Справа № 373/2195/25
Провадження № 2/373/124/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Хасанової В.В.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Підлетейчук М.М. звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 1239-7187 від 15.07.2023 в розмірі 24000,00 грн, а також понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 2422,4 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.07.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1239-7187. Зазначений кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальниця була попередньо ознайомлена. Кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа. На виконання вимог договору, позичальниці було надано одноразовий ідентифікатор А7901 для підписання кредитного договору № 1239-7187 від 15.07.2023 та підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 надано кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 4800,00 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; знижена процентна ставка 2,50 % в день; стандартна процентна ставка 3,00 % в день.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідачка підтвердила виникнення своїх зобов`язань шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, вона не скористалась своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів.

Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідачка порушила вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором.

Станом на 17.06.2025 загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідачки, які виникли на підставі кредитного договору, становлять грошову суму в розмірі 47664,00 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом 4800,00 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 42864,00 грн.

Проте, застосувавши відносно відповідачки програму лояльності, позивач просить стягнути не повну суму заборгованості за кредитом, а лише її частину у загальному розмірі 24000,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 4800,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 19200,00 грн

Ухвалою суду від 26.09.2025 справу прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення їй даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Одночасно сторонам було роз`яснено, що за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання.

Поштове відправлення на ім`я відповідачки ОСОБА_1 з копією ухвали про відкриття провадження надіслане за адресою зареєстрованого місця проживання згідно з даними ЄДДР, повернулося до суду без вручення з відміткою «адресат відмовився від отримання». На підставі ч. 9 ст. 130 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка належним чином повідомлена про розгляд даної справи.

Своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідачка не скористалась, будь-яких клопотань на адресу суду від неї не надходило.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачкою відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Судом становлено, що між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 15.07.2023 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1239-7187.

Відповідно до умов договору товариством надано позичальниці кредит у розмірі 4800,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Строк кредиту складає 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальниці. Дата повернення (виплати) кредиту 09.05.2024.

Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням кредитом фіксована.

Відповідно до положень кредитного договору Базовий період складає 14 календарних днів та є проміжком часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальниці настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. В останній день закінчення кожного Базового періоду позичальниця зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом згідно Графіку платежів, який є Додатком до договору.

За змістом договору стандартна процентна ставка становить 3,00 % за кожен день користування кредитом та застосовується протягом всього строку кредитування. Знижена процентна ставка також становить 2,50 %.

Зазначені умови договору підтверджуються Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa», Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1239-7187 від 15.07.2023 (Графік платежів за Договором), що також підписані ОСОБА_1 електронним підписом ? одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А7901.

Пунктом 2.3 кредитного договору визначено, що для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого Базового періоду строку кредитування 28.07.2023 у розмірі 6480,00 грн, що складається із суми кредиту 4800,00 грн та нарахованих процентів за користування кредитом 1680,00 грн.

За умовами договору (п. 4.6) кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми кредиту на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб зазначений позичальником при оформленні кредиту.

З довідки АТ КБ «ПриватБанк», з яким позивачем укладено договір № 4010 від 02.12.2019 про надання послуг в системі LiqPay, встановлено отримання відповідачкою ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 4800,00 грн за договором № 1239-7187 від 15.07.2023 за допомогою системи LiqPay на платіжну картку НОМЕР_1 .

На підтвердження суми кредитної заборгованості до позовної заяви долучено розрахунок заборгованості за договором № 1239-7187 від 15.07.2023 укладеним з ОСОБА_1 , який охоплює період з 15.07.2023 по 09.05.2024.

Згідно розрахунку кредитодавця відповідачці протягом першого Базового періоду (14 днів) з 15.07.2023 по 28.07.2023 нараховані щоденні проценти по 120,00 грн за зниженою процентною ставкою 2,50 %, що становить 1680,00 грн (4800,00 грн х 2,50 % х 14 днів). За період з 29.07.2023 по 09.05.2024 протягом наступного строку кредитування (286 днів) нараховані щоденні проценти по 144,00 грн за стандартною процентною ставкою 3,00 %, що становить 41184,00 грн (4800,00 грн х 3,00 % х 286 днів).

Із розрахунку вбачається, що відповідачкою заборгованість за кредитом не погашалась.

Таким чином, в кінцевому розрахунку станом на 17.06.2025 загальна заборгованість відповідачки за кредитом становить 47664,00 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом 4800,00 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 42864,00 грн.

В позовній заяві позивачем вказано на те, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було прийнято рішення про часткове списання відповідачці заборгованості за нарахованими процентами.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість в загальному розмірі 24000,00 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом 4800,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 19200,00 грн.

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд виходить з наступного.

Між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування».

За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, яка була чинна на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України врегульовано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновків, що позовні вимоги слід задовольнити.

Між сторонами дійсно виникли правовідносини, починаючи з 15.07.2023, що підтверджується укладеним кредитним договором № 1239-7187 від 15.07.2023 шляхом надання позичальниці одноразового ідентифікатора А7901 для підписання кредитного договору та подальшого його укладення в письмовій формі у вигляді електронного документа. Зазначений кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa» складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальниця була попередньо ознайомлена.

З матеріалів справи вбачається, що 15.07.2023 відповідачка отримала кредитні кошти від позивача, проте оплату за договором не здійснювала.

Наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідачки перед позивачем за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом слідує з умов укладеного між сторонами по справі договору, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачкою.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, враховуючи часткове списання заборгованості за процентами, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості в загальному розмірі 24000,00 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом 4800,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 19200,00 грн підлягають задоволенню, оскільки розмір процентів відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням змін, що внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ від 22.11.2023.

За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідачку.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 2422,40 грн, що підтверджується банківською квитанцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1239-7187 від 15.07.2023 в розмірі 24000 (двадцять чотири тисячі) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», місцезнаходження: б-р Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, 01133, ;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя В.В. Хасанова