Справа № 190/1908/25
Провадження №2/190/58/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Кудрявцева Ю.В.,

за участю секретаря Пронської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бражник Денис Сергійович до Приватного товариства "АГРОС" про розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и в:

Позивач, від імені та в інтересах якого діє адвокат Бражник Д.С., звернувся через підсистему «Електронний суд» з позовною заявою до відповідача про розірвання договору оренди землі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 20 березня 2015 року було укладено договір оренди землі №б/н загальною площею 5,2066 га з кадастровим номером :02:001:0215 між орендодавцем, ОСОБА_2 , та орендарем, Приватним підприємством "Агрос". Договір укладений терміном на 10 років, тобто до 20.03.2025 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер орендодавець, ОСОБА_2 . Спадкоємцем вказаної земельної ділянки є ОСОБА_1 , який 26 грудня 2022 року отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку №НСВ 497/297. 6 червня 2023 року було укладено Додаткову угоду №1 до договору оренди землі. Тобто новим орендодавцем став ОСОБА_1 та орендарем. Відповідно до п.8 додаткової угоди №1 до договору оренди землі від 20.03.2015 року договір укладено на 10 (десять) років з моменту державної реєстрації «ДОГОВОРУ», з правом поновлення (пролонгації), до 25.03.2025р. Після закінчення договору оренди ОРЕНДАР має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі, ОРЕНДАР повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору оренди землі повідомити письмово ОРЕНДОДАВЦЯ про намір продовжити його дію. Тобто, умовою пролонгації договору є звернення за 30 днів до закінчення договору Орендаря з відповідним листом до Орендодавця. Однак, станом на 16.08.2025 такого листа з боку Орендаря (Відповідача) не надходило. Окрім того, земельна ділянка перебуває в необробленому стані, тобто Орендар припинив користування нею. 10 червня 2025 року було подано заяву на проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме припинення договору оренди землі №б/н загальною площею 5,2066 га з кадастровим номером :02:001:0215 та реєстрацію нового договору оренди. Окрім того, відповідно до п.12 первісного договору Оренди, який не зазнав змін у зв`язку із укладанням додаткової угоди, орендна плата щороку справляється до 31 грудня. Але станом на зараз Орендарю не оплачена орендна плата за частину 2023 року (з дати укладання додаткової угоди) та за весь 2024 рік, ці обставини є додаткової самостійною підставою для розірвання договору. Оскільки наявність зареєстрованого обтяження не дає нам можливості самостійно зареєструвати припинення (розірвання) договору оренди землі №б/н загальною площею 5,2066 га з кадастровим номером :02:001:0215 від 20 березня 2015 року, то з такою вимогою ми змушені звернутись до суду.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 23.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

24.12.2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бражник Д.С. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, вимоги викладені в позовній заяві підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ПП «Агрос» повторно в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі не надання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі рішення на підставі обсягу наявних у справі доказів за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України вказує на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 20.03.2015 року між ОСОБА_1 та ПП «Агрос» укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,2066 га, кадастровий номер :02:001:0215, що розташована на території Пальмирівської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області строком на 10 років.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом видане 26.12.2022 р. спадкоємцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його син ОСОБА_1 , а саме на земельну ділянку загальною площею 5,2066 га з кадастровим номером :02:001:0215, що належала померлому на підставі державного акта на праві приватної власності на землю ІІІ-ДП №045048 виданого Пальмирівською сільською радою від 25 грудня 2001 р.

01.06.2023 року між ОСОБА_1 та ПП «Агрос» укладено додаткову угоду щодо внесення змін №1 до договору оренди землі від 20.03.2015 р. зареєстрованого 25.03.2015 р №9192756, щодо земельної ділянки площею 5,2066 га, кадастровий номер :02:001:0215, що розташована на території Пальмирівської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області.

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.12.2022 року, - право власності на земельну ділянку площею 5.2066 га, кадастровий номер :02:001:0215 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пальмирівської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області згідно свідоцтва про право на спадщину серія та номер: 2-405, виданий 27.12.2022 р. видавник П`ятихатська державна нотаріальна контора, належить ОСОБА_1 .

На підставі частини другої статті 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 4 статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договори найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

За змістом ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст.13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально, відповідно до вимогст.14 Закону України «Про оренду землі».

Статтею 15 вказаного Закону передбачено істотні умови договору оренди землі, у тому числі орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно зі ст.410 ЦК України землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування землею.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Згідно із частиною 1статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

Пунктом «д» ч.1 ст.141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦКУкраїни.

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі №355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зазначила: «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться вглаві 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за п.6 ч.1 ст.3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18).

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 03 липня 2019 року у справі №289/12204/17, (провадження 14-246 цс 19), від 19 червня 2019 року у справі №289/718/18, (провадження14-126цс19) вказала, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Викладене вище дає підстави дійти висновку, що вказані норми закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два і більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором оренди, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельна ділянка використовується іншою особою.

При цьому, неналежне виконання умов договору, а саме виконання обов`язків по сплаті орендної плати з порушенням строків, передбачених умовами договору, також є порушення умов договору оренди землі, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України,виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Належними доказами сплати коштів за оренду є: видатковий касовий ордер, виписаний орендарем та підписаний орендодавцем; видаткова накладна, підписана сторонами; довідка, видана податковою інспекцією, про наявність сплати коштів із земельного податку та оренди землі.

Таким чином, на підставі достовірних, належних та допустимих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законним, обґрунтованим та таким, що підлягають до задоволення.

Відповідачем не спростовано аргументи позивача.

Згідно з ч.1 cт.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом cт.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 cт.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

З огляду на те, що суд прийшов до висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі, відповідач втрачає своє право на користування земельною ділянкою позивача, а відтак земельна ділянка має бути повернути в користування позивача.

Згідно з ч.ч.1, 3ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на сторони пропорційно задоволенню заявлених позовних вимог. При пред`явленні позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2959 грн. 20 коп.

Отже, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2959 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 268, 280 ЦПК України , суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бражник Денис Сергійович до Приватного товариства "АГРОС" про розірвання договору оренди землі - задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки б/н від 20.03.2015 року, з кадастровим номером :02:001:0215 розташованої на території Пальмирівської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, укладений між ПП «Агрос» та ОСОБА_2 (правонаступником якого є ОСОБА_1 ).

Зобов`язати ПП «Агрос» () повернути ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером №:02:001:0215, площею 5,2066 га.

Стягнути з Приватного підприємства «Агрос» на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2959 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач Приватне підприємство «Агрос» (), місцезнаходження: вул.Калініна,52П с.Пальмирівка Кам`янський район Дніпропетровська область.

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області Ю.В.Кудрявцева