Справа № 347/1315/25
Провадження № 22-ц/4808/64/26
Головуючий у 1 інстанції Драч Д. С.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
У Х В А Л А

20 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л. В.,

суддів: Баркова В. М., Максюти І. О.,

секретаря Петріва Д. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2025 року, ухвалене у складі судді Драч Д. С. в місті Косові, у справіза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Косівської міської ради, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно.

Позов мотивований тим, що вона проживала у шлюбі із ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час їх спільного проживання вони народили і виховали двох дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 син загинув на війні.

За час спільного проживання з чоловіком вони побудували житловий будинок, загальною площею 95,2 м.кв., житловою площею 22.5 м.кв., який відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок № НОМЕР_1 від 17 червня 1991 року оформлено на ім`я чоловіка, проте є спільним майном подружжя, а отже, належить їм у рівних частках.

Однак фактично площа житлового будинку складала 154,8 м.кв., а житлова площа 68,8 м.кв. На час будівництва спірного житлового будинку у зв`язку з відповідним обмеженням, яке існувало на день введення його в експлуатацію, загальна і житлова площа становила значно менший розмір, так як практично не було можливості ввести в експлуатацію другий поверх цієї будівлі.

У зв`язку із смертю чоловіка та сина виникла необхідність у належному оформленні правовстановлюючих документів на житловий будинок. Однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину, так як частина спірного житлового будинку не введена в експлуатацію.

Позивачка зазначала, що у сина не було своєї сім`ї, а тому він не оформляв свого права на спадщину після смерті батька. Єдиним спадкоємцем сина є вона.

Дочка фактично прийняла спадщину після смерті батька, однак вона погоджується з тим, щоб все майно було оформлено на позивачку.

За таких обставин, позивачка уважала, що наявні підстави для визнання за нею права власності на все будинковолодіння, в тому числі і ту частину, яка побудована самочинно і не введена в експлуатацію на час відкриття спадщини. Враховуючи викладене просила суд визнати за нею право власності на все будинковолодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , і складається з: житлового будинку літера «А» загальною площею 154,8 м.кв., житловою площею 68,8 м.кв., допоміжною 86 м.кв., літньої кухні літера «Б», сарай літера «В», вбиральня літера «Г», огорожа № 1.

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. У згадуваній ухвалі суд вказав, що згідно із матерілами справи, спадкоємцями ОСОБА_3 є його дружина та діти: дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_6 . Враховуючи, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , належним відповідачем у цій справі є ОСОБА_2 .

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки будинковолодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 і складається з: житлового будинку, літера «А» загальною площею 154,8 м.кв., житловою площею 68,8 м.кв. допоміжною 86,0 м.кв.; літньої кухні літера «Б»; сараю літера «В»; вбиральні літера «Г»; огорожі №1. Решту позовних вимог залишено без задоволення.

ОСОБА_1 на рішення суду подала апеляційну скаргу.

У апеляційній скарзі звертає увагу на те, що суд першої інстанції сам замінив процесуальний статус ОСОБА_2 , яка була залучена нею як третя особа без самостійних вимог, на відповідачку, а Косівську міську раду взагалі виключив зі справи, однак у цій частині вона не оскаржуватиме рішення суду.

По суті позовних вимог вказує про те, що суд неправильно визначив частку у праві власності на спадкове майно, яке належить їй, оскільки їй має належати 5/6 частин майна, на яке відкрилася спадщина, а відповідно ОСОБА_2 1/6 частка, водночас суд визнав за нею право власності на 2/3 частин спірного будинковолодіння, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім цього, апелянтка зазначає, що на самочинно збудовану частину житлового будинку спадщина не відкривається, тобто відповідачка, як спадкоємиця першої черги після смерті батька ОСОБА_3 , могла претендувати лише на узаконену частину житла, а визнати право власності на самочинне будівництво другого поверху спірного житлового будинку суд повинен був лише за нею, як його забудівельником і співвласником.

Просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким визнати за нею право власності на частину житлового будинку (другий поверх), що за адресою: АДРЕСА_1 , площею 77,4 м.кв., житловою площею 46,3 м.кв.

У судове засідання учасники справи не з`явилися. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та перевірки доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне витребувати у приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Григорчук Л. В. копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до частин 7-9 статті 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Керуючись статтями 84 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Витребувати у приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Григорчук Л. В. належним чином засвідчені копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_3 (спадкова № 36-2021), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 (спадкова № 21/2024), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Л. В. Василишин

Судді: В. М. Барков

І. О. Максюта