Ухвала

09 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 679/1460/25

провадження № 61-1567ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 , яка підписана представником ОСОБА_3, на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 05 січня 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - орган опіки та піклування Нетішинської міської ради Шепетівського району Хмельницької області, ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, про призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 05 лютого 2026 року через підсистему Електронний суд подано касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 , яка підписана представником ОСОБА_3, на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 05 січня 2026 року.

Касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи (частина третя статті 392 ЦПК України).

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина третя статті 58 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії, як «самопредставництво» і «представництво». Тобто допускається можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи. Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 910/16580/23 (провадження № 12-30гс24) вказано, що:

«7.36. Здійснюючи тлумачення частини третьої статті 56 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду, доходить висновку, що її формулювання дозволяє виснувати про те, через яких осіб можливе самопредставництво юридичної особи, а також про те, що, окрім керівника і члена виконавчого органу, такими особами можуть бути також інші особи, уповноважені діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

7.37. Особа, через яку юридична особа діє на засадах самопредставництва, має підтвердити суду цей свій статус, зокрема шляхом подання документів, вказаних у частині третій статті 56 ГПК України [статут, положення, трудовий договір (контракт)]. Водночас, якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до Єдиного державного реєстру, ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є). Отже, за наявності інформації щодо такої особи в Єдиному державному реєстрі, у разі подання її суду, відсутності стосовно цього спору, про який повідомлено суду, підстави додатково підтверджувати ці повноваження документами, які за своїм змістом є тими, що визначені частиною третьою статті 56 ГПК України, - статутом, положенням, трудовим договором (контрактом) - відсутні, оскільки суд може покладатись на відомості з Реєстру як на достовірні».

Касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 не відповідає вимогам частини третьої статті 392 ЦПК України, оскільки підписана особою, яка не має права її підписувати. На підтвердження повноважень ОСОБА_3 до матеріалів касаційної скарги додано довіреність, сформовану через Електронний суд від 11 листопада 2025 року, яка видана військовою частиною НОМЕР_1 .Разом з тим, аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що вони не містять визначених частиною четвертою статті 58 ЦПК України документів, які можуть підтвердити повноваження ОСОБА_3 діяти від імені військової частини НОМЕР_1 в порядку самопредставництва.

Додана до касаційної скарги довіреність від 11 листопада 2025 року, яка видана від імені військової частини НОМЕР_1 не підтверджує наявність підстав для самопредставництва. Окрім цього, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять будь-яких відомостей щодо наявності у ОСОБА_3 , як представника військової частини НОМЕР_1 , статусу адвоката.

На підставі викладеного, згідно пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 , яка підписана представником ОСОБА_3, на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 05 січня 2026 року підлягає поверненню, у зв`язку з тим, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 , яка підписана представником ОСОБА_3, на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 05 січня 2026 року повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат