Справа № 515/258/26
Провадження № 2/515/696/26
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

11 лютого 2026 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Олійник К. І., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2026 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , через систему електронний суд, звернулась до суду із позовом до Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання прва власності.

11 лютого 2026 року у порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Олійнику К. І.

Перевіривши матеріали позовної заяви та долучених до неї документів, суддя встановив, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України з огляду на таке.

Відповідно до приписів статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушень, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звернутися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Частиною першою статті 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи . Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою (частини перша, друга статті 62 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

Ільченко А. П., на підтвердження своїх повноважень представляти інтереси ОСОБА_1 у суді, надала ордер на надання правничої допомоги від 26 червня 2025 року № 1536013, відповідно до якого вона має право представляти інтереси останнього у Саратськеій державній нотаріальній конторі, Лиманській сільській громаді, архіві Лиманської сільської ради, Татарбунарському архіві.

Отже, вказаний ордер не уповноважує Ільченко А. П. представляти інтереси ОСОБА_1 у суді.

Також до матеріалів позовної заяви долучено електронний ордер, створений у підсистемі «Електронний суд», на надання правничої допомоги від 10 лютого 2026 року, що виданий на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 26 червня 2025 року № 1536013.

Електронний ордер у підсистемі «Електронний суд» формується на підставі паперового ордера, а отже, має відповідати йому щодо обсягу повноважень адвоката на представництво інтересів довіреної особи (учасника справи) у межах відповідної судової справи. Так, обов`язковим полем, яке заповнюється адвокатом під час створення електронного ордера через підсистему «Електронний суд», є зазначення ордера, на підставі якого видається електронний ордер. Тож об`єм повноважень представника, у тому числі орган, у якому надається правова допомога, визначаються безпосередньо у паперовому ордері, та електронний ордер, сформований у підсистемі «Електронний суд», має відповідати такому складеному паперовому ордеру.

Зазначення у електронному ордері, сформованому через підсистему «Електронний суд», що він виданий на підставі іншого ордера, переконливо доводить, що такий електронний ордер не є самодостатньою підставою для виникнення у адвоката повноважень на представництво інтересів особи, якій надається правова допомога. Первісно повноваження у певних обсязі та межах виникають у представника на підставі паперового ордера, якому безумовно має відповідати й електронний ордер, сформований у підсистемі «Електронний суд», на підставі якого адвокат може представляти інтереси учасника справи у підсистемі «Електронний суд».

Таких правових висновків дійшов ВС у справі № 713/2857/21 (провадження № 61-12392св22).

Отже, зважаючи, що ордер на надання правничої допомоги від 26 червня 2025 року № 1536013 не уповноважує Ільченко А. П. представляти інтереси Гриценка А. В. у суді, то й електронний ордер, створений у підсистемі «Електронний суд», на надання правничої допомоги від 10 лютого 2026 року, що виданий на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 26 червня 2025 року № 1536013, не є документом, що уповноважує Ільченко А. П. представляти інтереси ОСОБА_1 у суді.

Разом з цим, ОСОБА_2 на підтвердження своїх повноважень представляти інтереси ОСОБА_1 у суді надала фотокопію довіреності від 01 липня 2025 року, що посвідчена нотаріально, де вказано право фізичної особи (не як адвоката) Ільченко А. П. представляти інтереси ОСОБА_1 у судах України.

Нормами Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не встановлено, що в довіреності, виданій на ім`я фізичної особи адвоката, обов`язково зазначається про те, що такий представник є саме адвокатом. Не передбачено таких вимог ні ЦПК України, ні Цивільним кодексом України, яким врегульовано питання представництва за довіреністю.

Разом з тим, у такому аспекті важливо, щоб особа, яка здійснює представництво за довіреністю, мала статус адвоката та отримала свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, так як довіреність визначає лише повноваження адвоката, межі наданих представникові прав та перелік дій, які він може вчиняти для виконання доручення.

Схожих висновків дійшла ОП КГС ВС у постанові від 12.10.2018 у справі № 908/1101/17.

Статус особи як адвоката може підтверджувати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та/або посвідчення адвоката України (висновок викладений Верховним Судом 01.03.2018 у справі No910/3483/17, 17.10.2018 у справі No916/1059/18, 26.09.2019 у справі No 910/3845/19).

До матеріалів позовної заяви недолучено свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Ільченко А. П. або її посвідчення адвоката України, а так як суд не має права самотійно витребовувати докази, то й перевірити наявність у ОСОБА_2 статусу адвоката не має можливості.

Відповідно до положень пункту 1 частини четвертої статі 185 ЦПК України, позовна заява повертається у випадку, коли заяву по дано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Отже, позовна заява, яка подана Ільченко А. П. в інтересах ОСОБА_1 подана неповноважним представником та підписана особою, яка не має права її підписувати, а тому вона підлягає поверненню.

Будь-яких інших документів, які б підтверджували повноваження Ільченко А. П. діяти в інтересах ОСОБА_1 суду не надано.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, та керуючись пунктом 1 частини четвертої статі 185 ЦПК України, ст.ст. 258-260 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності, повернути позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги через Татарбунарський районний суд до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя К. І. Олійник