ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8570/25
провадження № 2/753/430/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Шепко А.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

неповнолітньої ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

представника відповідачки - адвоката Селецької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , орган опіки і піклування - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації,

про позбавлення батьківських прав,

У С Т А Н О В И В:

28.04.2025 позивач звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з цим позовом.

Ухвалою від 13.06.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за позовом Виконавчого комітету ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. Залучив до участі у справі як орган опіки і піклування для подання висновку на виконання своїх повноважень Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації. Зобов`язав подати письмовий висновок щодо розв`язання спору - до наступного судового засідання. Призначив підготовче засідання на 23 липня 2025 року о 15.30 год.

На обґрунтування позову Позивач зазначив таке.

ОСОБА_1 (Позивач), перебував у шлюбі з громадянкою України ОСОБА_3 (Відповідач). У шлюбі з Відповідачем народилась донька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2021 по справі №753/1321/21 був розірваний шлюб, укладений між Позивачем та Відповідачем.

Донька ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишилась жити з ним (батьком) і постійно проживає на дату подання цієї позовної заяви.

Відповідач не виконує належним чином свої батьківські обов`язки - не займається належним чином вихованням доньки, постійно та свідомо ігнорує потреби доньки, не приділяє достатньо уваги для спілкування у необхідному обсязі тощо. Відповідач не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не надає дитині в достатній мірі доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Таким чином, створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, умисно ухиляється від належного виховання дитини, не забезпечує умови для здобуття освіти.

Зважаючи на викладене, Відповідач покладених законом на батьків обов`язків не виконує. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідачки до своїх батьківських обов`язків.

Повідомляє, що він має всі належні умови для утримання доньки та подальшого її проживання разом зі мною. Готовий та прагне займатись вихованням доньки. Характеризується як людина чесна та порядна. Не вживає алкогольними та наркотичними засобами, закон не порушує, працевлаштований та отримує дохід. Займається забезпеченням навчання доньки, сплачує за її навчання, бере участь у інших організаційних заходах щодо навчального процесу. Забезпечує доньці належний гідний рівень побуту, має власне житло для проживання.

ОСОБА_2 навчається в відокремленому структурному підрозділі «Київський фаховий коледж комп`ютерних технологій та економіки Національного авіаційного університету». Забезпеченням навчання доньки займаюсь позивач самостійно, сплачує за навчання відповідно до мов Договору з навчальним закладом. Відповідач не бере участі в організації навчання доньки, не відвідує навчальний заклад, не цікавиться ходом навчання тощо.

Донька ОСОБА_2 висловлює власне бажання також надалі проживати разом з позивачем і не висловлює бажання продовжувати спілкування з матір`ю, оскільки останнім часом це спілкування фактично відсутнє через те, що Відповідачка не вважає за потрібне приділяти доньці уваги. Вказані обставини ОСОБА_2 може особисто підтвердити під час розгляду даної справи.

Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обов`язком батьків, що випливає звичайно зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно із ст. 27 Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Зазначені мною обставини у відповідності з п. 2, ч. 1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення Відповідачки батьківських прав.

Згідно з ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини: вважаю за необхідне вирішити питання про позбавлення Відповідачки батьківських прав. Згідно зі ст. 19 Сімейного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року, справа 523/19706/19, встановлено наступне: «Передбачена частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України обов`язковість висновку органу опіки та піклування у відповідних категоріях цивільних справ не може абсолютизуватися. У разі, якщо з тих чи інших причин такий висновок отримати не можна, суд має вирішити спір за наявними у справі доказами. Якщо з тих чи інших причин орган опіки та піклування відмовиться надати свій висновок у справі, де за приписами частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України надання ним такого висновку є обов`язковим, ця обставина не означає неможливості розгляду та вирішення спору. Протилежний підхід є рівнозначним відмові у доступу до правосуддя і означав би порушення положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Відповідно до ст. 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) закріплено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У контексті віку дитини при її опитуванні ВС у постанові від 25 березня 2019 року у справі № 165/2240/16-ц (провадження № 61-29942св18) зауважив, що при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини надається належна увага згідно з її віком І зрілістю. Також у постанові ВС від 28 жовтня 2020 року у справі № 241/47/19 (провадження № 61- 5726св20) зауважено, що з досягненням віку десяти років у дитини з`являється право не лише бути вислуханою і почутою, а й брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема у визначенні місця проживання. Аналогічна правова позиція також викладена у постанові КЦС ВС від 25 липня 2019 року у справі № 761/15172/17-ц; постанові КЦС ВС від 18 грудня 2018 року у справі № 610/2531/17; постанові КЦС ВС від 23 травня 2018 року у справі № 761/15172/17-ц.

Просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо доньки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заслухати та врахувати при винесенні рішення у справі думку дитини - ОСОБА_2 .

У відзиві на позовну заяву від 22.07.2025 представник відповідачки адвокат О. Селецька позов не визнала і зазначила наступне.

15.07.2007 року в м. Києві між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було укладено шлюб, про що Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за №901 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , (копія свідоцтва про шлюб від 15,07.2007 року серії НОМЕР_2 додається).

ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Києві у подружжя ОСОБА_5 народилася донька - ОСОБА_2 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва 12.04.2008 року в книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис за №1107 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , (копія свідоцтва про народження від 21.04.2008 року серії НОМЕР_3 додається).

Починаючи з 21.10.2008 року, на той час малолітня ОСОБА_2 була зареєстрована за місцем реєстрації своєї матері за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить лист відділу з питань реєстрації проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 30.06.2025 року за вих. №1333, (копія листа відділу з питань реєстрації проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 30.06.2025 року за вих. №1333 додається).

Шлюб проіснував 14 років. Протягом часу проживання в шлюбі, у ОСОБА_1 були непоодинокі випадки вживання алкогольних напоїв, що вплинуло на різність поглядів сторін на життя, про що свідчать світлини ОСОБА_1 , (копії світлин ОСОБА_6 додаються). В зв`язку з цим постійно виникали непорозуміння та сварки, що створило негативну обстановку в родині, неможливості проживання разом, та спонукання матері дитини до проживання окремо, за адресою знаходження належної їй на праві власності квартири.

02.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2021 у цивільній справі № 753/13215/21 шлюб розірвано

08.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення на його користь аліментів на утримання дитини. 26.11.2021 Дарницьким районним судом м. Києва у цивільній справі №753/18352/21 прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини - доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини з усіх її доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й досягнення нею повноліття, починаючи з 08.09.2021.

21.01.2022 на виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 753/18352/21 та Дарницьким ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження № НОМЕР_6. На підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсії, стипендії та інші доходи боржника від 29.05.2023 року по ВП НОМЕР_7, Управлінням освіти Дарницької районної в м Києві державної адміністрації з ОСОБА_3 утримуються та перераховуються кошти на утримання дитини за реквізитами, зазначеними в цій постанові, (копія постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсії, стипендії та інші доходи боржника від 29.05.2023 року по ВП НОМЕР_7 додається).

Крім сплачуваних аліментів, ОСОБА_3 за власним бажанням дає безпосередньо доньці кожен місяць готівкою по 500,00 грн, з тією метою, щоб ОСОБА_2 приходила до неї, оскільки тільки в такий спосіб мати могла побачити та поспілкуватися зі своєю дитиною, надаючи їй і моральну і матеріальну підтримку, здійснювати свої батьківські права та виконувати обов`язки, ґрунтуючись на повазі до прав дитини та її людської гідності, піклувалася про здоров`я дитини, брати участь у її вихованні та утриманні. Останні два місяці мати перераховує на карту доньки грошові кошти, що підверджується скріншотом з екрану телефона відповідачки - повідомлень з мобільного застосунку Вайбер за період з 25.04.2024 по 26.06.2025.

Крім того, згідно договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахового молодшого бакалавра № 243/1, укладеного між відокремленим структурним підрозділом «Київський фаховий коледж комп`ютерних технологій та економіки» Національного авіаційного університету державної форми власності та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 80 000,00 грн, та визначено по 20 000,00 грн щорічно, за період з 2023 - 2027 роки. Також встановлено, що за навчальний рік замовником здійснюється внесення плати в наступному порядку: до 25 червня - 40% від суми за навчальний рік (тобто В'000,00 грн,); до 25 грудня - 30% від суми :за навчальний рік (тобто 6'000,00 грн.); до 25 березня - 30% від суми за навчальний рік (тобто 6'000,00 грн.). Лише отримавши позовну заяву з доданими до неї документами, відповідачу стало відомо про вартість навчання та визначений порядок оплати освітніх послуг. ОСОБА_3 не відмовляється від виконання нею батьківських обов`язків щодо забезпечення її навчання, та сприятиме здобуттю нею освіти. Раніше, вона особисто ходила до закладу освіти, в якому навчається її дитина. з метою отримання відомостей про вартість та порядок оплати освітніх послуг, проте в наданні запитуваної інформації їй було відмовлено з посиланням на те, що оплату здійснює не вона, а батько.

Останнім часом, з моменту звернення батька дитини з позовом про позбавлення матері батьківських прав, ОСОБА_2 не дуже йде на контакт з матір`ю, говорить дуже мало, а після засідання комісії органу опіку та піклування Дарницької районної м. Києві державної адміністрації щодо питання доцільності чи недоцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, хоча і відповідає на телефоні дзвінки від матері майже кожного дня, але говорить дуже мало, не розповідає, де вона і чим займається, намагається уникати відповідей на прямі питання матері, щось приховує, та зустрічей уникає.

Слід зазначити, що в період з моменту укладення шлюбу (15.07.2007 року) та до його розірвання в судовому порядку (22.07.2021 року) родина ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та їх дитина ОСОБА_2 , проживала за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою зареєстрована, а також проживає мати позивача - ОСОБА_7 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 , як вказувалося вище, не витримала тиску, який да неї чинився з боку колишнього чоловіка, і не змогла надалі проживати в квартирі АДРЕСА_3 разом зі своєю донькою, а тому виїхала, та фактично проживає в квартирі, 1/3 частка в якій належить їй на управі спільної часткової власності.

Не зважаючи на те, що до розірвання шлюбу дитина - ОСОБА_2 фактично проживала за адресою місця проживання її батьків, донька була зареєстрована за адресою місця реєстрації своєї матері - ОСОБА_3 , ( АДРЕСА_4 ), що свідчить про виконання саме матір`ю батьківського обов`язку з реєстрації дитини. Лише з 15.04.2025 року неповнолітню ОСОБА_2 і було зареєстровано за адресою позивача ( АДРЕСА_2 ), про що свідчить витяг з реєстру територіальної громади від 18.04.2025 року за № 2025/005047167, доданий позивачем до матеріалів справи. Тобто наведене свідчить про те, що до цього часу батько дитини не мав прагнення на виконання обов`язку з реєстрації доньки до досягнення нею 14 років за місцем свого проживання.

Як вбачається з наданої позивачем характеристики з місця роботи від 18.04.2025 року, ОСОБА_1 протягом останніх 6 років працює головним інженером в ТОВ «Альбатрос», , тобто з 2019 року; отримай дохід, про що свідчать надані позивачем довідки про доходи за період січень 2024 року - квітень 2025 року.

Відповідачка ОСОБА_3 починаючи з 12.09.2012 по даний час також працевлаштована, та працює в дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) № 148 Дарницького району м. Києва на посаді помічника вихователя (наказ про прийняття від 03.09.2012 року №16), про що свідчить довідки дошкільного навчального закладу (ясласадок) Дарницького району м. Києва від 27.02.2023 року №17 №148 та від 27.06.2025 року № 36.

Так само, як і позивач, відповідач отримує заробітну плату, про що свідчать довідки про заробітну плату та інші доходи за період вересень 2021 року - лютий 2023 року, а також розшифровки отриманої заробітної плати за період з грудня 2019 року по квітень 2025 року.

За даними характеристики, складеної за місцем роботи на ОСОБА_3 , остання за час роботи в закладі освіти показала себе відповідальним працівником, здатним вирішити поставлені перед нею завдання, проявити відповідальний і сумлінний підхід до вирішення різних проблем. Більшу частину свого робочого часу ОСОБА_3 проводить у безпосередньому контакті з дітьми, володіє цілим набором особистих якостей: любов до дітей, доброзичливість, позитивний настрій, дбайливість, терплячість, стресостійкість, поступливість та охайність; має навички ділового спілкування та високої працездатності, доброзичлива, ввічлива і чемна; її рекомендації та професійні поради завжди стають в нагоді співробітникам закладу; в колективі користується повагою та авторитетом. Має відзнаки та нагороди від управління освіти Дарницької районної в м, Києві державної адміністрації в 2018 році, голови ДРДА в 2024 році за багаторічну сумлінну працю.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка до кримінальної відповідальності не притягувалася, у розшуку не перебуває, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні, про що свідчить витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявність судимості», виданої департаментом інформатизації МВЄ України від 18.07.2025 року №ФОВ А-004275181.

За наданою позивачем довідкою про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин від 18.04.2025 №4964, ОСОБА_1 на психіатричному обліку не перебуває.

Слід зазначити, що 16.04.2025 ОСОБА_3 пройшла черговий щорічний огляд та, за даними особистої медичної книжки серії ААЕ №273938, протипоказання для виконання нею обов`язків відсутні, обов`язкові профілактичні щеплення проведені, дата наступного медичного огляду - 16,04.2026.

За даними довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин від 19.07.2024 року № 2693, у ОСОБА_3 відсутні психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказання для виконання роботи в закладах освіти відсутні.

За викладених обставин, докази, надані позивачем на обґрунтування його позовних вимог не доводять твердження позивача та спростовує його висновки про те, що відповідачка не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків - не займається належним чином та умисно ухиляєтеся від вихованням доньки, постійно та свідомо ігнорує потреби доньки, не приділяє достатньої уваги для спілкування у необхідному обсязі; не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до сімейного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не надає в достатній мірі доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, в зв`язку з чим створились умови, які шкодять інтересам дитини.

ОСОБА_3 характеризується як людина чесна та порядна, не вживає алкогольних та наркотичних засобів, закону не порушує, працевлаштована та отримує дохід. Має власне житло для проживання. Надумане відповідачем твердження про те, що мати не вважає за потрібне приділяти доньці уваги, не підтверджено жодним належним та допустим доказом, та не може бути взятим за основу при винесенні судом рішення по суті спору. Жодного належного доказу на підтвердження ухилення від виконання своїх обов`язків матір`ю щодо виховання дитини позивач не надав.

З огляду на викладене, відповідачка заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, вважає їх необгрунтованими, невмотивованими та безпідставними, а тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

24.07.2025 до суду надійшов висновок Дарницької РДА як органу опіки і піклування, в якому зазначено про недоцільність позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її доньки. Під час засідання комісії були присутні батько, мати і дитина. ОСОБА_1 (позивач) повідомив, що після розлучення дитина проживає разом з ним. ОСОБА_3 (відповідач) не цікавиться життям їх дитини, він вважає розмір сплачуваних відповідачкою на утримання доньки аліментів недостатнім для належного забезпечення доньки, вважає, що ОСОБА_3 постійно втручається у виховання доньки недоречними порадами. ОСОБА_3 (відповідач) повідомила, що не має заборгованості зі сплати аліментів, крім того, вона дає грошові кошти доньці особисто, окрім аліментів. Вона постійно спілкується з донькою, запрошує її до себе. Неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомила, що не заперечує проти позбавлення матері батьківських прав щодо неї. Комісія заслухала думку усіх присутніх і дійшла висновку про недоцільність позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її доньки, ОСОБА_2 , оскільки для цього відсутні вагомі підстави (а.с. 142 -145). Також подано клопотання про розгляд справи без участі в засіданні представника Служби у справах дітей.

