ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року місто Київ

Справа № 755/24847/25

Апеляційне провадження № 22-ц/824/6749/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Желепи О. В. (суддя-доповідач), суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Гірченком Олександром Анатолійовичем, на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 грудня 2025 року про повернення скарги без розгляду (постановлена у складі судді Марфіної Н.В.)

у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у м. Києві Дедової-Осипенко В.Ю. та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ

18 грудня 2025 року до суду надійшла вказана скарга.

Дніпровський районний суд міста Києва ухвалою від 23 грудня 2025 року скаргу повернув скаржнику без розгляду.

Не погодившись з такою ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Гірченко О.А. 05 січня 2026 року через Дніпровський районний суд міста Києва подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та зобов`язати Дніпровський районний суд міста Києва прийняти скаргу до розгляду і продовжувати її розгляд, але в іншому складі суду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення скарги, оскільки він не встановив усі обставини справи та не витребував від Дніпровського ВДВС ЦМУ МЮ у м. Києві матеріали виконавчого провадження, чим порушив право ОСОБА_1 на звернення до суду за захистом своїх прав і надання доказів.

Вважає, що ухвала суду суперечить положенням ЦПК України, оскільки вона постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Київський апеляційний суд ухвалою від 16 січня 2026 року відкрив апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, а іншою ухвалою - призначив справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції про повернення скарги без розгляду відповідає з огляду на таке.

Постановляючи ухвалу про скарги без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог ст. 448 ЦПК України, скарга ОСОБА_1 не містить відомостей про стягувача відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 448 ЦПК України, відсутній ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження, а також відсутні докази направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи (суб`єкту оскарження та стягувачу) з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції і вказує на таке.

За приписами ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 448 ЦПК України скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скарга подається в письмовій формі і підписується стороною виконавчого провадження, її представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Скарга повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається скарга;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

4) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються;

5) ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження;

6) номер справи, в якій видано виконавчий документ, реквізити виконавчого документа;

7) дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця;

8) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

9) викладення обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до скарги.

До скарги додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і такі документи раніше не подавалися;

2) докази направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду протягом чотирьох днів після її надходження до суду.

Із поданої ОСОБА_1 скарги вбачається, що в ній відсутній стягувач у виконавчому провадженні, ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження, а також до скарги не долучено доказів її направлення іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, установивши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов законного й обґрунтованого висновку про повернення такої скарги скаржнику без розгляду шляхом постановлення ухвали протягом 4 днів з дня надходження скарги до суду.

Доводи апеляційної скарги указаних висновків суду першої інстанції не спростовують та зводяться до формальної незгоди із постановленою ухвалою за відсутності обґрунтованих заперечень щодо мотивів такого судового рішення.

Так, доводи щодо не з`ясування судом першої інстанції усіх обставин справи, зокрема не витребування матеріалів виконавчого провадження, є неспроможними, оскільки вказані дії суд може вчиняти лише після прийняття до розгляду належно оформленої скарги.

Аналогічно постановлення такої ухвали не свідчить про порушення права ОСОБА_1 на захист своїх прав та надання доказів, оскільки повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню з такою ж скаргою за умови усунення тих недоліків попередньої скарги, які стали підставою для її повернення без розгляду.

Колегія суддів зауважує, що дотримання процесуальних норм покликане забезпечити належний та справедливий судовий розгляд, приписи закону щодо змісту скарги та додатків до неї є чіткими та зрозумілими для пересічного громадянина, а у випадку виникнення труднощів у її поданні - в Україні існує та діє адвокатура для професійної правничої допомоги.

Так, зазначення усіх учасників виконавчого провадження, зокрема стягувача, покликане забезпечити їх повідомлення судом про розгляд скарги у випадку її прийняття.

Ідентифікатор доступу до виконавчого провадження - забезпечує повноцінний доступ до виконавчого провадження, завдяки чому суд зможе повноцінно перевірити та встановити обставини справи, що стали підставою для звернення зі скаргою. Він указується в постанові про відкриття виконавчого провадження, яку скаржник не долучив.

Докази направлення копії скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи дозволяють суду дотриматися 20-денного строку розгляду скарги (ч. 1 ст. 450 ЦПК України), оскільки в тому випадку суду необхідно лише повідомити учасників справи про дату, час та місце розгляду скарги, що може забезпечуватися оперативними шляхами (смс, e-mail, Електронний суд) порівняно із необхідністю направляти скаргу поштовим відправленням. Надання скаржником примірників скарги не відповідає приписам законодавства.

Окрім того суд правильно звернув увагу скаржника на те, що за ідентифікаційним кодом юридичної особи 35011660 значиться Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, що зумовлено прийняттям постанови КМУ «Деякі питання міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції» від 06.05.2025 № 517.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд встановив, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та дійшов законного й обґрунтованого висновку про недотримання скаржником вимог ч.ч. 3, 4 ст. 448 ЦПК України, що є підставою для повернення скарги без розгляду. Доводи апеляційної скарги відповідних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Гірченком Олександром Анатолійовичем, - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 грудня 2025 року про повернення скарги без розгляду - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач О.В. Желепа

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова