ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1801/26 Справа № 175/4894/25 Суддя у 1-й інстанції - Краснокутська Н. С. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря судового засідання Кирилішиної В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу №175/4894/25 за позовом Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про звернення стягнення на заставне майно, за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадний банк» - Снайко Галини Олегівни на заочне рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2025 року, ухвалене у складі судді Краснокутської Н.С., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулось до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставне майно.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначено про те, що 29 вересня 2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №0271-430, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 400932,00 грн. на 84 місяці зі сплатою 8,99% річних за користування кредитом з остаточним поверненням кредиту не пізніше 28 вересня 2028 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами укладено договір застави майна №0271-430-1. Предметом застави є транспортний засіб марки «SKODA», комерційний опис SCALA, рік випуску 2021, державний реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , колір синій, об`єм двигуна 1598. Предмет застави належить заставодавцю на підставі договору купівлі-продажу автомобіля №Т-210422-1 від 23 вересня 2021 року.

Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав кошти, передбачені договором.

У зв`язку з чим просив суд в рахунок погашення заборгованості за Договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №0271-430 від 29 вересня 2021 року, укладеним між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 , яка становить 452067 грн. 06 коп., з яких: сума заборгованості за основним боргом 377051,99 грн.; сума заборгованості за процентами 75015,07 грн., звернути стягнення на майно, що є предметом застави відповідно до договору застави майна №0271-430-1 від 29 вересня 2021 року, а саме транспортний засіб марки «SKODA», шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк»; стягнути з відповідача суму судового збору в розмірі 6781,01 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2025 року залучено до участі у страві у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2025 року позовну заяву АТ «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставне майно - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №0271-430 від 29 вересня 2021 року, заборгованість, яка складає 452067 грн. 06 коп., з яких: сума заборгованості за основним боргом - 377051,99 грн., сума заборгованості за процентами - 75015,07 грн.

У рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на майно, що є предметом застави відповідно до договору застави майна №0271-430-1 від 29 вересня 2021 року, а саме: транспортний засіб марки «SKODA», комерційний опис SCALA, рік випуску 2021, державний реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортоного засобу НОМЕР_2 , колір синій, об`єм двигуна 1598, що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» суму судового збору у розмірі 6781 грн. 01 коп.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, представник АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадний банк» - Снайко Г.О. подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що оскаржене рішення у частині задоволення вимоги, яка не заявлялася позивачем в рамках цієї справи, а саме стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №0271-430 від 29 вересня 2021 року, заборгованості, яка складає 452067,06 грн. вважає необґрунтованим та незаконним, ухваленим судом першої інстанції (в цій частині) з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного заочного рішення в порушення принципу диспозитивності (ст.13 ЦПК України), вийшов за межі заявлених позовних вимог.

Відповідно до позовної заяви АТ «Ощадбанк» від 11 вересня 2024 року за вих. №55/5.3-03/115992/2024 банк просив суд лише звернути стягнення на майно, що є предметом застави відповідно до договору застави майна №0271-430-1 від 29 вересня 2021 року.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за договором про споживчий кредит позивач не просив.

Також, судом допущено порушення норм матеріального права. Суд застосував норми, що регулюють стягнення боргу (ст.ст.526, 625 ЦК України), хоча предметом розгляду були виключно правовідносини щодо звернення стягнення на предмет застави (ст.20 Закону України «Про заставу»).

У зв`язку із чим просив суд заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2025 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» за Договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №0271-430 від 29 вересня 2021 року, заборгованості, яка складає 452067 грн. 06 коп., з яких: сума заборгованості за основним боргом 377051,99 грн., сума заборгованості за процентами 75015,07 грн. та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, заявлені АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про звернення стягнення на заставне майно; вирішити питання про розподіл судових витрат за подання АТ «Ощадбанк» апеляційної скарги на заочне рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2025 року у розмірі 8137,21 грн.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, 29 вересня 2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №0271-430, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 400932,00 грн. на 84 місяців зі сплатою 8,99% річних за користування кредитом з остаточним поверненням кредиту не пізніше 28 вересня 2028 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами укладено договір застави майна № 0271-430-1. Предметом застави є транспортний засіб марки «SKODA», комерційний опис SCALA, рік випуску 2021, державний реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , колір синій, об`єм двигуна 1598. Предмет застави належить заставодавцю на підставі договору купівлі-продажу автомобіля № Т-210422-1 від 23 вересня 2021 року.

Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав кошти, передбачені договором.

Відповідно до п.п. 4.1.6 договору застави майна № 0271-430-1 від 29 вересня 2021 року, у випадку невиконання або неналежного виконання заставодавцем зобов`язання за кредитним договором та/ або інших обов`язків за цим Договором, а також в інших випадках, передбачених цим договором, законодавством, кредитним договором звернути стягнення на предмет застави і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги у повному обсязі.

Станом на 08 серпня 2024 року за відповідачем наявна заборгованість за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 0271-430 від 29 вересня 2021 року у розмірі 452067 грн. 06 коп., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) у сумі 377051 грн. 99 коп.; сума заборгованості за відсотками 75015 грн. 07 коп.

Задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції послався на їх доведеність, стягнувши з відповідача на користь позивача за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №0271-430 від 29 вересня 2021 року, заборгованість у розмірі 452067,06 грн., з яких: сума заборгованості за основним боргом 377051,99 грн., сума заборгованості за процентами 75015,07 грн., а також у рахунок погашення заборгованості звернув стягнення на майно, що є предметом застави відповідно до договору застави майна №0271-430-1 від 29 вересня 2021 року.

Колегія суддів не може повністю погодитись з висновком суду першої інстанції, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 0271-430 від 29 вересня 2021 року, суми заборгованості, оскільки така вимоги позивачем в рамках цієї справи не заявлялась.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно статті 1 Закону України «Про заставу» та статті 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч.1 ст.589 ЦК України разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Отже, право на звернення стягнення на предмет обтяження виникає у заставодержателя у разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою.

За ст.28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.

Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.23, ст.ст.24, 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Боржник вправі до дня продажу предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах повністю виконати забезпечену обтяженням вимогу обтяжувача разом з відшкодуванням витрат, понесених обтяжувачем у зв`язку з пред`явленням вимоги і підготовкою до проведення публічних торгів. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах.

Згідно з ч.2 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

Таким чином, приписами Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення саме публічних торгів, а не прилюдних.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші, або цінні папери; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно зі ст.27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов`язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно з аналізом вказаних норм, законодавець надає право заставодержателю звернути стягнення на майно у випадку невиконання заставодавцем зобов`язань з погашення заборгованості за кредитним договором, на забезпечення якого укладено договір застави.

З матеріалів справи вбачається, що 29 вересня 2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №0271-430, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 400932,00 грн. на 84 місяців зі сплатою 8,99% річних за користування кредитом з остаточним поверненням кредиту не пізніше 28 вересня 2028 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами укладено договір застави майна №0271-430-1.

Предметом застави є транспортний засіб марки «SKODA», комерційний опис SCALA, рік випуску 2021, державний реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , колір синій, об`єм двигуна 1598. Предмет застави належить заставодавцю на підставі договору купівлі-продажу автомобіля № Т-210422-1 від 23 вересня 2021 року.

Відповідно до п.п. 4.1.6 договору застави майна № 0271-430-1 від 29 вересня 2021 року, у випадку невиконання або неналежного виконання заставодавцем зобов`язання за кредитним договором та/або інших обов`язків за цим Договором, а також в інших випадках, передбачених цим договором, законодавством, кредитним договором звернути стягнення на предмет застави і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги у повному обсязі.

Згідно з п.7.1 договору застави майна №0271-430-1 від 29 вересня 2021 року заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у випадках, передбачених кредитним договором, цим договором та законодавством, в тому числі і у разі невиконання або неналежного виконання заставодавцем умов зобов`язання (повністю або частково), зокрема, але не виключно, якщо в строки, встановлені кредитним договором, заставодавець не повернув (повністю або частково) заставодержателю суму кредиту, та/або не платить проценти за користування кредитом, та/або не платить комісії та/або іншу заборгованість, платежі, неустойки (пені, штрафи), що передбачені та випливають із зобов`язання.

З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вбачається, 29 вересня 2021 року приватним нотаріусом Красаторського районного нотаріального округу Донецької області зареєстровано обтяження - застава рухомого майна - автомобіль легковий, транспортний засіб марки «SKODA», комерційний опис SCALA, рік випуску 2021, державний реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с.38).

Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав кошти, передбачені договором.

20 травня 2024 року позивач направив на адресу відповідача вимогу №55/5.3-02/59859/2024 про дострокове повернення кредиту.

Вимогу про дострокове повернення суми кредиту відповідач не виконав.

З наданого банком розрахунку заборгованості, виписки по рахунку вбачається, що станом на 08 серпня 2024 року за відповідачем наявна заборгованість за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 0271-430 від 29 вересня 2021 року у розмірі 452067 грн. 06 коп., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) у сумі 377051 грн. 99 коп.; сума заборгованості за відсотками 75015 грн. 07 коп.

Отже, у заставодержателя виникло право на звернення стягнення на предмет обтяження, тому заявлені вимоги позивача про звернення стягнення на майно, що є предметом застави, є доведеними належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню з зазначенням суми заборгованості, без її стягнення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, заочне рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2025 року слід змінити, виклавши його в редакції цієї постанови.

Відповідно пунктів 3 та 4 частина 1 статі 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 8137,21 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадний банк» - Снайко Галини Олегівни - задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2025 року у справі №175/4894/25 за позовом Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про звернення стягнення на заставне майно - змінити:

- виключити абзац другий резолютивної частини рішення суду;

- абзац третій резолютивної частини рішення суду викласти в наступній редакції:

«В рахунок погашення заборгованості за Договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №0271-430 від 29 вересня 2021 року, укладеним між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 , що виникла станом 16 травня 2024 року і становить 452067 грн. 06 коп., і складається з: суми заборгованості за основним боргом 377051,99 грн.; суми заборгованості за процентами 75015,07 грн., - звернути стягнення на майно, що є предметом застави відповідно до договору застави майна №0271-430-1 від 29 вересня 2021 року, а саме: транспортний засіб марки «SKODA», комерційний опис SCALA, рік випуску 2021, державний реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , колір синій, об`єм двигуна 1598 см3, шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» (09334702) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 8137 (вісім тисяч сто тридцять сім) грн. 21 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складено 04.02.2026 року.

Головуючий суддя О.В. Агєєв