04.08.2025 представник Позивача адвокат Демиденко І.В. в системі «Електронний суд» подала відповідь на відзив, у якій з відзивом Відповідача не погодилась з наступних підстав.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасника справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

До відзиву на позовну заяву Відповідач надала суду у якості доказів її спілкування з дитиною та належного виконання своїх батьківських обов`язків спільні фото з донькою. Звертає увагу суду, що більшість фото зроблені, коли донька була у віці до 6 років. Дитині на теперішній час 17 років. Вважає ці докази неналежними та прошу суд не приймати їх до уваги у якості доказів в обґрунтування заперечень Відповідача на позов.

1/2 частина квартири АДРЕСА_3 належить Позивачу на праві приватної власності. Оригінал правовстановлюючого документу буде наданий в судове засідання. На теперішній час подана заява на реєстрацію прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Дійсно на момент набуття права власності Позивачем на зазначене нерухоме майно ще не існував Електронний реєстр речових прав на нерухоме майно, тому з цієї причини не внесені відповідні дані.

ОСОБА_2 навчається в відокремленому структурному підрозділі «Київський фаховий коледж комп`ютерних технологій та економіки Національного авіаційного університету». Забезпеченням навчання доньки займається позивач самостійно, сплачує за навчання відповідно до мов Договору з навчальним закладом. Відповідач не бере участі в організації навчання доньки, не відвідує навчальний заклад, не цікавиться ходом навчання тощо.

Донька, ОСОБА_2 , висловлює власне бажання також надалі проживати разом з батьком і не висловлює бажання продовжувати спілкування з матір`ю, оскільки останнім часом це спілкування фактично відсутнє через те, що Відповідач не вважає за потрібне приділяти доньці уваги, вказані обставини ОСОБА_2 може особисто підтвердити під час розгляду справи.

Просила заслухати в судовому засіданні думку дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.08.2025 представник Відповідачки адвокат Селецька О.В. в системі «Електронний суд» подала заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначила наступне.

Вказувала, що 15.07.2007 між сторонами було укладено шлюб. 04.04.2008 від шлюбу у подружжя ОСОБА_5 народилася донечка - ОСОБА_2 , яка починаючи з 21.10.2008 року була зареєстрована за місцем реєстрації своєї матері за адресою: АДРЕСА_1 . Шлюб проіснував 14 років. Протягом часу проживання в шлюбі, у ОСОБА_1 були непоодинокі випадки вживання алкогольних напоїв, що вплинуло на різність поглядів сторін на життя, в зв`язку з чим постійно виникали непорозуміння та сварки, що створило негативну обстановку в родині, неможливість проживання разом, та спонукання матері дитини до проживання окремо, за адресою знаходження належної їй на праві власності квартири. 22.07.2021 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва у цивільній справі №753/13215/21 шлюб, зареєстрований між сторонами було розірвано. В період з моменту укладення шлюбу (15.07.2007 року) та до його розірвання в судовому порядку (22.07.2021 року) родина ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та їх дитина ОСОБА_2 , проживала за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою зареєстрована, а також проживає мати позивача - ОСОБА_7 . Зазначала, що після розірвання шлюбу ОСОБА_3 не витримала тиску, який на неї чинився з боку колишнього чоловіка та його матері, а тому відповідач виїхала, та фактично проживає в квартирі, 1/3 частка в якій належить їй на праві спільної часткової власності.

26.11.2021 Дарницьким районним судом м. Києва у цивільній справі №753/18352/21 було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх її доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й досягнення нею повноліття, починаючи з 08.09.2021. 27.01.2022 постановою державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_7.

Управлінням освіти Дарницької районної в м Києві державної адміністрації на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсії, стипендії та інші доходи боржника від 29.05.2023 року по ВП НОМЕР_7 з ОСОБА_3 утримуються та перераховуються кошти на утримання дитини за реквізитами, зазначеними в цій постанові. Крім сплачуваних аліментів, ОСОБА_3 за власним бажанням дає безпосередньо доньці кожен місяць готівкові кошти, оскільки тільки в такий спосіб може побачити та поспілкуватися зі своєю дитиною, надаючи їй і моральну, і матеріальну підтримку, здійснити свої батьківські права та виконати обов`язки, які ґрунтуючись на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Починаючи з 12.09.2012 року ОСОБА_3 по даний час працевлаштована, та працює в дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) №148 Дарницького району м. Києва на посаді помічника вихователя (наказ про прийняття від 03.09.2012 №16), отримує заробітну плату. За даними характеристики з місця роботи, ОСОБА_3 показала себе відповідальним працівником, здатним вирішити поставлені перед нею завдання, проявити відповідальний і сумлінний підхід до вирішення різних проблем. Більшу частину свого робочого часу ОСОБА_3 проводить у безпосередньому контакті з дітьми, володіє цілим набором особистих якостей: любов до дітей, доброзичливість, позитивний настрій, дбайливість, терплячість, стресостійкість, поступливість та охайність; має навички ділового спілкування та високої працездатності, доброзичлива, ввічлива і чемна; її рекомендації та професійні поради завжди стають в нагоді співробітникам закладу; в колективі користується повагою та авторитетом. Має відзнаки та нагороди від управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в 2018 році, голови ДРДА в 2024 році за багаторічну сумлінну працю, досягнення високої майстерності у професійній діяльності.

ОСОБА_3 пройшла черговий щорічний медичний огляд та протипоказання для виконання нею обов`язків відсутні; також проведені обов`язкові профілактичні щеплення. За даними довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів у ОСОБА_3 відсутні психіатричні протипоказання для виконання роботи в закладах освіти. Відповідачка до кримінальної відповідальності не притягувалася, у розшуку не перебуває, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні. Мати ОСОБА_3 має умови для утримання доньки та проживання разом з нею, готова та прагне займатися її вихованням, як і робила це весь час від дня її народження. Зважаючи на викладені обставини, - просила суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 стверджує, що позивачем не спростовані наведені нею доводи у відзиві на позов, а також не надано правової оцінки дійсним обставинам справи.

Згідно висновку Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування від 17.07.2025 року за вих. №101-6546, ОСОБА_1 під час засідання комісії пояснив, що « ОСОБА_3 постійно втручається у виховання їх доньки із недоречними порадами».

Тобто позивач визнає та не заперечує, що відповідачка не лише не ухиляється від виховання дитини, а навпаки виконує батьківські обов`язки, приймає участь у вихованні дитини.

В зв`язку з цим, Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, дійшла висновку про відсутність вагомих підстав доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , а тому «з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини орган опіки та піклування Дарницького району м. Києва вважає за недоцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Висновку Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, про відсутність вагомих підстав доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , позивач не спростовує та нових доказів, які б спростовували доводи сторони відповідача, викладені у відзиві на позов, - не надає. Таким чином, необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, як застосування крайнього заходу впливу, за обставин саме цієї справи позивачем не доведена.

Не спростовано того факту, що відповідач, хоча і проживає окремо від своєї дитини, проте опікується та створює умови по мірі своїх власних сил; докладає зусиль на створення умов для спілкування та зустрічей з дитиною, проте наразі через вплив на дитину її батька позбавлена можливості забезпечувати щоденний догляд за донькою. Дану обставин визнає та не заперечує позивач, надавши пояснення на засіданні комісії Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування про те, що « ОСОБА_3 постійно втручається у виховання їх доньки».

Фактів жорстокого поводження матері з дитиною, які б полягали у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниження людської гідності дитини, а також хронічного алкоголізму і захворювання ОСОБА_3 на наркоманію, не підтверджені жодним медичним висновком.

Наведене у сукупності свідчить про недоведеність позивачем факту неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків щодо виховання дитини, та, як наслідок, безпідставність позовних вимог. За таких обставин, та, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вважає, що у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 слід відмовити.

24.09.2025 представник Відповідачки адвокат Селецька О.В. в системі «Електронний суд» подала додаткові докази - копії платіжних документів щодо додаткових добровільних витрат відповідачки на утримання доньки за період з 01.08.2025 по 15.09.2025.

Суд прийняв ці докази, оскільки станом на час подання відзиву і заперечення на відповідь на відзив їх фізично не існувало.

В судових засіданнях 17.11.2025 та 29.01.2026 були допитані свідки обох сторін.

Суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_8 (сусід позивача) як неналежні до предмету доказування, оскільки він проживає в одному будинку разом з позивачем лише з 2022 року, не міг сприймати жодних фактів щодо ухилення відповідачки від виховання доньки за період до 2022 року, та не повідомив суду жодних обставин, які стосуються предмета спору, навпаки, повідомив суду, що про сімейні обставини позивача з відповідачкою він не знав.

Суд не бере до уваги показання свідків ОСОБА_9 (мати позивача), ОСОБА_10 (батько відповідачки) і ОСОБА_11 (дружина батька відповідачки), оскільки вони є родичами сторін, і у зв`язку з цим зацікавлені в результаті вирішення спору, тому їх показання не відповідають критерію достовірності.

Свідок ОСОБА_12 повідомила суду, що вона працює двірником у будинку, де живе позивач, з 2015 року. У цей період вона не бачила відповідачку за адресою місця проживання позивача і доньки сторін. Враховуючи, відповідачка проживає окремо, і учасники справи повідомили, що зустрічі доньки з позивачкою відбувалися за місцем проживання батьків відповідачки, а також за місцем її роботи, свідок не повідомила суду жодних обставин, які стосуються предмета спору, тому її свідчення є неналежним до предмету доказування у справі доказом.

У присутності психолога в судовому засіданні 17.11.2025 суд заслухав думку неповнолітньої ОСОБА_2 , яка просила суд позбавити матір батьківських прав щодо неї. Розповіла, що тато працює інженером, а мама - помічником вихователя у дитячому садку. Надала суду для огляду зошит, який вона вела у молодшому віці, і у який, за її словами, записувала образливі слова, якими називала її мама в той час. Вважає, що мама її не любить. Повідомила суду, що після розірвання шлюбу батьків мама повернулася проживати до своїх батьків, а вона залишилася жити з татом і татовою мамою. Мама в цей період казала їй, що вона ніхто, давила емоційно. На її прохання перевести до іншої школи у зв`язку з цькуванням однокласниками, не реагувала, оскільки їй було зручно водити в школу поруч з її роботою.Також розповіла, що мама іноді давала їй кошти, окрім аліментів, але дуже рідко і дуже незначні суми, Частіше, коли вона приходила до мами, мама давала їй не гроші, а цукерки чи фрукти, абро взагалі нічого. Вважає, що мама не виховує її і недостатньо утримує. Коли мама щн жила разом з нею, то готувала їжу найпростішу, наприклад, макарони з сосисками, що їй не подобалося, оскільки бабуся (татова мама), яка жила разом з ними, готувала кращу їжу, яку вона їла із задоволенням. Наразі питанням її навчання і виховання займається батько.

Заслухавши пояснення учасників справи, неповнолітню дитину, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд погоджується з висновком Органу опіки і піклування, і вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких мотивів.

Згідно із ст. 27 Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Суд установив наступні фактичні обставини.

ОСОБА_1 (Позивач), перебував у шлюбі з громадянкою України ОСОБА_3 (Відповідач).

У шлюбі з Відповідачем народилась донька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2021 у справі №753/1321/21 був розірваний шлюб, укладений між Позивачем та Відповідачем.

Донька ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишилась жити з ним (батьком) і постійно проживає на дату подання позовної заяви.

Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено підстави позбавлення батьківських прав, зокрема:

«1. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

4. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.»

Позивач як підставу позову зазначає саме те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти

Водночас судом встановлено, що Відповідачка проживає окремо, зустрічі доньки з позивачкою відбувалися за місцем проживання батьків відповідачки, а також за місцем її роботи, тому доводи позивача про те, що матір ухиляється від виховання дитини, не знайшли підтвердження в судовому засіданні. Спілкування матері з донькою, на думку суду, могло би бути з більшим залученням матері відповідно інтересів дитини, однак доказів того, що мати ухиляється від виховання, суду не надано.

Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обов`язком батьків, що випливає звичайно зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Судом встановлено, що 26.11.2021 Дарницьким районним судом м. Києва у цивільній справі №753/18352/21 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини з усіх її доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й досягнення нею повноліття, починаючи з 08.09.2021.

