К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року місто Київ

справа № 377/556/25

апеляційне провадження № 22-ц/824/2854/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Саліхова В.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Левенця Б.Б.,

за участю секретаря судового засідання: Алієвої Д.У.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Славутицького міського суду Київської області від 19 вересня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Теремецької Н.Ф., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 94 998,10 грн., з яких сума кредиту 19 000 грн., сума процентів за користування кредитом 34 029,00 грн., нараховані позивачем проценти за 111 календарних днів - 41 969,10 грн.

Позов обгрунтовано тим, що 22.03.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 6486482 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна». Електронний кредитний договір був підписаний відповідачем у відповідності до вимог частин шостої, восьмої статті 11 та статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А1207».

Згідно умов кредитного договору сума кредиту складає - 19 000,00 грн.; строк кредиту - 360 днів; дата останнього платежу по кредиту - 16.03.2024; стандартна процентна ставка - 1,99 % в день; знижена процентна ставка - 0,99 % в день.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 19 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

27.11.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 27.11/23-Ф, згідно з умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 6486482 від 22.03.2023 року.

Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року було змінено найменування ТОВ «ФК ««Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».

Станом на дату звернення до суду, заборгованість за кредитним договором № 6486482 від 22.03.2023 року становить 94 998,10 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі - 19 000,00 грн.; заборгованості за процентами, нарахованими за період з 22.03.2023 року по 16.03.2024 року, в сумі - 75 998,10 грн., яку і просив стягнути позивач з відповідача.

Посилаючись на наведене, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просило позов задовольнити.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 19 вересня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором № 6486482 про надання споживчого кредиту від 22 березня 2023 року в сумі 94 998,10 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 19 000 грн., заборгованості за процентами в сумі 75 998,10 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачем не надано доказів, які підтверджують право ТОВ «Фінтраст Україна» здійснювати додаткове нарахування процентів за користування кредитом та пред`явлення вимоги щодо стягнення у розмірі, що складає 94 998,00 грн.

Вказує, що позивач не надав доказів на підтвердження факту зарахування коштів на платіжну картку відповідача в сумі 19 000 грн. через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Пейтек Україна».

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» - адвокат Крюкова М.В. просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що доводи скарги спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» - адвокат Крюкова М.В., яка повинна була приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, на зв`язок не вийшла, повідомила секретаря судового засідання шляхом надіслання смс-повідомлення, що має проблеми зі зв`язком. Оскільки ризики участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції (ВКЗ) несе учасник справи, який подав відповідну заяву, колегія суддів вважала можливим провести розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., пояснення відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 22 березня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 6486482 про надання споживчого кредиту, шляхом підписання 22.03.2023 о 17:34:57 відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А1207.

Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору № 6486482, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток «CreditPlus». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки пароля входу до особистого кабінету.

В пункті 1.2. кредитного договору № 6486482 зазначено, що на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Згідно з пунктами 1.3.-1.4. кредитного договору № 6486482, сума кредиту (загальний розмір) складає 19 000,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.

З пункту 1.5. кредитного договору № 6486482 вбачається, що тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4. цього договору (підпункт 1.5.1.). Знижена процентна ставка 0,99 % в день.

Пунктами 2.1.-2.2. кредитного договору № 6486482 передбачено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Сума кредиту (його частина)перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту: 22.03.2023 або 23.03.2023.

За змістом пункту 3.1. кредитного договору № 6486482, проценти, що нараховуються за цим договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Відповідно до підпунктів 1, 3 пункту 4.1. кредитного договору № 6486482, товариство має право, зокрема, вимагати від споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором; укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою.

Згідно з підпунктом 1 пункту 4.4. кредитного договору № 6486482, споживач зобов`язаний, зокрема, у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежів, передбачені договором.

Як вбачається з Графіку платежів за кредитним договором № 6486482 від 22.03.2023, що є Додатком № 1 до договору № 6486482 про надання споживчого кредиту від 22.03.2023, дата видачі кредиту - 22.03.2023; дата платежу - 21.04.2023; сума платежу за розрахунковий період - 5 671,50 гривень; дата платежу - 21.05.2023; сума платежу за розрахунковий період - 11 343,00 гривні; дата платежу - 20.06.2023; сума платежу за розрахунковий період -11 343,00 гривні; дата платежу - 20.07.2023; сума платежу за розрахунковий період -11 343,00 гривні; дата платежу - 19.08.2023; сума платежу за розрахунковий період -11 343,00 гривні; дата платежу - 18.09.2023; сума платежу за розрахунковий період -11 343,00 гривні; дата платежу - 18.10.2023; сума платежу за розрахунковий період -11 343,00 гривні; дата платежу - 17.11.2023; сума платежу за розрахунковий період -11 343,00 гривні; дата платежу - 17.12.2023; сума платежу за розрахунковий період -11 343,00 гривні; дата платежу - 16.01.2024; сума платежу за розрахунковий період -11 343,00 гривні; дата платежу - 15.02.2024; сума платежу за розрахунковий період -11 343,00 гривні; дата платежу - 16.03.2024; сума платежу за розрахунковий період -30 343,00 гривні.

