Тарутинський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________
Справа № 514/1342/25
Провадження по справі № 2/514/47/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року с-ще Бессарабське

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Тончевої Н.М.

при секретарі - Чернєвій О.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання представника третьої особи Міністерства оборони України Доброва Юрія Івановича про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представником яких є адвокат Павел Ольга Юріївна до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , Арцизький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тарутинського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представником яких є адвокат Павел Ольга Юріївна до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , Арцизький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України про визнання батьківства.

Представник третьої особи Міністерства оборони України Добров Ю. І. надав суду клопотання, в якій просив зупинити провадження по справі з наступних підстав. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Факт перебування військовослужбовця ОСОБА_3 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрілець-санітар 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону в якості мобілізованого з 16 листопада 2024 року під час воєнного стану і оголошеної загальної мобілізації громадян чоловічої статі не заперечується позивачем і підтверджується третьою особою Міністерством оборони України. Розгляд справи за відсутності Відповідача, який у військовій частині перебуває у статусі зниклого безвісті військовослужбовця, об`єктивно призведе до порушення його процесуальних прав і не відповідатиме принципам рівності сторін та справедливого судового розгляду. Виходячи з наведеного, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_5 пояснила, що відповідач дійсно є особою, зниклою безвісти. Тому вважає за можливе продовжити розгляд справи без його участі, оскільки зупинення провадження по справі призведе до затягування вирішення питання, яке безпосередньо стосується прав та інтересів дітей, для яких встановлення батьківства має істотне юридичне значення.

Вислухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи та матеріали, суд прийшов до наступного.

Згідно сповіщення № 1/37/3525 від 12 березня 2025 року солдат стрілець-санітар 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 16 листопада 2024 року призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , 11 березня 2025 року зник безвісті в результаті здійснення противником штурмових дій позицій підрозділу поблизу населеного пункту Запоріжжя Покровського району Донецької області, тривають пошукові заходи.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі безвісної відсутності до визнання його в установленому порядку безвісно відсутнім або оголошення померлим. Загиблий (померлий) військовослужбовець виключається із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) з наступного після загибелі (смерті) дня, військовослужбовець, визнаний у встановленому законом порядку безвісно відсутнім або оголошений померлим, з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно п. 6 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яке виплачується щомісячно сім`ям зазначених військовослужбовців.

Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»(далі Закон № 2505-VIII) визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей.

Частинами 1-3 ст. 4 Закону №2505-VIII передбачено, що особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону №2505-VIII права та інтереси особи, зниклої безвісти за особливих обставин, а також її майно підлягають захисту до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом, або оголошення її померлою відповідно до законодавства.

Статтею 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначено, що розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, припиняється не пізніше ніж через три дні з дня встановлення місця перебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи з повідомленням про це її близьких родичів та членів сім`ї, а також заявника, якщо заявник не є близьким родичем та членом сім`ї. Про припинення розшуку особи, зниклої безвісти за особливих обставин, невідкладно робиться відмітка в Реєстрі.

Враховуючи зазначені положення законодавства, а також те, що відповідач зник безвісти під час виконання бойових завдань в ході ведення бойових дій, досі перебуває на обліку в військовій частині, у встановленому Цивільним кодексом порядку не визнаний померлим чи безвісти відсутнім, суд вважає, що військова служба відповідача не припинена.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Вказана норма є імперативною, її диспозиція виражена в категоричній формі та встановлює обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі №754/947/22 зроблено висновок про те, що за нинішньої редакції пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України в суду є обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Тож норма пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

З урахуванням встановленого п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України обов`язку суду зупинити провадження по справі, суд дійшов висновку, що зв`язку із перебуванням відповідача у складі ЗСУ провадження по даній справі необхідно зупинити.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника третьої особи Міністерства оборони України Доброва Юрія Івановича про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представником яких є адвокат Павел Ольга Юріївна до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , Арцизький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України про визнання батьківства задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представником яких є адвокат Павел Ольга Юріївна до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , Арцизький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України про визнання батьківства зупинити до припинення перебування відповідача ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М. Тончева