Справа № 569/440/25
УХВАЛА

06 лютого 2026 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне скаргу ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Хомин Олег Андрійович, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про поновлення процесуального строку на звернення до суду, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області надійшла скарга ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Хомин Олег Андрійович, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про поновлення процесуального строку на звернення до суду, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинення дій.

У своїй скарзі скаржник просить суд поновити строк для подання скарги; визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Хомина Олега Андрійовича щодо не зняття арешту з грошових коштів, що обліковуються на поточному рахунку ОСОБА_1 : НОМЕР_1 , відкритому в АТ «УКРЕКСІМБАНК», філія в м.Рівне, накладеного в межах виконавчого провадження №78166623; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Хомина Олега Андрійовича зняти арешт з грошових коштів, що обліковуються на поточному рахунку ОСОБА_1 : НОМЕР_1 , відкритому в АТ «УКРЕКСІМБАНК», філія в м.Рівне.

В судове засідання скаржник не з`явився, однак подав до суду письмову заяву у якій, зокрема зазначив, що свою правову позицію, викладену у скарзі на бездіяльність приватного виконавця та вимоги, що містяться в ній, підтримує в повному обсязі; просить розглянути справу за його відсутності , за наявними в ній матеріалами.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Хомин О.А., дії якого оскаржуються не з`явився, однак подав до суду письмові пояснення по суті скарги у яких просив суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 з підстав, викладених у поясненнях.

В судове засідання представник стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» не з`явилась, однак подала до суду письмову заяву у якій просила суд розглянути справу без її участі у порядку письмового провадження на основі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 24 квітня 2025 року Рівненським міським судом Рівненської області було видано виконавчий лист по справі №569/440/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання в сумі 67573 грн. 08 коп., пеню в розмірі 2223 грн. 14 коп., інфляційні втрати в сумі 6111 грн. 21 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1822 грн. 29 коп. та 3028 грн. у відшкодування судових витрат.

22 травня 2025 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Хомин О.А. було відкрито виконавче провадження ВП №78166623 з виконання виконавчого листа №569/440/25 виданого 24.04.2025 Рівненський міський суд Рівненської області суддя Бучко Т.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання в сумі 67573 грн. 08 коп., пеню в розмірі 2223 грн. 14 коп., інфляційні втрати в сумі 6111 грн. 21 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1822 грн. 29 коп. та 3028 грн. у відшкодування судових витрат.

22 травня 2025 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Хомин О.А. ВП №78166623 було накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить: 89383,49 грн.

26 травня 2025 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Хомин О.А. ВП №78166623 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, було звернено стягнення на доходи боржника: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , що отримує дохід у Національний університет водного господарства та природокористування за адресою 33028, Рівненська обл., м.Рівне, вул.Соборна, буд.11. Здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 відсотків, відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, які вираховуються із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у відповідності до ст.68,70 Закону України «Про виконавче провадження». Відрахування проводити до виплати повної заборгованості в сумі 89383,49 грн., з яких: заборгованість за виконавчим документом 80757,72 грн., основна винагорода приватного виконавця 8075,77 грн., витрати виконавчого провадження 550,00 грн.

З дослідженої в судовому засіданні довідки від 16 травня 2025 року №26/290 виданої за підписом начальника відділу кадрів Національного університету водного господарства та природокористування вбачається, що довідка видана про те, що ОСОБА_1 працює за основним місцем роботи в Національному університеті водного господарства та природокористування на посаді доцента 0,75 ставки кафедри водопостачання, водовідведення та бурової справи. В університеті працює з 08 вересня 2016 року (наказ К № 508 від 07.09.2016 року) по даний час.

З дослідженої в судовому засіданні довідки від 14 травня 2025 року №0050140/13154-25 за підписом заступника керуючого філією акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у м.Рівному вбачається, що АТ «Укрексімбанк», філія в м.Рівному, МФО 322313, повідомляє, що клієнт банку ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_3 , виданий 28.03.2001 р. Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) має відкритий картковий рахунок НОМЕР_1 (СКР НОМЕР_4 ). Рахунок відкрито 24.05.2016. для зарахування заробітньої плати від національного Університету Водного Господарства та Природокористування.

