скарги просив розглядати справу за його скаргою на постанову від 07.04.2017 державного виконавця Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про повернення виконавчого документа стягувачу в ході виконавчого провадження № 50674695, за його відсутності.

В судовому засіданні представник Дергачівського відділу Державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Шумейко К.В. (в режимі відеоконференції), та вона ж як головний державний виконавець Дергачівського відділу Державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, залучений на виконання вимог ч. 3 ст. 450 ЦПК України, заперечувала проти задоволення скарги, підтримала подані заперечення на скаргу.

В судове засідання боржник ОСОБА_2 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги в скарзі, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим ЦПК України випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, згідно якого кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 449 ЦПК України).

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Згідно наданих суду даних, ОСОБА_1 звернувся на адресу Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою від 05.05.2023, в якій просив: повідомити йому де перебувають виконавчі листи по цивільній справі №640/10000/15-ц наразі, і на якій підставі; додати до відповіді належні докази обставин в її обґрунтування; розглянути цю Заяву не в контексті Закону України «Про виконавче провадження», а як звернення громадян в розумінні Закону України «Про звернення громадян» (а.с. 6-7).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною відмовлено (а.с. 8-11).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 по справі №520/27283/23 скасовано; ухвалено постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною, задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Дергачівського відділу державної виконавчої служби в Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не надання ОСОБА_1 письмової відповіді про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.05.2023; зобов`язано Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати ОСОБА_1 письмову відповідь про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.05.2023; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги в загальному розмірі 2684,00 грн., витрати на правову допомогу в загальному розмірі 3840,00 грн. (а.с. 12-22).

08.12.2025 в.о. начальника Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бєльський А. на виконання постанови №520/27283/23 від 10.04.2024, винесеної Другим апеляційним адміністративним судом в частині зобов`язання Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати ОСОБА_1 письмову відповідь про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.05.2023, направлено засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_1 письмову відповідь про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.05.2023 вих. №27234 від 23.05.2023 (а.с. 25, 27).

Згідно зазначеної відповіді в.о. начальника Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бєльського А., датованої 23.05.2023, що була направлена листом від 08.12.2025, на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження: BП №50674627 про стягнення за виконавчим листом №640/10000/15-ц від 10.03.2016 виданого Київським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової суми 224401,24 грн.; BП №50674695 про стягнення за виконавчим листом №640/10000/15-ц від 10.03.2016 виданого Київським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової суми 1122,00 грн. Згідно перевірки АСВП 08.04.2017 винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, яку разом з виконавчими листами направлено на адресу стягувача. Відповідно до «Порядку роботи з документам в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» завершені виконавчі провадження зберігаються 3 роки. У зв`язку з чим Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не може надати докази відправлення виконавчих листів стягувачу (а.с. 25-27).

Згідно роздруківки відстеження поштового відправлення, вказане повідомлення отримано ОСОБА_1 17.12.2025 (а.с. 29).

Як зазначено вище, скарга ОСОБА_1 на постанову від 08.04.2017 державного виконавця Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про повернення виконавчого документа стягувачу в ході виконавчого провадження №50674695 подано до Київського районного суду м. Харкова в системі «Електронний суд» 29.12.2025, тобто в межах строків, визначених ч. 1 ст. 449 ЦПК України, враховуючи вихідні дні.