22 березня 2023 року відповідачем ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором А1207.

Згідно з інформації ТОВ «Пейтек Україна» № 20231206-2 від 06.12.2023, відповідно до укладеного договору про організацію переказу грошових коштів № 190122-1 від 19 січня 2022 року було успішно перераховано кошти 22.03.2022 о 17:35:09 на суму 19 000,00 грн., номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек Україна» - eb1182af-96d0-4197-8d1b-e4320718b8a8, номер транзакції в системі ТОВ «Авентус Україна» - 34816354, Session ID - 35, призначення платежу - зарахування на карту, маска картки НОМЕР_1 .

З розрахунку заборгованості ТОВ «Авентус Україна» за кредитним договором № 6486482 від 22.03.2023, вбачається, що заборгованість за кредитним договором станом на 26 листопада 2023 року становить 53 029,00 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 19 000,00 грн., заборгованості за процентами, нарахованими за період з 22.03.2023 по 26.11.2023, у розмірі 34 029,00 грн.

27.11.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 27.11/23-Ф.

Відповідно до пункту 1.1. договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 1.2. договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023 передбачено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно Реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною в Додатку № 5 до цього договору, на підставі Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному виді (Додаток № 6).

Згідно з пунктами 3.2.-3.3. договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, загальна сума прав вимоги, що відступаються за цим договором становить 42 461 167,60 грн. Ціна продажу за договором становить 1 053 923,86 гривень.

За змістом пункту 9.12. договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, договір набирає чинності з моменту його укладення сторонами та діє протягом дванадцяти календарних місяців з дня його укладення.

Як вбачається із платіжних інструкцій: № 1809 від 01.12.2023, № 1810 від 01.12.2023, № 1811 від 01.12.2023, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатило ТОВ «Авентус Україна» 1 053 923,86 грн. згідно договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023.

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників до Договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, підписаного 27.11.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна», на виконання пункту 1.2. договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, укладеного між клієнтом та фактором, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 4991, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості до боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає 42 461 167,60 грн.

З Реєстру боржників до договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, підписаного Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна», вбачається, що право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 6486482 на суму заборгованості 53 029,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 19 000,00 грн., заборгованості за відсотками - 34 029,00 грн., від ТОВ «Авентус Україна» перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст України».

Таким чином, договір факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023 набув чинності, за яким згідно з Актом прийому-передачі Реєстру боржників до Договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, підписаним 27.11.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст України» та ТОВ «Авентус України», Реєстром боржників до договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 6486482 від 22.03.2023 на суму заборгованості 53 029,00 грн. перейшли до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 було змінено найменування з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за кредитним договором № 6486482 від 22.03.2023, заборгованість за процентами за кредитним договором за період з 27.11.2023 по 16.03.2024 становить 41 969,10 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання відповідачем, тому наявні підстави для стягнення заборгованості за договором № 6486482 про надання споживчого кредиту від 22 березня 2023 року в сумі 94 998,10 грн., яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту в сумі 19 000,00 грн., заборгованості за процентами, нарахованими за період з 22.03.2023 по 16.03.2024, в сумі 75 998,10 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

За змістом положень статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (стаття 519 ЦК України).

Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.

Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення відповідного договору.

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад в частині кредитора.

Отже, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

За змістом частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

За змістом частини першої статті 4 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон № 2664-III) факторинг вважається фінансовою послугою.

Зокрема, відступлення права вимоги за договором факторингу може здійснюватися в якості забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. У такому правочині невиконання клієнтом своїх зобов`язань зумовлює перехід права вимоги до фактора.

За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Отже, за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.

У справі, яка переглядається, встановлено, що 22 березня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 6486482 про надання споживчого кредиту, шляхом підписання 22.03.2023 о 17:34:57 відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А1207. Згідно з пунктами 1.3.-1.4. кредитного договору № 6486482, сума кредиту (загальний розмір) складає 19 000,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.

Факт укладення кредитного договору відповідачем не заперечується. Недійсним в судовому порядку такий не визнавався, а тому суд апеляційної інстанції вважає умови кредитного договору дійсними.

Відступлення права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором було здійснено шляхом укладення 27.11.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» договору факторингу № 27.11/23-Ф.

27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» договору факторингу.