21.01.2022 на виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 753/18352/21 та Дарницьким ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження № НОМЕР_6. На підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсії, стипендії та інші доходи боржника від 29.05.2023 року по ВП НОМЕР_7, Управлінням освіти Дарницької районної в м Києві державної адміністрації з ОСОБА_3 утримуються та перераховуються кошти на утримання дитини за реквізитами, зазначеними в цій постанові.

Заборгованості зі сплати аліментів відповідачка не має.

Тому доводи позивача щодо ухилення відповідачки від виконання свого обов`язку з утримання доньки спростовано наданими відповідачкою доказами.

Окрім того, у справі наявні докази, що понад сплачувані аліменти, ОСОБА_3 періодично за власним бажанням надає доньці грошові кошти. У серпні і вересні 2025 року мати перерахувала на карту доньки грошові кошти, що підверджується скріншотом з екрану телефона відповідачки - повідомлень з мобільного застосунку Вайбер за період з 25.04.2024 по 26.06.2025.

Наданий суду для огляду зошит, який дитина вона вела у молодшому віці, і у який, за її словами, записувала образливі слова, якими називала її мама в той час, свідчить про образу доньки на матір, та неприязні стосунки з мамою за той період. Однак цього недостатньо для висновку про те, що відповідачка ухиляється від виховання і утримання дитини.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. В п.16 цієї ж постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню- нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд погоджується з висновком, наданим суду Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією, як органом опіки та піклування. У висновку Комісія дійшла висновку про відсутність вагомих підстав доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , а тому «з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини орган опіки та піклування Дарницького району м. Києва вважає за недоцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Висновку Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, про відсутність вагомих підстав доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , позивач не спростовує та доказів, які б спростовували доводи сторони відповідача, не надає.

Необхідність позбавлення відповідачки батьківських прав - як застосування крайнього заходу впливу, за обставин саме цієї справи позивачем не доведена.

Не спростовано того факту, що відповідачка, хоча і проживає окремо від своєї дитини, проте опікується та створює умови по мірі своїх власних сил; докладає зусиль на створення умов для спілкування та зустрічей з дитиною, проте наразі через вплив на дитину її батька позбавлена можливості забезпечувати щоденний догляд за донькою. Дану обставину визнає та не заперечує позивач, надавши пояснення на засіданні комісії Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування про те, що « ОСОБА_3 постійно втручається у виховання їх доньки».

Фактів жорстокого поводження матері з дитиною, які б полягали у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниження людської гідності дитини, а також хронічного алкоголізму і захворювання ОСОБА_3 на наркоманію, не підтверджені жодним медичним висновком.

Наведене у сукупності свідчить про недоведеність позивачем факту неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини, та, як наслідок, безпідставність позовних вимог.

У Декларації прав дитини зазначено, що дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони і піклування, зокрема належного правового захисту, до і після народження.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25.01.1996, під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватися, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Стаття 171 СК України закріплює норму щодо врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя. Так, за ч. 1, 2 цієї Статті, Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Ст. 12 Конвенції передбачено, що держави-учасниці Конвенції забезпечують дитині, здатній сформулювати свої власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 СК України суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Заслухавши всіх учасників справи, дослідивши всі докази у справі, суд вирішив постановити рішення всупереч думці дитини, оскільки цього вимагають інтереси неповнолітньої. На думку суду, враховуючи свій юний вік, неповнолітня ОСОБА_2 ще не може оцінити правові та інші наслідки позбавлення матері батьківських прав щодо неї.

Оцінивши надані докази, кожен окремо, та у їх сукупності, керуючись найкращими інтересами дитини - на право дитини мати виховання і утримання від обох батьків, суд вважає, що позивач не довів, що ухвалення рішення про позбавлення матері батьківських прав щодо неповнолітньої доньки відповідатиме найкращим інтересам дитини, тому відмовляє у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню відповідно до п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК Україні.

Керуючись нормами ст. 2, 5, 12, 141, 209, 247, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_6 .

Орган опіки і піклування - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, , адреса: 02096, м. Київ, вул. Ялтинська, буд. 14.

Суддя В.М. Маркєлова