За наведених обставин, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку для подання скарги та з метою реалізації права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя поновлює вказаний строк.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.08.2015 (справа №640/10000/15-ц) позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості та моральної шкоди задоволено частково; стягнуто солідарно з відповідача 1 ОСОБА_2 та відповідача 2 ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість за договором суборенди від 28.09.2012, що утворилася станом на 25.05.2015 у вигляді суми належної до сплати орендної плати відповідно до п.п. 2.1.2. Договору суборенди від 28.09.2012 в розмірі 105459 гривень 27 коп. за період часу з 10.12.2014 по 20.05.2015, суми належної до сплати орендної плати відповідно до п.п. 2.1.1. Договору суборенди від 28.09.2012 в розмірі 90000 гривень 00 коп. за період часу з 21.08.2014 по 25.05.2015, процентів за користування коштами згідно п. 6.2 Договору суборенди від 28.09.2012 на підставі ст. 536 ЦК України в розмірі 21279 гривень 04 коп. за період часу з 21.09.2014 по 25.05.2015, пені згідно з п. 6.2 Договору суборенди від 28.09.2012 на підставі ч. 3 ст. 549 ЦК України в розмірі 112200 гривень 00 коп. за період часу з 21.09.2014 по 25.05.2015 та трьох процентів річних від простроченої сплатою суми орендної плати в розмірі 922 гривень 20 коп. за період часу з 21.09.2014 по 25.05.2015 та стягнуто солідарно з відповідача 1 ОСОБА_2 та відповідача 2 ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3654, 00 грн.; в задоволенні позову щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 50000 гривень 00 коп., а всього на суму 379860 гривень 51 коп. відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19.01.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задоволено частково; рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.08.2015 змінено: в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми орендної плати 105459,27 грн. за період з 10.12.2014 по 20.05.2015 відповідно до п.2.1.2. договору суборенди від 28.09.2012 скасовано і у задоволенні цих позовних вимог відмовлено; в частині солідарного стягнення судового збору в сумі 3654,00 грн. скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2244,01 грн. в рівних частках з кожного - по 1122,00 грн.; в іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.06.2016 касаційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , відхилено; рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.08.2015 у нескасованій частині та рішення апеляційного суду Харківської області від 19.01.2016, залишено без змін.

10.03.2016 Київським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист по справі №640/10000/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2244,01 грн. в рівних частках з кожного по 1122,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області Шумейко К.В. про відкриття виконавчого провадження від 04.04.2016 ВП №50674695, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №640/1000015ц, виданого 10.03.2016 Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору 1122,00 грн. (а.с. 57).

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області Шумейко К.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.04.2016 ВП №50674695, накладено арешт на все майно, що належить боржнику: ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення: 1122,00 грн.; заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику: ОСОБА_2 , лише в межах суми боргу (а.с. 58).

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області Шумейко К.В. про стягнення з боржника виконавчого збору від 11.04.2016 ВП №50674695, стягнуто з боржника ОСОБА_2 виконавчий збір у розмірі 112,20 грн. (а.с. 59).

Згідно постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області Шумейко К.В. про повернення виконавчого документа стягувачу від 08.04.2017 ВП №50674695, при виході державного виконавця за адресою, вказаною в виконавчому документів, ліквідованого майна у боржника в межах суми стягнення не виявлено. За допомогою ЄДРВП сформовано запит щодо наявності рахунків належних боржнику та джерел одержання останнім доходів. Згідно відповіді Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами або фізичними особами - підприємцями сформованою згідно реєстру ЄДРВП платник податків з таким податковим номером в органах ДПС не перебуває. В ході примусового виконання державним виконавцем були здійснені заходи з розшуку майна боржника шляхом направлення запитів до установ і організацій, уповноважених здійснювати реєстрацію права власності на окремі види майна. Згідно відповідей, які надійшли до відділу з установ які контролюють наявність майна, майна належного боржнику в межах суми боргу не виявлено. Ураховуючи викладене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист №640/10000/15ц, виданий 10.03.2016 Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1122,00 грн., постановлено повернути стягувачу (а.с. 60).

Згідно повідомлення в.о. начальника Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бєльського А. від 09.01.2026, відповідно до п. 2 Розділу ХІ «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Матеріали виконавчого провадження №50674695 знищено (а.с. 56).

З матеріалів справи також встановлено, що 27.09.2018 до Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області, у якій він просив:

визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за Договором суборенди суми належної до сплати орендної плати в розмірі 90000 грн. 00 коп., процентів за користування коштами в розмірі 21279 грн. 04 коп., пені в розмірі 112200 грн. 00 коп., трьох процентів річних від простроченої сплатою суми орендної плати в розмірі 922 грн. 20 коп. та про стягнення судового збору в розмірі 1122 грн. 01 коп., щодо невинесення постанов про відкриття виконавчих проваджень за виконавчими листами, виданими 10.03.2016 Київським районним судом м. Харкова у цивільній справі № 640/10000/15-ц;

визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за Договором суборенди суми належної до сплати орендної плати в розмірі 90000 грн. 00 коп., процентів за користування коштами в розмірі 21279 грн. 04 коп., пені в розмірі 112200 грн. 00 коп., трьох процентів річних від простроченої сплатою суми орендної плати в розмірі 922 грн. 20 коп. та про стягнення судового збору в розмірі 1122 грн. 01 коп., щодо ненаправлення стягувачу ОСОБА_1 постанов про відкриття виконавчих проваджень за виконавчими листами, виданими 10.03.2016 Київським районним судом м. Харкова у цивільній справі № 640/10000/15-ц;

зобов`язати державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за Договором суборенди суми належної до сплати орендної плати в розмірі 90000 грн. 00 коп., процентів за користування коштами в розмірі 21279 грн. 04 коп., пені в розмірі 112200 грн. 00 коп., трьох процентів річних від простроченої сплатою суми орендної плати в розмірі 922 грн. 20 коп. та про стягнення судового збору в розмірі 1122 грн. 01 коп., невідкладно надіслати стягувачу ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчих проваджень за виконавчими листами, виданими 10.03.2016 Київським районним судом м. Харкова у цивільній справі № 640/10000/15-ц;

зобов`язати державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за Договором суборенди суми належної до сплати орендної плати в розмірі 90000 грн. 00 коп., процентів за користування коштами в розмірі 21279 грн. 04 коп., пені в розмірі 112200 грн. 00 коп., трьох процентів річних від простроченої сплатою суми орендної плати в розмірі 922 грн. 20 коп. та судового збору в розмірі 1122 грн. 01 коп., невідкладно здійснити розшук майна боржника ОСОБА_2 ;

зобов`язати державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за Договором суборенди суми належної до сплати орендної плати в розмірі 90000 грн. 00 коп., процентів за користування коштами в розмірі 21279 грн. 04 коп., пені в розмірі 112200 грн. 00 коп., трьох процентів річних від простроченої сплатою суми орендної плати в розмірі 922 грн. 20 коп. та судового збору в розмірі 1122 грн. 01 коп., накласти арешт на все майно боржника ОСОБА_2 , в тому числі на його частку у статутному капіталі ТОВ «ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА ФІРМА «НАВРУ З» (ТОВ «ПФБ «НАВРУЗ») та приватному підприємстві «ИНТЕРПОИСК»;

зобов`язати державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за Договором суборенди суми належної до сплати орендної плати в розмірі 90000 грн. 00 коп., процентів за користування коштами в розмірі 21279 грн. 04 коп., пені в розмірі 112200 грн. 00 коп., трьох процентів річних від простроченої сплатою суми орендної плати в розмірі 922 грн. 20 коп. та судового збору в розмірі 1122 грн. 01 коп., вчинити всі необхідні дії, передбачені ст. 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»;

визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення із Ю.Ж. на користь ОСОБА_1 заборгованості за Договором суборенди суми належної до сплати орендної плати в розмірі 90000 грн. 00 коп., процентів за користування коштами в розмірі 21279 грн. 04 коп., пені в розмірі 112200 грн. 00 коп., трьох процентів річних від простроченої сплатою суми орендної плати в розмірі 922 грн. 20 коп. та судового збору в розмірі 1122 грн. 01 коп., щодо невиконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.08.2015, частково зміненого рішенням апеляційного суду Харківської області від 19.01.2016, у цивільній справі № 640/10000/15-ц;

зобов`язати державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за Договором суборенди суми належної до сплати орендної плати в розмірі 90000 грн. 00 коп., процентів за користування коштами в розмірі 21279 грн. 04 коп., пені в розмірі 112200 грн. 00 коп., трьох процентів річних від простроченої сплатою суми орендної плати в розмірі 922 грн. 20 коп. та судового збору в розмірі 1122 грн. 01 коп., невідкладно фактично належним чином в повному обсязі виконати рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.08.2015, частково зміненого рішенням апеляційного суду Харківської області від 19.01.2016, у цивільній справі № 640/10000/15-ц;

винести окрему ухвалу, якою направити до органів прокуратури частину матеріалів цієї справи, достатню для внесення інформації про злочин державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за Договором суборенди суми належної до сплати орендної плати в розмірі 90000 грн. 00 коп., процентів за користування коштами в розмірі 21279 грн. 04 коп., пені в розмірі 112200 грн. 00 коп., трьох процентів річних від простроченої сплатою суми орендної плати в розмірі 922 грн. 20 коп. та судового збору в розмірі 1122 грн. 01 коп., в ЄРДР та подальшого притягнення їх до кримінальної відповідальності за бездіяльність, відповідальність за яку передбачена ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України;

стягнути з Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) понесені ним та документально підтверджені судові витрати на правову допомогу в розмірі 5120 грн. (справа №640/10000/15-ц н/п 4-с/640/81/18).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2018 у задоволенні скарги ОСОБА_1 до Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківькій області, боржник ОСОБА_2 про неправомірну бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області, відмовлено в повному обсязі (справа №640/10000/15-ц н/п 4-с/640/81/18).

В мотивувальній частині ухвали Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2018 (справа №640/10000/15-ц н/п 4-с/640/81/18) суд встановив, зокрема, що «11.04.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№50674695. Та направлено сторонам виконавчого провадження за вих. №2796.

11.04.2016 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

29.04.2016 державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ВП№51000543.

08.04.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа ВП№50674627.

08.04.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа ВП№5674695, яку разом з виконавчим документом направлено стягувачу згідно реєстру відправки поштової кореспонденції.

В межах зведеного виконавчого провадження було:

- 17.08.2016 державним виконавцем направлено запит до Пенсійного фонду України про осіб, які працюють за трудовими та цивільно - правовими договорами, про останнє місце роботи. Згідно відповіді, яка надійшла до відділу боржник не працевлаштований;

- 17.08.2016 державним виконавцем направлено запит до Пенсійного фонду України про осіб, які отримують пенсію. Згідно відповіді, яка надійшла до відділу боржник пенсію не отримує;

- 17.08.2016 державним виконавцем направлено запит до Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб. Згідно відповіді, яка надійшла до відділу боржник доходів не отримує;

- 17.08.2016 державним виконавцем направлено запит до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями. Згідно відповіді, яка надійшла до відділу у боржника відкриті рахунки. У зв`язку з чим винесено постанову про арешт коштів боржника 31.10.2016 ВП№51977431.

Постанова, направлена до АТ «Банк «Фінанси та Кредит», була повернута згідно ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зв`язку з ліквідацією.

03.11.2016 державним виконавцем направлено платіжні вимоги до банків, грошові кошти не надходили до відділу у зв`язку з відміткою про відсутність коштів на рахунку платника залишок становить 0,00 грн. 00 коп.

10.11.2016 державним виконавцем направлено запит до бази НАІС автомобіль, що до зареєстрованих транспортних засобів за боржником. Згідно відповіді, що надійшла до відділу транспортні засоби за боржником на праві приватної власності не зареєстровані.

22.11.2016 до відділу надійшло клопотання представника стягувача про вжиття заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

13.12.2016 державним виконавцем направлено до Дергачівського районного суду Харківської області подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

19.12.2016 до відділу надійшла ухвала Дергачівського районного суду Харківської області справа №619/4272/16-ц. про відмову у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

28.02.2018 державним виконавцем здійснено вихід за адресою мешкання боржника: АДРЕСА_1 та встановлено відсутність ліквідного майна, що належить боржникові.

29.03.2017 державним виконавцем направлено запит до бази НАІС автомобіль, що до зареєстрованих транспортних засобів за боржником. Згідно відповіді, що надійшла до відділу транспортні засоби за боржником на праві приватної власності не зареєстровані.

17.03.2017 державним виконавцем направлено запит до Пенсійного фонду України про осіб, які працюють за трудовими та цивільно - правовими договорами, про останнє місце роботи. Згідно відповіді, яка надійшла до відділу боржник не працевлаштований.

17.03.2017 державним виконавцем направлено запит до Пенсійного фонду України про осіб, які отримують пенсію. Згідно відповіді, яка надійшла до відділу боржник пенсію не отримує.

17.03.2017 державним виконавцем направлено запит до Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб. Згідно відповіді, яка надійшла до відділу боржник доходів не отримує.

17.03.2017 державним виконавцем направлено запит до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами- підприємцями. Згідно відповіді, яка надійшла до відділу у боржника відкриті рахунки, які було арештовано державним виконавцем.

Таким чином, державним виконавцем були виконані усі дії для виконання судового рішення, а тому незаконних дій зі сторони державного виконавця в судовому засіданні не встановлено».

Вказана ухвала в апеляційному порядку учасниками справи не оскаржувалася та набрала законної сили.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України).

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (частина сьома статті 82 ЦПК України).

У постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 910/2164/18 та від 08.07.2019 у справі № 908/156/18, вказано, що преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

У постанові Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 320/4938/17 (провадження № 61-26396св18) зазначено, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини. Не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу.

У постанові Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 822/1468/17 зазначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники, але в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах.

Правова визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого й обов`язкового рішення тільки з метою проведення нового слухання та вирішення справи (Svetlana Naumenko v. Ukraine, № 41984/98, §53, ЄСПЛ, від 09.11.2004).

На важливість дотримання принципу процесуальної економії, відповідно до якого штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, неодноразово звертала увагу Велика Палата Верховного Суду (див., зокрема, пункт 58 постанови від 28.01.2020 у справі № 50/311-б, провадження № 12-143гс19; пункт 63 постанови від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, провадження № 12-204гс19); пункт 82 постанови від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц, провадження № 14-67цс20).

При цьому, згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови), виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови), виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови), виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови), виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови), повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови), копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Крім того, відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року по справі № 619/562/18, належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду.

Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на статтею 29-1 Конституції України.

З огляду на те, то примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка зобов`язана вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, державний виконавець діяв з порушенням вказаного Закону, при цьому прийняв неправомірне рішення про повернення виконавчого листа № 758/2249/18, виданого Подільським районним судом м. Києва, яке повинно бути виконане.

За приписами ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства.

Отже, під час розгляду скарг на дії/бездіяльність державного виконавця, судам необхідно, серед іншого, перевіряти законність вчинення/невчинення останнім відповідних дій, тобто досліджувати діяльність державного виконавця на предмет її відповідності положенням законодавства.

З моменту звернення у належний спосіб до органів виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, стягувач має право розраховувати, що компетентний орган здійснить всі можливі заходи для виконання постановленого судового рішення, що набрало законної сили.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказував у своїх рішеннях, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції», № 18357/91, § 40).

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду й ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції.

Саме такий принцип застосовує ЄСПЛ у своїй сталій практиці, зазначаючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною судового процесу, оскільки без цієї стадії судового процесу сам факт прийняття будь-якого рішення суду втрачає сенс. Саме на цій стадії судового процесу завершується відновлення порушених прав особи.

ЄСПЛ неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень (рішення у справах «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, «Ясіун`єне проти Литви» від 06.03.2003, «Руйану проти Румунії» від 17.06.2003, «Півень проти України» від 29.06.2004).

Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс проти України» від 25.07.2013).

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Принцип обов`язковості судових рішень конкретизовано у статті 18 ЦПК України: судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Як зазначено вище, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2018 у задоволенні скарги ОСОБА_1 до Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківькій області, боржник ОСОБА_2 про неправомірну бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області, відмовлено в повному обсязі (справа №640/10000/15-ц н/п 4-с/640/81/18).

При цьому, в межах розгляду зазначеної скарги постанова старшого державного виконавця Дергачівського районного відділу держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Шумейко Катерини Вікторівни від 08.04.2017 у ВП № 50674695 про повернення виконавчого документа стягувачу, не була заявлена самостійною вимогою у скарзі.

Як встановлено вище, 08.12.2025 в.о. начальника Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бєльський А. на виконання постанови №520/27283/23 від 10.04.2024, винесеної Другим апеляційним адміністративним судом в частині зобов`язання Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати ОСОБА_1 письмову відповідь про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.05.2023, направлено засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_1 письмову відповідь про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.05.2023 вих. №27234 від 23.05.2023 (а.с. 25, 27).

Згідно зазначеної відповіді, датованої 23.05.2023, що була направлена листом від 08.12.2025, на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження: BП №50674627 про стягнення за виконавчим листом №640/10000/15-ц від 10.03.2016 виданого Київським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової суми 224401,24 грн.; BП №50674695 про стягнення за виконавчим листом №640/10000/15-ц від 10.03.2016, виданого Київським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової суми 1122,00 грн. Згідно перевірки АСВП 08.04.2017 винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, яку разом з виконавчими листами направлено на адресу стягувача. Відповідно до «Порядку роботи з документам в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» завершені виконавчі провадження зберігаються 3 роки. У зв`язку з чим Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не може надати докази відправлення виконавчих листів стягувачу (а.с. 25-27).

Згідно роздруківки відстеження поштового відправлення, вказане повідомлення отримано ОСОБА_1 17.12.2025 (а.с. 29).

Отже, за вказаних обставин, саме 17.12.2025 ОСОБА_1 стало достовірно відомо про повернення виконавчого листа у BП №50674695 про стягнення за виконавчим листом №640/10000/15-ц від 10.03.2016, виданого Київським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової суми 1122,00 грн.

Даних, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними для примусового виконання у BП №50674695 стягнення за виконавчим листом №640/10000/15-ц від 10.03.2016, виданим Київським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової суми 1122,00 грн., суду не надано. Доказів вчинення виконавцем усіх передбачених законом заходів, направлених на виконання судового рішення, матеріали справи не містять та суду не надано.

З огляду на зазначене вище, суд вважає, що оскаржувана постанова державного виконавця від 08.04.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу є передчасною, у зв`язку із чим оскаржувана постанова у виконавчому провадженні №50674695 про повернення виконавчого документу стягувачу від 08.04.2017 підлягає скасуванню.

Щодо вимоги скаржника про зобов`язання Дергачівський ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відновити виконавче провадження № 50674695 з примусового виконання виконавчого листа № 640/10000/15-ц, виданого Київським районним судом м. Харкова, та вжити передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо його виконання, суд зазначає, що у разі скасування постанови про повернення виконавчого провадження, таке виконавче провадження підлягає поновленню самим державним виконавцем, тому підстав для задоволення скарги в цій частині не вбачається.

Такий обов`язок поновлення виконавчого провадження лежить на виконавцеві в силу вимог Закону, а саме ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак забезпечення виконання державним виконавцем даних вимог закону окремого судового рішення не потребує.

На підставі викладеного, керуючись 7, 8, 12, 13, 259, 260, 268, 447-453 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску строку для подання скарги та поновити ОСОБА_1 строк на подання скарги на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання Дергачівського відділу Державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, державний виконавець: Шумейко Катерина Вікторівна, боржник: ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Дергачівського районного відділу держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Шумейко Катерини Вікторівни від 08.04.2017 у ВП № 50674695 про повернення виконавчого документа стягувачу.

В іншій частині в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної 7сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Муратова С.О.