З дослідженої в судовому засіданні виписки за контактом (номер контракту , IBAN НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_3 , Василь Косінов, НУВГП, Миколи Карнаухова, 51А кв.36, Рівненська, Рівне) вбачається відображення інформації про транзакції, а саме цільове зарахування за період 01.01.2025 19.06.2025.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

Відповідно до ч.8 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до приписів ч. 1-3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності кількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження).

Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Судова практика виходить з того, що у разі, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів, на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі заяви боржника з наданням відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки відповідних звітів. (зокрема, постанова ВС від 12.02.2025 справа № 444/2503/17)

Оскільки на даний час з`ясовано, що даний банківський рахунок призначений для отримання заробітної плати скаржника, а тому накладення арешту порушить його права.

Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

За статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст.447? ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони.

Передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки відповідно до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розмір коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе.

Коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21).

Отже, звернення стягнення та накладення арешту на заробітну плату понад встановлені Законом розміри заборонено, а якщо він накладений, то підлягає зняттю. Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема й на підставі повідомлення боржника.

Залишення в силі арешту на кошти, які складають заробітну плату, та звернення на них стягнення унеможливлює отримання боржником будь-яких коштів заробітної плати як єдиного джерела доходів та порушує його конституційне право на отримання винагороди за працю.

У статті 10 Конвенції про захист заробітної плати, ухваленої генеральною конференцією Міжнародної організації праці та ратифікованої Україною 30 червня 1961 року зазначено, що заробітна плата може стати об`єктом арешту або передачі лише у такій формі й у таких межах, які визначено національним законодавством. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що вимога скаржника про арешту з грошових коштів, що обліковуються на поточному рахунку ОСОБА_1 : НОМЕР_1 , відкритому в АТ «УКРЕКСІМБАНК», філія в м.Рівне є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Що стосується вимоги в частині визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Хомина Олега Андрійовича щодо не зняття арешту з грошових коштів, що обліковуються на поточному рахунку ОСОБА_1 : НОМЕР_1 , відкритому в АТ «УКРЕКСІМБАНК», філія в м.Рівне, накладеного в межах виконавчого провадження №78166623 слід зазначити наступне.

У письмових поясненнях по суті скарги приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Хомин О.А. зокрема зазначив, що «З метою забезпечення виконання вимог виконавчого документу, 22.05.2025, керуючись ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 89383,49 грн. До офісу приватного виконавця виконавчого округу надійшла заява боржника ОСОБА_1 щодо визначення поточного рахунку НОМЕР_1 , МФО 322313 в АТ «Укрексімбанк» у банку для здійснення видаткових операцій, з зазначенням номеру такого рахунку. Враховуючи викладене, … приватним виконавцем винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій… 25 травня 2025 року приватним виконавцем, керуючись вимогами ст.ст.68,69,70 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Постанова направлена сторонам виконавчого провадження та до НУВГП.».

Враховуючи вищевикладене, а також те, що сам скаржник надав приватному виконавцю заяву щодо визначення поточного рахунку НОМЕР_1 , МФО 322313 в АТ «Укрексімбанк» у банку для здійснення видаткових операцій, з зазначенням номеру такого рахунку, тому вимоги в частині визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.260,353,354,451, 447? ЦПК

України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду.

Скаргу ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Хомин Олег Андрійович, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про поновлення процесуального строку на звернення до суду, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинення дій задоволити частково.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Хомина Олега Андрійовича зняти арешт з грошових коштів, що обліковуються на поточному рахунку ОСОБА_1 : НОМЕР_1 , відкритому в АТ «УКРЕКСІМБАНК», філія в м.Рівне.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення,

має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов