Справа № 541/4312/25
Номер провадження 2/541/241/2026
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 січня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Циганової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи наступним. 05 липня 2025 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит № 8159422, у відповідності до якого відповідач отримала кредит в розмірі 9 000,00 грн строком на 365 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 0,95 % в день, комісія за надання кредиту складає 17,25% від наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1552,50 грн, у разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 450 грн за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

16 жовтня 2025 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено договір факторингу № 16/10/25, у відповідності до якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» належні йому права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за договором кредиту № 8159422 від 05 липня 2025 року в сумі 19 143,00 грн.

Всупереч умовам договору кредиту відповідач не виконала своїх зобов`язань та заборгованість не погасила, що стало підставою для звернення позивачем до суду з вимогою про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором кредиту № 8159422 від 05 липня 2025 року в сумі 19 143,00 грн, з яких: 9 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 643,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 4 500,00 грн - сума заборгованості за пенею.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати та витрати на правничу допомогу.

В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 3 зворот, 27).

Відповідач, повідомлена про розгляд справи у встановленому законом порядку шляхом направлення повістки рекомендованим повідомленням, у судове засідання не з`явилася, причину своєї неявки суду не повідомила, як і не надіслала заяв чи клопотань про розгляд справи у її відсутність або перенесення розгляду (а.с. 29).

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

05 липня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії (надійний) № 8159422, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 9 000,00 грн, зі строком позики 365 днів, зі сплатою процентів у розмірі 0,95 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 264563, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою позикодавцем, позичальник/відповідач ОСОБА_1 , з якою укладено договір № 8159422 від 05 липня 2025 року, ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Одноразовий ідентифікатор: 264563. Час відправки ідентифікатора позичальнику: 05 липня 2025 року 18:36:36, електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: ІНФОРМАЦІЯ_1

05 липня 2025 року на виконання умов договору № 8159422 від 05 липня 2025 року, на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 позикодавцем за посередництва платіжної установи АТ «ЮНЕКС БАНК» було перераховано 9 000,00 грн, що, в свою чергу, свідчить, що відповідач прийняла пропозицію позикодавця - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

Згідно повідомлення АТ «Універсал банк» від 20 листопада 2025 року № БТ/Е-18474 на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано платіжну карту № НОМЕР_2 . Відповідно до виписки про рух коштів за картковим рахунком за період з 05 липня 2025 року по 08 липня 2025 року на вказану картку 05 липня 2025 року була зараховано 9 000,00 грн (а.с. 24-26).

У відповідності з розрахунком заборгованості за договором кредиту заборгованість відповідача за період з 05 липня 2025 року по 16 жовтня 2025 року становить 19 143,00 грн, з яких: 9 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 643,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 4 500,00 грн - сума заборгованості за пенею, неустойкою.

16 жовтня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 16/10/25, відповідно до якого до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перейшло право вимоги до відповідача по договору кредиту № 8159422 від 05 липня 2025 на суму 19 143,00 грн, з яких 9 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5643,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 4 500,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою, що підтверджується реєстром прав вимоги № 16/10/25-02 від 16 жовтня 2025 року.

За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст.ст. 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Договір був вчинений в електронній формі, яка згідно зі ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним.

Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/2105/16-ц.

Отже, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» має право вимоги до ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи те, що суд встановив факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем коштів за цим договором та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов, вказаних у договорах, та у строки, визначені сторонами, а також те, що відповідач ОСОБА_1 була повідомлена про умови кредитування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 9 000,00 грн та суми заборгованості за процентами - 5 643,00 грн підлягають задоволенню.

В частині вимог по стягненню заборгованості за пенею/неустойкою в розмірі 4 500,00 грн суд зазначає наступне.

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України поширюється на кредитний договір (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово було продовжено.

Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та здійснено нарахування неустойки в розмірі 4500,00 грн. за період 15 липня 2025 року по 24 липня 2025 (під час дії в Україні воєнного стану), а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Виходячи з викладеного, з відповідача на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 8159422 від 05 липня 2025 в загальній сумі 14 643,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 цієї ж норми визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 852,96 грн, виходячи з розрахунку: 14 643,00 грн (розмір задоволених позовних вимог) х 2 422,40 грн (сума сплаченого судового збору) / 19 143,00 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем суду надано договір про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року, витяг з акту № 1-ФП від 24 жовтня 2025 року про приймання-передачу наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року, витяг з акту № 7ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 27 жовтня 2025 за № 579939290.1.

Враховуючи викладене, а також те, що заявлені та документально підтверджені витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн є обґрунтованими, вони підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 442,05 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 62, 81, 141, 258, 264, 265, 280, 281, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», , місцезнаходження: м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, заборгованість за договором кредиту № 8159422 від 05 липня 2025 року в розмірі 14 643 (чотирнадцять тисяч шістсот сорок три) гривні 00 копійок; судовий збір в розмірі 1 852 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят дві) гривні 96 копійок; витрати на правничу допомогу в розмірі 3 442 (три тисячі чотириста сорок дві) гривні 05 копійок.

Відповідач може подати письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: О. М. Вірченко