У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

присяжних Шахтер М.Б., Швецов А.Є.,

при секретарі судового засідання Боті О.І.,

представник заявника Бомбушкар С.,

представника особи щодо якої розглядається питання ОСОБА_1 ,

особи щодо якої розглядається питання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки і призначення опікуна, заінтересована особа Орган опіки та піклування Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_4 ,

встановив:

Заявник ОСОБА_5 звернувся до суду із вищевказаною заявою, зазначивши заінтересованою особою Орган опіки та піклування Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_4 , в якій просить серед іншого визнати останню недієздатною та встановити над нею опіку.

В судовому засіданні особа щодо якої розглядається питання та її представник заперечили щодо задоволення заяви. Адвокат зазначила, що її довірителька не потребує опіки.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

При підготовці до розгляду справи, суд ознайомився з заявою та доданими до неї документами, й приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 175 ЦПК України регламентовано, що позовна заява повинна містити серед іншого:

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, представника органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи недієздатною.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (частина четверта статті 294 ЦПК).

Частиною 1 ст. 294 ЦПК України встановлено обов`язок суду під час розгляду справ окремого провадження роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Частиною 3 ст. 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно з ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування. Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства: захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в цьому конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Крім того, особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна ( піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна ( піклувальника).

Пунктом 3.3 частини 3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді від 17 червня 1999 року, визначений перелік документів за наявності яких орган опіки та піклування призначає опікуна, а саме: рішення суду про визнання громадянина недієздатним, акт обстеження умов проживання особи, що потребує опіки, опис її майна та майбутнього опікуна, довідки про стан здоров`я особи, яка потребує опіки та її опікуна, довідки про судимість майбутнього опікуна.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий перелік документів та порядок призначення над недієздатними особами опіки.

Всупереч вищезазначеним вимогам закону заявником до суду подано заяву, яка не відповідає ЦПК України.

Заявником до заяви не додано висновок органу опіки та піклування про можливість призначення його опікуном над недієздатною фізичною особою.

Враховуючи вищевикладене, заявнику необхідно надати суду висновок органу опіки та піклування про можливість призначення його опікуном над недієздатною фізичною особою.

Окрім того, заявник згідно прохальної частини заяви просить витребувати від Комунального некомерційного підприємства «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» (Код , адреса 88015, м. Ужгород, вул. Минайська, 71),-Комунального некомерційного підприємства «Закарпатська Обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної Ради (Код , адреса : 88018, м. Ужгород, вул. Капушанська, 22)- інформацію про кількість звернень ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до зазначених закладів із зазначенням підстав, діагнозу, періоду лікування (за наявності - надати копії наявної медичних карток, історій хвороби, виписок про лікування, консультації), (відповідь на ухвалу надати за період з 2008 р. по дату надання відповіді та як щодо особистих звернень ОСОБА_4 , так і звернень її чоловіка - ОСОБА_3 в інтересах його дружини з приводу її лікування та стану здоров`я.) 2) на підставі ст. 84 ЦПК України витребувати від Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Закарпатської обласної ради (код ЄДРПУО: 26528843, адреса: 88000, м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 20)- інформацію щодо звернень ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до закладу із зазначенням: дати, підстав, діагнозу, результатів надання допомоги (за наявності - надати копії наявної підтверджуючих медичних документів). Відповідь на ухвалу надати за період 2024 р. (орієнтовно липень) як щодо особистих звернень ОСОБА_4 , так і звернень її чоловіка - ОСОБА_3 (з тел.номерів : НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) в інтересах його дружини.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Разом з тим, обґрунтування обставин, які можуть підтвердити ці докази, або аргументи, які вони можуть спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа, у відповідності до вимог ЦПК України, заявлене клопотання про витребування доказів не містить.

У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-384цс16 викладено правову позицію про те, що за частиною першою статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Як було вказано вище, в судовому засіданні особа щодо якої розглядається питання та її представник заперечили щодо задоволення клопотання. Адвокат зазначила, що її довірителька не потребує опіки.

У відповідності до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що дану заяву слід залишити без руху, надавши стороні заявника строк протягом якого він повинен усунути вказані недоліки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175,177,185,187, 259-261 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_3 про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки і призначення опікуна, заінтересована особа Орган опіки та піклування Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_4 залишити без руху.

Роз`яснити стороні заявника про необхідність усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, та попередити, що у разі не усунення таких, заява буде залишена без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов