РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

приходить до такого.

Позиція позивача

Позивачка звертається до суду з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їхнього спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття. Позов обґрунтовує тим, що відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, а позивачці одній важко забезпечити дитину усім необхідним для достатнього фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

На підтвердження своїх позовних вимог надає копію свідоцтва про народження дитини, квитанції та чеки про купівлю ліків та одягу для дитини.

Позиція відповідача

Відповідач свою позицію не виклав. Правом надання відзиву на позов не скористався.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Позовна заява надійшла до суду 19 листопада 2025 року (а.с.1-2).

Ухвалою суду від 24 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 Цивільного процесуального кодексу України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачу строк п`ять днів з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с. 19).

Ухвала про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові.

Однак, 12 грудня 2025 року на адресу суду повернувся конверт із відміткою на довідці Укрпошти про причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання згідно з положеннями частин сьомої та восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, і судом вжиті всі передбачені законом заходи для можливості реалізації ним права судового захисту своїх прав і свобод з метою дотримання принципу рівності усіх перед законом. Відповідач заяви про неможливість подання відзиву на позов через введення воєнного стану у країні, а також заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подавав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги Цивільного процесуального кодексу України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

Згідно з копією паспорта, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, уродженка с. Сідава Жмеринського району Вінницької області (а.с. 3-4).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Згідно з копією товарного чеку від 15 листопада 2025 року, позивачка придбала комбінезон зимовий для хлопчика вартістю 3000 грн (а.с.6).

Відповідно до копій квитанцій з лабораторії «Глобал Тест», замовлення на надання медичних послуг, рецепту від 17 вересня 2025 року та розрахунку вартості лікування зі стоматології «Скайдент», позивачка зверталась до медичних установ для здачі аналізів, лікування зубів та купувала ліки для сина ОСОБА_3 (а.с.7-14).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з частиною першою статті 191 цього ж Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до вимог статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до положень частин першої, другої статті 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом частини першої статті 27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до статей 12, 13, 81 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи досліджені докази, у суду немає сумнівів щодо обставин, викладених у заяві позивачем, які свідчать про те, що відповідач не виконує свого обов`язку щодо утримання своєї неповнолітньої дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру заявлених аліментів, суд визнає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо визначення їх в розмірі 1/4 частини доходу відповідача.

Тому, з урахуванням вищевикладеного суд визначає необхідним та достатнім сплату відповідачем аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу).

Такий розмір аліментів забезпечуватиме достатнє утримання дитини та не порушуватиме прав відповідача, перебуваючи в межах встановленого законом обмеження утримання аліментів з його доходів.

Висновки суду

Позивачка довела, що у них з відповідачем є спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Суд визнає аргументовано доведеним позивачем існування обов`язку щодо надання утримання своїй неповнолітній дитині до досягнення нею повноліття відповідачем, який є її батьком і приходить до висновку про стягнення аліментів на користь позивачки в інтересах дитини у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову, враховуючи вимоги статей 181, 182, 191 Сімейного кодексу України та виходячи з обставин справи.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до статті 430 Цивільного процесуального кодексу України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись статтями 141, 223, 235, 259, 263, 264, 265, 279, 430 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 180, 182, 185, 191 Сімейного кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 листопада 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований по АДРЕСА_2 .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