Відповідно до пункту 1.1. договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 1.2. договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023 передбачено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно Реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною в Додатку № 5 до цього договору, на підставі Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному виді (Додаток № 6).

Згідно з пунктами 3.2.-3.3. договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, загальна сума прав вимоги, що відступаються за цим договором становить 42 461 167,60 грн. Ціна продажу за договором становить 1 053 923,86 гривень.

За змістом пункту 9.12. договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, договір набирає чинності з моменту його укладення сторонами та діє протягом дванадцяти календарних місяців з дня його укладення.

Як вбачається із платіжних інструкцій: № 1809 від 01.12.2023, № 1810 від 01.12.2023, № 1811 від 01.12.2023, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатило ТОВ «Авентус Україна» 1 053 923,86 грн. згідно договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023.

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників до Договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, підписаного 27.11.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна», на виконання пункту 1.2. договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, укладеного між клієнтом та фактором, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 4991, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості до боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає 42 461 167,60 грн.

З Реєстру боржників до договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, підписаного Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна», вбачається, що право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 6486482 на суму заборгованості 53 029,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 19 000,00 грн., заборгованості за відсотками - 34 029,00 грн., від ТОВ «Авентус Україна» перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст України».

Таким чином, договір факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023 набув чинності, за яким згідно з Актом прийому-передачі Реєстру боржників до Договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, підписаним 27.11.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст України» та ТОВ «Авентус України», Реєстром боржників до договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 6486482 від 22.03.2023 на суму заборгованості 53 029,00 грн. перейшли до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

Згідно частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та підтверджено Верховним Судом у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15 (провадження № 61-18379св21).

За змістом вищевказаних вимог закону та умов кредитного договору, строк повернення всієї суми кредиту та відсотків за користування коштами настав 16 березня 2024 року (360 днів від 22 березня 2023 року) й саме до цього строку ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», як новий кредитор, що набув всіх прав та обов`язків в зобов`язанні на підставі договору факторингу, укладеного з ТОВ «Авентус Україна», мало право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а після закінчення строку кредитування - вимагати сплати сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, проценти нараховано до 16 березня 2024 року, тобто в межах строку користування кредитом з урахуванням вимог чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору.

Встановивши, наявність у відповідача заборгованості за кредитом та відсотками, нарахованими в межах строку кредитування, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, про наявність правових підстав для стягнення заборгованості у заявленому позивачем розмірі.

При цьому, відповідачем не спростований розрахунок заборгованості, наданий позивачем та доказів на підтвердження погашення кредиту надано не було.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано доказів, які підтверджують право ТОВ «Фінтраст Україна» здійснювати додаткове нарахування процентів за користування кредитом та пред`явлення вимоги щодо стягнення у розмірі, що складає 94 998,00 грн., оскільки вони спростовуються наявними у справі доказами та грунтуються на невірному тлумачення норм права.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що позивач не надав доказів на підтвердження факту зарахування коштів на платіжну картку відповідача в сумі 19 000 грн. через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Пейтек Україна», колегія суддів зазначає.

Позивачем в суді першої інстанції заявлялось клопотання про витребування у АТ КБ «ПриватБанк» інформації, яка містить банківську таємницю щодо підтвердження факту належності платіжної картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 та підтвердження факту зарахування коштів 22.03.2023 року у сумі 19 000,00 грн.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 17 червня 2025 року клопотання про витребування доказів задоволено.

Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250625/73995-БТ від 02.07.2025 на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), на яку 22.03.2023 здійснено переказ коштів в сумі 19 000,00 грн.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наявні в матеріалах справи докази, що підтверджується факт отримання кредитних коштів згідно договору про надання споживчого кредиту, відповідачем не спростовані.

Таким чином доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування рішення суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, зводяться до переоцінки судом доказів, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Славутицького міського суду Київської області від 19 вересня 2025 року підлягає залишенню без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження надання правової допомоги позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07 липня 2022 року, укладений між позивачем та адвокатом Крюковою М.В.; звіт про надання правової допомоги від 25 листопада 2025 року, згідно якого позивачу надано такі види правової допомоги: правова експертиза документів та складання відзиву на апеляційну скаргу, подання до суду відзиву на апеляційну скаргу вартістю 8 000 грн.; платіжну інструкцію від 25 листопада 2025 року про оплату позивачем послуг адвоката на суму 8 000 грн.

Заперечень щодо заявленого розміру витрат відповідач не подав.

Відповідач заперечень щодо заяви до суду не надіслала (частина п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Враховуючи наведене, оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, відповідач не подав заперечень щодо заявленого розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 19 вересня 2025 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 січня 2026 року.

Головуючий:

Судді: