ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 лютого 2026 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 747/94/24

Головуючий у першій інстанції Тіщенко Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/222/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шитченко Н.В.,

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

із секретарями: Зіньковець О.О., Зеляк Ю.Г.,

позивач: заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, Срібнянської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 22 травня 2025 року у справі за позовом заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області та Срібнянської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури звернувся з позовом в інтересах Державної екологічної інспекції у Чернігівській області та Срібнянської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь держави в особі Срібнянської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області збитки у розмірі 180 000 грн, заподіяні державі внаслідок порушення відповідачами законодавства про охорону навколишнього природного середовища в галузі мисливського господарства та полювання, і вирішити питання розподілу судових витрат.

Мотивуючи заявлені вимоги, зазначав, що у провадженні СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області перебувало кримінальне провадження № 0001252 від 23 грудня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України. У ході досудового розслідування цього кримінального провадження встановлено факт незаконного добування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 диких тварин, що полягало у перебуванні на дорогах загального користування з продукцією полювання із зібраною розчохленою стрілецькою зброєю та перевезенні без дозвільних документів у заборонений для полювання час впольованих диких тварин.

Відповідно до розпорядження Чернігівської обласної військової адміністрації від 13 червня 2022 року № 219 заборонено відкриття сезону полювання на території Чернігівської області. Кримінальне провадження № 0001252 постановою слідчого від 27 квітня 2023 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України, зокрема у зв`язку з відсутністю істотної шкоди, як обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу зазначеного злочину.

02 червня 2023 року державним інспектором з охорони навколишнього середовища у Чернігівській області щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 000629 за ч. 2 ст. 85 КУпАП за порушення правил полювання 22 грудня 2022 року поблизу с. Сокиринці Прилуцького району, що мало наслідком добування диких тварин: транспортування відповідачем разом із ОСОБА_2 автомобілем Лада 212140, державний номер НОМЕР_1 , двох незаконно добутих туш кабанів диких (самиць), одна з яких мала у черевній порожнині 5 ембріонів, без будь-яких дозвільних документів та у заборонений для полювання час.

Постановою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 10 серпня 2023 року у справі № 746/245/23 підтверджено факт порушення ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 правил полювання, що мало наслідком добування диких тварин, із використанням автомобіля LADA 212140, державний номерний знак НОМЕР_1 . Провадження у справі № 746/245/23 закрито у зв`язку із закінченням на час розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Позивач зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 85 КУпАП не складався через його ухилення від явки за неодноразовими викликами до Державної екологічної інспекції у Чернігівській області.

Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області здійснено розрахунок розміру шкоди згідно з таксами для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України), заподіяної незаконним полюванням. Загальна сума збитків становить 180 000 грн.

Прокурор посилався на те, що підстави, за яких закрито кримінальне провадження та провадження у справі про адміністративне правопорушення, не є реабілітуючими та такими, що виключають можливість стягнення збитків з осіб, щодо яких проводилось досудове розслідування, та на яких складено адміністративні матеріали щодо вчинення правопорушення, передбаченого КУпАП.

Оскільки мало місце незаконне добування диких тварин, які перебували у стані природної волі та є природним ресурсом загальнодержавного значення, шкода заподіяна безпосередньо правам власника Срібнянської територіальної громади.

Позов подано Прилуцькою окружною прокуратурою в інтересах Срібнянської селищної ради, яка не вжила належних заходів щодо захисту порушених інтересів держави та територіальної громади, а також в інтересах Державної екологічної інспекції, як органу державного контролю, яка не реалізувала надані їй законом повноваження щодо стягнення в судовому порядку шкоди, завданої навколишньому природному середовищу.

Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 22 травня 2025 року позов заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, Срібнянської селищної ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задоволено частково. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь держави в особі Срібнянської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області збитки у розмірі 80 000 грн. У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Чернігівської обласної прокуратури 1 363 грн у відшкодування сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить його скасувати в частині задоволених вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем в ході вирішення спору не спростовано твердження ОСОБА_1 про виявлення ним спільно з ОСОБА_2 туш двох кабанів та наявність у відповідачів наміру повідомити про цю знахідку Національну поліцію після прибуття за місцем проживання у зв`язку з відсутністю мобільного зв`язку на місці знахідки. Скаржник з огляду на наведене виснує, що, транспортуючи туші двох кабанів з місця їх виявлення, відповідачі діяли відповідно до вимог ч. 4 ст. 35 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», згідно з якою загиблі тварини підлягають обов`язковій здачі користувачеві мисливських угідь, а відтак їхні дії не можуть бути кваліфіковані як незаконне полювання.

ОСОБА_1 зазначає, що суд не надав належної оцінки цим твердженням та не спростував їх, а також залишив поза увагою доводи відповідача про те, що транспортування туш двох кабанів з місця їх виявлення фактично здійснював ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 перебував у транспортному засобі лише як пасажир.

Вважає, що суд не дослідив, чи були в діях відповідачів ознаки самовільного привласнення знайдених загиблих мисливських тварин, тобто чи підпадали їх дії під ознаки правопорушення, передбаченого п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання».

У наданому відзиві Прилуцька окружна прокуратура, не погодившись з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Доводи відзиву зводяться до викладу обставин справи та того, що судом повно досліджено та взято до уваги надані у кримінальному провадженні пояснення ОСОБА_2 , згідно з якими ОСОБА_1 не був випадковим пасажиром в автомобілі і саме він був ініціатором перевезення незаконно добутих диких кабанів.

Прокурор зазначає, що для майнової відповідальності за придбання, перевезення незаконно добутої продукції полювання, не обов`язково має бути факт добування саме відповідачем диких тварин шляхом полювання (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 31 серпня 2020 року у справі № 321/1755/19).

Указує, що твердження відповідачів щодо наміру повідомити про знахідку Національну поліцію спростовуються наявними у справі доказами, зокрема протоколами допиту свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебували неподалік місця полювання, бачили автомобіль відповідачів і спілкувалися засобами мобільного зв`язку. При цьому жоден із зазначених свідків не підтвердив відсутність мобільного зв`язку в цій місцевості.

Звертає увагу суду на те, що, надаючи пояснення у суді першої інстанції, відповідач, серед іншого, зазначав про намір передати туші кабанів знайомому військовослужбовцю, який перебував у відпустці, у зв`язку з чим питання повідомлення правоохоронних органів про нібито виявлену знахідку взагалі не порушувалося. При цьому пояснення ОСОБА_2 , надані у кримінальному провадженні, підтверджують обставини, за яких ОСОБА_1 , звернувшись з проханням відвезти тушу вбитого кабана до себе додому, мав при собі мисливську рушницю. Зміст цих пояснень свідчить про те, що дорогою відповідачі виявили ще одну тушу вбитого кабана.

У відзиві на апеляційну скаргу Державна екологічна інспекція у Чернігівській області, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Указує, що в ході судового розгляду належними і допустимими доказами доведено факт перебування відповідачів з мисливською зброєю на території угідь та перевезення у багажнику автомобіля трупів двох диких кабанів, які були незаконно знищені, що суперечить приписам ст. 12, 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання».

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення прокурора Юзвак Л.Б., представника Державної екологічної інспекції у Чернігівській області Городник Т.М., відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Менька Д.Д., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення районного суду в частині вирішення позовної вимоги про стягнення відшкодування за п`ять ембріонів, виявлених у ході повторного розтину диких тварин, сторонами не оспорюється та відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що належними та допустимими доказами підтверджено факт перевезення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у багажному відділенні автомобіля туш двох диких кабанів. Згідно з висновком судової інженерно-екологічної експертизи від 22 лютого 2023 року розмір шкоди, заподіяної внаслідок загибелі двох диких кабанів, становить 80 000 грн. Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачів солідарно зазначеної суми як з осіб, які завдали шкоди.

Районний суд виснував, що під час судового розгляду не підтверджено те, що п`ять ембріонів, виявлених у ході повторного розтину диких тварин, походять саме від тієї тварини, яка перебувала в багажному відділенні автомобіля ОСОБА_1 .

Крім того, за результатами судового розгляду суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 45 %, у зв`язку з чим солідарно стягнув з відповідачів на користь позивача суму судового збору пропорційно задоволеним вимогам, що становить 1 363 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з наведеним висновком суду, щодо суті позовних вимог оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства. Водночас, здійснюючи розподіл судових витрат, суд дійшов помилкового висновку про необхідність стягнення з відповідачів судового збору у солідарному порядку.

У справі встановлено, 22 грудня 2022 року помічником чергового СМ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області подано рапорт про те, що черговим отримано заяву та зареєстровано в ЄО за № 1723 про злочин проти довкілля. У результаті опрацювання цієї інформації встановлено, що 22 грудня 2022 року о 18:34 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що під час патрулювання в с. Сокиринці зупинено автомобіль ВАЗ Нива, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час перевірки документів патрульний у вікні побачив щось підозріле, після чого виявлено в багажнику 2 мертвих диких кабана (т. 1 а.с. 25).

Відповідно до заяви від 22 грудня 2022 року ОСОБА_2 надав дозвіл працівникам поліції оглянути його транспортний засіб ВАЗ Нива, державний номерний знак НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 26).

Згідно з протоколом огляду місця події від 22 грудня 2022 року об`єктом огляду є ділянка місцевості, яка розташована по вул. О. Вересая біля будинку № 12 в с Сокиринці. На узбіччі даної автодороги виявлено автомобіль марки LADA 212140, державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому наявні написи «KERNEL». При огляді цього автомобіля зсередини у багажному відділенні виявлено два тіла мертвих диких тварин, схожих на кабана. Одне тіло знаходиться у нижній частині багажного відділу, інше тіло перебуває на ньому. На тілах тварин виявлено сліди крові. На порозі багажника та на задньому бампері виявлено сліди (РБК). На задніх сидіннях автомобіля виявлено предмет, зовні схожий на гладкоствольну рушницю МЦ 21-12. Поряд рушниці на задньому сидінні виявлено предмет, карабін. Дозвіл на право її зберігання і носіння видано на ім`я ОСОБА_1 . Указані тіла диких тварин та предметів вилучені та поміщені на штрафмайданчик (т. 1 а.с. 27-28).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 22 грудня 2022 року в результаті огляду автомобіля ВАЗ 0613ВМ на задньому сидінні виявлено предмет, зовні схожий на карабін, який поміщено до спецпакету та вилучено. Також в результаті огляду на цьому предметі виявлено номер АО 9138 (т. 1 а.с. 29-30).

У поясненнях від 22 грудня 2022 року ОСОБА_1 повідомив, що 22 грудня 2022 року рухався на власному автомобілі ВАЗ 21099 з села Плугатар до села Варва. Проїхавши с. Сокиринці вздовж кукурудзяного поля, зустрів свого товариша агронома ОСОБА_2 . Зупинився, привітався та розпочав з ОСОБА_2 розмову. Після чого родина, з якою він їхав до с. Варва, а саме мати, племінник та сестра поїхали у невідомому напрямку. Він залишився з ОСОБА_2 , тримаючи належну йому зброю, а саме МЦ 21-12, гладоствольну рушницю. Цю зброю носить із собою завжди заради безпеки, у зв`язку з військовим станом. З кукурудзяного полія вибігла зграя кабанів на галявину, де кукурудза була зібрана. Він побачив, що у двох кабанів наявні поранення і вони відставали від зграї, у зв`язку з чим він та ОСОБА_2 , вирушивши до кукурудзяного поля, виявили одного кабана, який був поранений та підстрелений. Разом помістили цього кабана до належного ОСОБА_2 автомобіля. Після чого від`їхали та помітили ще одного підстреленого кабана, якого також помістили до багажника автомобіля. У транспортний засіб ОСОБА_2 він поклав карабін «Вепр». Кабанів ні він, ні ОСОБА_2 не підстрелювали з належної йому рушниці або карабіну, який належить ОСОБА_6 . Хто підстрелив кабанів, не відомо. Було шумно через те, що полі працювали комбайни. Надалі вони поїхали з ОСОБА_2 та були зупинені працівниками поліції (т. 1 а.с. 38).

У поясненнях ОСОБА_2 від 22 грудня 2022 року зазначено, що він дійсно перебував на роботі на полі № 18, був присутній під час збирання врожаю кукурудзи. Зустрів свого знайомого ОСОБА_1 , який попросив його відвезти тушу вбитого кабана до нього додому, рушниця перебувала зі ОСОБА_1 . По дорозі вони побачили ще одного вбитого кабана. Самих пострілів він не чув і не бачив (т. 1 а.с. 39).

Протоколом огляду місця події від 23 грудня 2022 року зафіксовано, що оглянуто ділянку місцевості, яка являє собою поле, яке протягається вздовж траси Київ-Суми, з рештками кукурудзяних насаджень. На полі в напрямку смт Срібне виявлено насадження, які, зі слів учасника огляду ОСОБА_3 , являють собою «Парк Галагана», що належить до природо-заповідного фонду. На місці за GPS координатами виявлено ділянку місцевості, вкриту снігом. На снігу наявні сліди РБК, які ведуть у напрямку «Парку Галагана». Надалі виявлено місце скупчення слідів РБК, поблизу якого виявлено сліди, зовні схожі на сліди дикої тварини. Спеціалістом ОСОБА_7 здійснено фотографування цього місця та вилучено звідти сліди РБК з об`єктом носієм (частина рослини кукурудзи довжиною 12 см з нашаруванням РБК), який запаковано до паперового пакету, належним чином опечатано та вилучено. Надалі таким же чином вилучено носій (частина рослини кукурудзи довжиною 10 см з нашаруванням РБК. (т. 1 а.с. 31-32).

23 грудня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001252 внесено відомості за заявою поліцейського СРПП ОСОБА_8 , відповідно до якої 22 грудня 2022 року під час патрулювання в с. Сокиринці ним було зупинено автомобіль ВАЗ Нива, державний номерний знак НОМЕР_1 , у багажному відділенні якого виявлено дві туші тварин, зовні схожих на кабанів. Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 248 КК України (т. 1 а.с. 24).

23 грудня 2022 року слідчим СВ Прилуцького РВП направлено до Прилуцької міжрайонної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів 2 трупи диких кабанів, яких вилучено під час огляду місця події 23 грудня 2022 року з автомобіля марки LADA модель 212140 зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , для патологічного розтину та огляду на належність сторонніх предметів та встановлення діагнозу загибелі тварин (т. 1 а.с. 35).

Відповідно до протоколу розтину трупа дикого кабана від 23 грудня 2022 року, проведеного директором Прилуцької міжрайонної державної лабораторії Держпродспоживслужби Лобко Г.Г. та двома лікарями ветеринарної медицини у присутності слідчого СВ Прилуцького РВП розтину підлягали два трупи дикого кабана до 1 року та до 1,5 року, які вилучені під час огляду місця події 22 грудня 2022 року. При патологоанатомічному розтині трупів диких кабанів виявлено вхідні та вихідні отвори, схожі на отвори від куль з вогнепальної зброї, в області правої лопатки, пройшовши м`які тканини органів грудної порожнини (легені). При розтині трупів виявлено в підшкірній клітковині, м`язах правого та лівого міжребер`я, а також в правій та лівій долях легень обширні гематоми, переломи ребер у кожній туші, в грудній порожнині велика кількість крові із згустками. Смерть тварин наступила в результаті пошкодження правої та лівої долі легень та крововиливу в грудну порожнину (т. 1 а.с. 36).

Згідно з протоколом огляду місця події від 05 січня 2023 року, об`єктом якого був автомобіль ВАЗ, модель 212140, державний номерний знак НОМЕР_1 , у його багажнику виявлено сліди РБК. Здійснено змив РБК з багажного відділення та поміщено до паперового пакету (т. 1 а.с. 33-34).

Відповідно до розрахунку збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (відстрілу) двох особин кабана дикого (самиць), одна особина якого мала п`ять ембріонів в черевній порожнині, що мало місце 23 грудня 2022 року в кв. 5 вид 49 ДП «Срібнерайагролісництво» та на території приватної земельної ділянки сільськогосподарського призначення поблизу с. Сокиринці, згідно з наданим листом Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області від 16 січня 2023 року, виконаного старшим державним інспектором з ОНПС в Чернігівській області Коломієць А.А., сума збитків становить 180 000 грн (кабан дикий 40 000 грн, 2 особини, вартість 80 000 грн; кабан дикий (ембріон) 20 000 грн, 5 особин, вартість 100 000 грн (т. 1 а.с. 23).

Висновком експерта Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 22 лютого 2023 року судової інженерно-екологічної експертизи, проведеної за постановою слідчого СВ Прилуцького РВП Гончарова Р.Ю., визначено, що розмір екологічної шкоди, яка завдана навколишньому природному середовищі (державі) внаслідок незаконного полювання (добування) кабана (свині) дикого, що відбулося на території кварталу виділу № 49 ДП «Срібнерайагролісництво», та на самку кабана (свині) дикого з наявними в неї 5 (п`ятьма) ембріонами, що відбулося на території приватної земельної ділянки сільськогосподарського призначення, станом на 22 грудня 2022 року складає 180 000 грн. Дослідницька частина висновку експерта свідчить про те, що розмір екологічної шкоди розраховано, виходячи з розміру шкоди за дві тварини кабана дикого 80 000 грн, п`ять ембріонів кабана дикого 100 000 грн (т. 1 а.с. 52-55).

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Прилуцького РВП Гончаровим Р.Ю. від 27 квітня 2023 року кримінальне провадження № 0001252 від 23 грудня 2022 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України. Установлено, що відсутня ознака істотності заподіяної шкоди. Виділені матеріали кримінального провадження вирішено направити до Державної екологічної інспекції у Чернігівській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 85 КУпАП (т. 1 а.с. 19-22). Цю постанову та копії матеріалів кримінального провадження слідчим ГУНП в Чернігівській області скеровано до Державної екологічної інспекції у Чернігівській області 27 квітня 2023 року для подальшого реагування (т. 1 а.с. 18).

Листами від 03 травня 2023 року та 12 травня 2023 року Державна екологічна інспекція у Чернігівській області викликала ОСОБА_2 та ОСОБА_1 для надання пояснень та складання адміністративних матеріалів за наведеним фактом (т. 1 а.с. 57, 58, 61, 62).

02 червня 2023 року старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Чернігівській області складено протокол № 000629 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 85 КУпАП відносно ОСОБА_1 , згідно з яким 22 грудня 2022 року поблизу с. Сокиринці Прилуцького району ОСОБА_1 здійснив порушення правил полювання, що мало наслідком добування диких тварин, а саме: разом з ОСОБА_2 автомобілем LADA 212140 зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював транспортування туш кабанів диких (самиць), одна з яких мала в черевній порожнині 5 ембріонів, які були незаконно добуті на території кв. 5 вид 49 ДП «Срібнерайагролісництво» та на території приватної земельної ділянки, без будь-яких дозвільних документів на добування диких тварин та у заборонений для полювання час, що є порушенням ст. 12, 14, 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», ст. 17, 23 Закону України «Про тваринний світ» (т. 1 а.с. 67).

Від підписання зазначеного протоколу ОСОБА_1 відмовився, його копію відповідачу направлено поштою (т. 1 а.с. 68).

Постановою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 10 серпня 2023 року у справі № 746/245/23, яка набрала законної сили 21 серпня 2023 року, справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 85 ч. 2 КпАП України відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу. Судом встановлено, що 22 грудня 2022 року поблизу с. Сокиринці Прилуцького району ОСОБА_1 здійснив порушення правил полювання, що мало наслідком добування диких тварин, а саме: разом з ОСОБА_2 автомобілем LADA 212140 зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював транспортування туш кабанів диких (самиць), одна з яких мала в черевній порожнині 5 ембріонів, які були незаконно добуті на території кв. 5 вид 49 ДП «Срібнерайагролісництво» та на території приватної земельної ділянки, без будь-яких дозвільних документів на добування диких тварин та у заборонений для полювання час, що є порушенням ст. 12, 14, 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», ст. 17, 23 Закону України «Про тваринний світ». Суд констатував, що розгляд неодноразово відкладався за клопотанням адвоката та через хворобу особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності(т. 1 а.с. 71).

Розпорядженням начальника Чернігівської обласної військової адміністрації від 13 червня 2022 року № 219 зобов`язано департамент з питань цивільного захисту та оборонної роботи Чернігівської обласної державної адміністрації з залученням Чернігівського обласного управління лісового та мисливського господарства та Чернігівської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок організувати роботу щодо забезпечення виконання рішення Ради оборони області, оформленого протоколом № 6 від 26.05.2022, в частині заборони відкриття сезону полювання на території області (т. 1 а.с. 56).

Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області 14 червня 2023 направлено ОСОБА_1 повідомлення про необхідність відшкодування збитків у сумі 180 000 грн (т. 1 а.с. 72, 73).

17 листопада 2023 року Прилуцькою окружною прокуратурою на адресу Срібнянської селищної ради направлено запит щодо звернення селищної ради до суду з позовом про відшкодування 180 000 грн шкоди, завданої внаслідок незаконного добування двох особин кабана дикого (самиць) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на території Срібнянської територіальної громади 22 грудня 2022 року (т. 1 а.с. 74-75).

Відповідь органу місцевого самоврядування від 23 листопада 2023 року свідчить про те, що селищна рада не зверталась з позовом про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу діями вказаних осіб, та не планує вжиття заходів судового реагування (т. 1 а.с. 76).

Державна екологічна інспекція у Чернігівській області від 19 жовтня 2023 року листом № 07/2301 звернулась до Чернігівської обласної прокуратури, в якому, зважаючи на те, що вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не спростована, а сума збитків державі становить 180 тис. грн, просила вжити заходів прокурорського реагування для стягнення збитків, заподіяних зазначеними громадянами (т. 1 а.с. 16-17).

Згідно з інформацією Філії «Ніжинське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 12 січня 2023 року № 04-08/23 земельні ділянки, розташовані на полі вздовж дороги Київ-Суми поблизу села Сокиринці із прив`язкою до місцевості, не відносяться до державного лісового фонду філії (т. 1 а.с. 48).

Також Срібнянське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство ДП «Срібнерайагролісництво» листом від 12 січня 2023 року № 2 повідомило про те, що за GPS координатами 50,6626509:32,7742734 точка, що знаходиться у кварталі 5 виділ НОМЕР_2 (земельна ділянка надана ДП «Срібнерайагролісництво» у постійне користування, категорія захисні, до ПЗФ не відноситься. GPS координатами 50,6567848:32,7719067 точка, що знаходиться за межами земельних ділянок, наданих ДП «Срібнерайагролісництво» (т. 1 а.с. 49).

Листом від 19 грудня 2023 року ДП «Срібнерайагролісництво» повідомило Прилуцьку окружну прокуратуру про те, що відповідно до статутних документів ведення мисливського господарства на земельних ділянках, наданих в постійне користування для ведення лісового господарства, не провадить, мисливські тварини на обліку підприємства не перебувають (т. 1 а.с. 79).

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» до полювання прирівнюється: перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання (крім випадків регулювання чисельності диких тварин, польових випробувань і змагань мисливських собак (не нижче обласного рівня); перебування осіб на дорогах загального користування з продукцією полювання або з будь-якою зібраною розчохленою стрілецькою зброєю.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання, здійснюється добровільно або за рішенням суду відповідно до законодавства за затвердженими в установленому порядку таксами, а за їх відсутності - за розрахунками користувачів мисливських угідь.

Такси для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства, і центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Визначаючи розмір заподіяної шкоди, суд першої інстанції вірно керувався Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства екології та природних ресурсів України № 301/222 від 19 червня 2017 року, яким встановлено такси за одну особину кабана в розмірі 40 000 грн.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність підстав для стягнення зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави в особі Срібнянської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області майнової шкоди в розмірі 80 000 грн, завданої внаслідок перебування відповідачів у межах мисливських угідь зі стрілецькою зброєю та з продукцією полювання, а також їх перебування на дорогах загального користування з продукцією полювання, що відповідно до вимог частини третьої статті 12 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» прирівнюється до полювання.

З огляду на розпорядження начальника Чернігівської обласної військової адміністрації від 13 червня 2022 року № 219, яким заборонено відкриття сезону полювання на території області, дії відповідачів, прирівняні до полювання, є незаконними.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в ході судового розгляду не доведено відсутність їхньої вини у спричиненні майнової шкоди, завданої внаслідок перебування у межах мисливських угідь зі стрілецькою зброєю та з продукцією полювання, а також їх перебування на дорогах загального користування з продукцією полювання у період заборони полювання, у зв`язку з чим у них виник обов`язок відшкодувати шкоду.

Твердження відповідача про намір повідомити Національну поліцію про знайдені туші двох кабанів або про намір передати їх військовим після прибуття за місцем проживання у зв`язку з відсутністю мобільного зв`язку на місці знахідки, не підтверджені належними і допустимими доказами у справі. Ці покази ОСОБА_1 не можуть бути єдиною та безумовною підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки самі по собі без надання інших належних доказів дійсного існування цього наміру беззаперечно не свідчать про намагання відповідачів повідомити поліцію або єгерів про знахідку у встановлений законом спосіб. Водночас, надаючи пояснення під час кримінального провадження, ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 на ці обставини не послались.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» до полювання прирівнюється перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання (крім випадків регулювання чисельності диких тварин, польових випробувань і змагань мисливських собак (не нижче обласного рівня). Отже, за встановлених у цій справі обставин наведеними нормами спростовуються доводи скаржника про те, що дії відповідачів щодо транспортування туш двох кабанів з місця їх виявлення не можуть бути кваліфіковані як незаконне полювання, а їх транспортування фактично здійснював лише ОСОБА_2 , натомість ОСОБА_1 лише перебував у транспортному засобі.

З цих же підстав відхиляються доводи апеляційної скарги про те, суд першої інстанції не дослідив, чи були в діях відповідачів ознаки самовільного привласнення знайдених загиблих мисливських тварин, тобто чи підпадали їх дії під ознаки правопорушення, передбаченого п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання».

Для майнової відповідальності за придбання, перевезення незаконно добутої продукції полювання, не обов`язково має бути факт добування саме відповідачем диких тварин шляхом полювання (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 31 серпня 2020 року у справі № 321/1755/19).

Апеляційний суд виходить з того, що обставини перебування відповідачів у межах мисливських угідь зі стрілецькою зброєю та з продукцією полювання, а також їх перебування на дорогах загального користування з продукцією полювання у період заборони полювання достеменно встановлені постановою про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також постановою про закриття справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 85 КУпАП України, відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строку притягнення його до адміністративної відповідальності. Обидва процесуальних документа про закриття провадження винесено щодо дій відповідачів, які є предметом цього судового розгляду, з підстав, які не є реабілітуючими. Скаржник їх не оскаржив, отже фактично з викладеними у постановах обставинами погодився.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в ст. 141 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №461/5420/14-ц при повному або частковому задоволенні позову до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

У порушення наведеної норми процесуального права суд першої інстанції стягнув з відповідачів на користь позивача судові витрати в солідарному порядку.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з відповідачів на користь прокуратури по 681,50 грн судового збору з кожного.

Керуючись ст. 141, 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 22 травня 2025 року в частині розподілу судових витрат скасувати.

Стягнути зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Чернігівської обласної прокуратури по 681,50 грн судового збору з кожного.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 лютого 2026 року.

Чернігівська обласна прокуратура Чернігівської області, місце знаходження: вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, Чернігівської обл., .

Державна екологічна інспекція у Чернігівській області, місце знаходження: вул. Пантелеймонівська, 12, м Чернігів, .

Срібнянська селищна рада, місце знаходження: вул. Миру, 54, с-ще Срібне, Прилуцький район, Чернігівська обд., .

ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова