Справа № 392/912/25
Провадження № 2/392/155/26
УХВАЛА

08 січня 2026 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області - суддя Назаренко К. П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за її позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

У С Т А Н О В И В:

29.12.2025 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд вжити заходи шляхом заборони ОСОБА_2 , та будь-яким іншим особам, які будуть діяти від його імені чи в інтересах, в будь який спосіб здійснювати відчудження права оренди та права постійного користування земельних ділянок, що перебувають в користуванні СФГ "Лісовий Сергій Леонідович" та СФГ "Зіньковський Л. П.", в загальній кількості 85 земельних ділянок.

В поданій заяві зазначає, що 06.11.2012 між ОСОБА_2 та нею було зареєстровано шлюб. За час шлюбу набуте майно, щодо якого в провадженні суду перебуває справа про його поділ за № 393/912/25. Згідно витягів з держреєстру від 19.03.2025 та 21.10.2025 засновником та кінцевим бенефіціарним власником СФГ «ЛІСОВИЙ СЕРГІЙ ЛЕОНІДОВИЧ» та СФГ «ЗІНЬКОВСЬКИЙ Л.П.» є ОСОБА_2 із статутним внеском 98 %, та 49 % відповідно. Ураховуючи те, що режим спільної сумісної власності подружжя поширюється і на частку в статутному (складеному) капіталі фермерського господарства, а відповідач за час розгляду справи може здійснити відчудження прав оренди та права постійного користування земельних ділянок, що перебувають в користуванні, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову, а тому просить заяву задовільнити.

Дослідивши подану заяву та додані матеріали, суддя дійшов наступного висновку.

З матеріалів заяви встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований 06.11.2012.

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права та Витягів з державного реєстру речових прав, доданих до заяви про забезпечення позову, вбачається, що зазначені в них земельні ділянки перебувають в оренді або на праві постійного користування у СФГ " ОСОБА_3 " (а не "ЗІНЬ ОСОБА_4 " як вказано в заяві) та СФГ "Лісовий Сергій Леонідович".

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Цивільний процесуальний кодекс України не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Заявник звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, просить заборонити вчиняти будь-які дії по відчуженню майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві, та забороною вчиняти певні дії. Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 статті 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч. 3 цієї ж статті, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як вбачається з прохальної частини заяви про забезпечення позову, заявником заявлено вимогу щодо заборони здійснення відчудження права оренди та права користування земельних ділянок що перебувають в користуванні згаданих СФГ, хоча сам же заявник у своїй заяві (абзац 4 знизу, стор. 3) вказує - "З аналізу положень статті 150 ЦПК України слідує, що арешт, як вид забезпечення позову, може бути накладений лише на майно або грошові кошти, які належать саме відповідачу по справі (є власністю відповідача)". Згадані СФГ, які є юридичними особами, не є відповідачами по справі. Також, згідно наданих позивачем витягів з держреєстрів, СФГ "Зінковський Леонід Петрович" та " ОСОБА_5 " є правокористувачами та орендарями земельних ділянок, тобто вказані земельні ділянки не належать навіть їм. Отже існують певні незазначені особи (особа), які володіють відповідними ділянками на праві власності та надали права користування і оренди СФГ. Тобто заявник пропонує обмежити права розпорядження власністю щодо невизначеного невідомого кола осіб із незрозумілих для них та суду правових підстав. Окрім того, як вбачається з реєстраційних документів, відповідач хоч і є кінцевим бенефіціарним власником, але не єдиним власником цих юридичних осіб. Заборона здійснення відчуження права оренди та права користування земельними ділянками що зазначені в заяві позивача є невиправданим втручанням у господарську діяльність. Тому, в задоволені заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 149, 153, 260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набуває законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя К.П.НАЗАРЕНКО