ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/373/26 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 р.м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

при вирішенні питання про прийняття до свого провадження апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, представник Верховний Суд про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

25 грудня 2025 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна, представник Верховний Суд про відшкодування шкоди.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до вимог п.п.2, 11 ч.3 ст.2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками образливих слів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадами (принципами) цивільного судочинства, а також його завданню. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2019 року в справі №9901/34/19 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 червня 2022 року в справі №274/4944/20.

У процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, осіб, які не беруть участь у судовому процесі. Суд не повинен толерувати використання нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів, зокрема для надання характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям). Такі слова та символи не можна використовувати ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників.

Такі висновки апеляційного суду узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц, від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19, від 07 листопада 2019 року у справі №9901/324/19.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), застосовуючи пп.«а» п.3 ст.35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі ст.34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. mutatis mutandis ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року).

Верховний Суд в ухвалі від 29 квітня 2024 року у справі № 686/6339/22 звертає увагу, що учасник справи повинен користуватися процесуальними правами виключно в межах завдань цивільного судочинства, сприяючи суду у здійсненні правосуддя. Якщо такий учасник вчиняє процесуальну дію з іншою метою, зокрема образити, принизити учасників судового процесу, їхніх представників, суд, висловити власні негативні емоції на їхні дії та рішення, він виходить за межі змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 , серед іншого, зазначає:

«Хмельницький міськрайонний суд (гордий та незалежний суд, що незалежний як від рішень ЄСПЛ, так і від норм національного законодавства та законів логіки і здорового глузду), виконуючи волю монопольного тотальнокорумпованого політичного режиму на триваюче катування відмовою у здійсненні правосуддя та завдання мені якнайбільшої шкоди, внаслідок картельної змови, виніс явно замовне незаконне рішення…»;

«Суд з особливою зухвалістю і винятковим цинізмом зумисно допустив істотне порушення вимог цивільного процесуального закону…»;

«З особливою зухвалістю та винятковим цинізмом суд порушив всі принципи українського правосуддя»;

«…внаслідок картельної змови українського правосуддя…»;

«...з метою приховування картельного свавілля приєднано до матеріалів адміністративної справи та не закрито до сьогоднішнього дня, що є доказом як картельного свавілля українського правосуддя, так і катування мене відмовою у здійсненні правосуддя, а фактично тактикою державного терору»;

«Суддя Хмельницького міськрайонного суду Трембач О.Л., виконуючи замовлення картелю українського правосуддя…».

Як встановлено судом апеляційної інстанції, апеляційна скарга ОСОБА_2 містить образливі висловлювання на адресу суддів Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, які не відповідають стилю спілкування у діловому мовленні, що використовується в офіційному спілкуванні (між установами, окремою особою і установою, між посадовими особами тощо), дискредитують судові органи України, їх посадових осіб.

Заявник у апеляційній скарзі наводить недоречні та безпідставні звинувачення щодо професійної діяльності суддів, вказує на їх упередженість. Крім того, апеляційна скарга містить лексику, яка не притаманна для написання ділових документів, зокрема апеляційної скарги.

Такий виклад апеляційної скарги виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, є неприпустимим при оформленні апеляційної скарги та є виявом неповаги до суду, що суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, а тому колегія суддів прийшла до висновку, що подання такої скарги є зловживанням заявником його процесуальним правом, невиконанням обов`язку керуватися завданням цивільного судочинства.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Апеляційний суд зазначає, що з метою уникнення дискредитації суду та суддів, учасники процесу повинні утримуватися від дій, які виражають неповагу до суду чи судді. При цьому, дії учасників справи, які мають ознаки неповаги до суду чи судді, можуть бути підставою для застосування до них заходів процесуального примусу, передбачених статтею 144 ЦПК України.

У постанові від 12 січня 2023 року у справі №9901/278/21 Верховний Суд зауважив, що ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано.

Отже, у даній справі позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

За наведених обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 2025 року підлягає поверненню скаржнику.

Крім того, частиною 1 ст.143 ЦПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0.3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених ч.9 ст.203 цього Кодексу.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлений прожитковий мінімум для працездатних осіб, який з 1 січня становить 3328.00 грн.

Слід врахувати, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 08 січня 2026 року у справі №686/23311/25, ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 12 січня 2026 року у справі №686/33199/25, ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2024 року у справі №686/6339/22 дії ОСОБА_3 вже визнавалися зловживанням процесуальними правами, зокрема і за використання образливих висловлювань.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що з метою запобігання зловживанню в подальшому ОСОБА_2 його процесуальними правами необхідно застосувати до нього заходи процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід державного бюджету штрафу в розмірі 0.3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 998.40 грн.

Одночасно апеляційний суд роз`яснює, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, добросовісно користуючись цим правом, тобто керуючись завданням цивільного судочинства, не використовуючи образливі висловлювання, виявляючи повагу до учасників судового процесу та виконуючи інші вимоги чинного цивільного законодавства України.

Керуючись статтями 44, 260, 261 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 2025 року - залишити без розгляду та повернути ОСОБА_4 .

Застосувати до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 998.40 грн та стягнути з нього вказану суму в дохід Державного бюджету України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.З. Костів

Судді: Б.О. Гірський

Н.М. Храпак