К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року місто Київ

справа № 369/7286/24

апеляційне провадження № 22-ц/824/1567/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів:Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Приходька Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області у складі судді Фінагеєвої І. О. від 19 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та дарування,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2024 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та дарування.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 липня 2025 року залучено ОСОБА_6 у якості правонаступника відповідача ОСОБА_8 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2025 року позовну заяву ОСОБА_7 залишено без розгляду. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 травня 2025 року в справі № 369/7286/24, а саме: заборони державним реєстраторам, нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов'язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників нерухомого майна - земельної ділянки, площею 0,1519 га, з

цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :01:008:0009, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, з розташованим на ній житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, яке належить ОСОБА_6 ; арешту земельної ділянки, площею 0,1519 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :01:008:0009, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, з розташованим на ній житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, яке належить ОСОБА_6 .

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що належним чином повідомлений про розгляд справи позивач (представник позивача) повторно не з`явився в судове засідання, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав, а тому відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду. Також у зв`язку із залишення позову без розгляду, на підставі частини 9 статті 158 ЦПК України підлягають скасуванню раніше вжиті заходи забезпечення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 -ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Скаржник зазначає, що матеріали справи не містять доказів повідомлення належним чином саме позивача про судові засідання, призначені на 30 вересня 2025 року та на 19 листопада 2025 року. У судовому засіданні, яке було призначено на 30 вересня 2025 року, не визнавалися неповажними причини неявки у судове засідання позивача чи його представника, а судове засідання не відбулося з огляду на подане представником ОСОБА_3 клопотання про відкладення розгляду справи.

Звертає увагу, що на судове засідання, призначене на 30 вересня 2025 року представником позивача 29 вересня 2025 року було подано клопотання про відкладення розгляду справи, з огляду на участь в інших судових засіданнях. Проте суд не розглянув таке клопотання.

Також, як на підставу скасування ухвали суду посилався на те, що матеріали справи не містять доказів проведення судових засідань 30 вересня та 19 листопада 2025 року, зокрема відсутні докази фіксування судового засідання технічними засобами. Наголошує, що 30 вересня 2025 року була частково забезпечена явка учасників, тому суд повинен був здійснювати фіксування судового засідання технічними засобами. Підтвердженням явки учасників є розписка від 30 вересня 2025 року про наступну дату судового засідання.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_6 - ОСОБА_9 заперечує проти її доводів та вказує, що позивач був повідомлений про розгляд справи через свого представника, але ні він, ні представник два рази поспіль не з`явилися у судові засідання, тому суд правомірно залишив позов без розгляду.

Інші учасники справи відзивів на апеляційну скаргу не подали.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представник ОСОБА_6 - ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом установлено, що у квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та дарування.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 1 травня 2024 року відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 15 жовтня 2024 року.

15 жовтня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідачів, розгляд справи відкладено на 27 січня 2025 року.

27 січня 2025 року у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, судове засідання відкладено на 24 квітня 2025 року.

У судовому засіданні 24 квітня 2025 за клопотанням представника позивача оголошено перерву у судовому засіданні та призначено судове засідання на 19 червня 2025 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 травня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Заборонено державним реєстраторам, нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов'язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників нерухомого майна - земельної ділянки, площею 0,1519 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :01:008:0009, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, з розташованим на ній житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами (домоволодіння) за адресою:

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, яке належить ОСОБА_6 . Накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,1519 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :01:008:0009, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, з розташованим на ній житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, яке належить ОСОБА_6

19 червня 2025 року розгляд справи не відбувся у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному. Судове засідання призначено на 24 липня 2025 року.

24 липня 2025 року у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, судове засідання відкладено на 30 вересня 2025 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 липня 2025 року залучено ОСОБА_6 у якості правонаступника відповідача ОСОБА_8

24 липня 2025 року судове засідання відкладено на 30 вересня 2025 року на 11 годину 00 хвилин.

У судове засідання, призначене на 30 вересня 2025 року об 11 годині 00 хвилин, ані позивач, ані його представник, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, не з`явилися (том ІІІ, а.с. 59). Судове засідання відкладено на 19 листопада 2025 року о 15 годині 00 хвилин.

В судове засідання, призначене на 19 листопада 2025 року о 15 годині 00 хвилин, ані позивач, ані його представник, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, не з`явилися (том ІІІ, а.с. 60-61).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами 1, 2 статті 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав: неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналізуючи зміст зазначених норм процесуального закону, слід дійти висновку, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 6 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі "Цихановський проти України", національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції встановивши, що позивач (представник позивача) будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи в суді першої інстанції не з`явився у судові засідання, призначені на 30 вересня 2025 року та 19 листопада 2025 року, і не надіслав заяви до суду про розгляд справи за його відсутності, дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду, правильно застосувавши положення статті 257 ЦПК України.

При цьому колегія суддів враховує, що у поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не заперечує той факт, що йому було відомо про дату, час та місце судового засідання.

Доводи скаржника, що саме позивача, як ініціатора судового процесу, не було повідомлено про розгляд справи, не можуть бути підставою для скасування ухвали, з огляду на таке.

Повідомлення учасників справи про місце, дату і час судового засідання проводиться судом, відповідно до вимог статей 128-131 ЦПК України.

За приписами статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії.

В частині 6 статті 128 ЦПК України визначено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі (частина 5 статті 130 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що про судові засідання на 30 вересня 2025 року та 19 листопада 2025 року позивач був повідомлений через представника ОСОБА_2 , а саме шляхом доставки останньому судових повісток до електронного кабінету (том ІІІ, а.с. 58-61).

З огляду на викладені обставини та положення процесуального закону, колегія суддів вважає недоречними доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не здійснював повідомлення позивача про час та місце судового засідання.

Доводи скаржника про те, що судове засідання 30 вересня 2025 року відкладено за клопотанням представника ОСОБА_3 , спростовуються матеріалами справи, адже клопотання представника ОСОБА_10 надійшло до суду 2 жовтня 2025 року. Тобто після судового засідання, яке було призначено на 30 вересня 2025 року (том ІІІ, а.с. 37-39).

Посилання скаржника на те, що у судовому засіданні 30 вересня 2025 року не визнавалися неповажними причини неявки у судове засідання позивача або його представника не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, оскільки за приписами ЦПК України для залишення позовної заяви без розгляду має значення лише повторна (друга підряд) неявка в судове засідання позивача (представника позивача), повідомленого належним чином. А як вже вказувалося вище в останні два судові засідання 30 вересня 2025 року та 19 листопада 2025 року позивач (представник позивача) не з'явився.

Щодо посилань скаржника на те, що на судове засідання 30 вересня 2025 року представником позивача було подано клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважних причин неявки, колегія суддів зазначає, що таке клопотання

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло до суду та зареєстровано 2 жовтня 2025 року (том ІІІ, а.с. 35-36).

При цьому, до клопотання представником ОСОБА_2 не долучено доказів неможливості з'явитися у судове засідання на 30 вересня 2025 року об 11 годині 00 хвилин.

Доводи скаржника про те, що судом не здійснювалося фіксування судових засідань 30 вересня 2025 року та 19 листопада 2025 року, незважаючи на часткову явку учасників справи, заслуговують на увагу колегії суддів. Водночас зазначені обставини не спростовують висновку суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 2 частини 1 статті 257 ЦПК України.

За таких умов наведені доводи не можуть бути підставою для скасування ухвали суду. При цьому апеляційна скарга не містить обґрунтованих посилань на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а фактично зводиться до незгоди позивача з ухваленим судовим рішенням, законність і обґрунтованість якого доводами апеляційної скарги не спростовано.

Ураховуючи викладене, підстави для скасування ухвали і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: