Справа № 930/2681/25
Провадження № 2/141/49/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області, в складі головуючого судді: Демченко І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Свеа Фінанс» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19037,87 грн.

В обґрунтування позовної заяви Позивач зазначає, що 06.04.2024 між Відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4533669.

Кредитний договір укладено у формі електронного договору.

24.12.2024 між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс укладено Договір факторингу № 01.02-36/24. Відповідно до реєстру боржників до договору ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором в сумі 19037,87 грн, з яких 2799,99 грн - сума заборгованості за основним боргом; 14837,88 грн сума заборгованості за відсотками; 1400,00 грн пеня, штраф.

Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість у зазначеному розмірі, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою від 09.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами справи. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача та позивач копію ухвали суду отримали 10.12.2025. Клопотань та заяв не подавали.

Відповідачу ОСОБА_1 копію ухвали суду було надіслано за адресою його місця реєстрації, але поштове відправленнябуло повернуто з відміткою про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення ухвали суду є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, подібна відмітка дає обґрунтовані процесуальні підстави для підтвердження факту належного повідомлення сторони у справі.

Керуючись ч.8 ст.178 ЦПК України та ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини:

06.04.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4533669 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний відповідачем електронним підписом 31685.

Відповідно до п.п. 1.2-1.3 договору, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 2800,00 грн. Строк кредитування 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 25 днів.

Згідно з п. 1.4 договору, тип процентної ставки фіксована. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 2,5% .

Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .

Ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Довідкою № 1-2612 від 26.12.2024, наданою ТОВ «Універсальні платіжні рішення», підтверджено успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта: 06.04.2024 на суму 2800,00 грн, номер картки 378216, призначення платежу: зарахування 2800,00 грн на карту НОМЕР_2 .

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 4533669 від 06.04.2024, заборгованість відповідача перед первісним кредитором станом на 24.12.2024 складає в загальній сумі 19037,87 грн, з яких: 2799,99 грн заборгованість за тілом кредиту; 14837,88 грн заборгованість за процентами; 1400,00 штрафні санкції. З розрахунку вбачається, що відповідачем було сплачено заборгованість в сумі 3570,01 грн, при цьому цю суму враховано при розрахунку залишку заборгованості.

24.12.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» (Клієнт) та ТОВ «Свеа Фінанс» (Фактор) укладено договір факторингу № 01.02-36/24, відповідно до умов якого Клієнт зобов'язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов'язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Клієнт зобов`язаний у день підписання договору передати Фактору у формі електронного документа Реєстр боржників за формою, встановленою в Додатку 1 до договору, з усіма заповненими даними.

Згідно з Реєстром боржників №1 до договору факторингу №01.02-36/24 від 24.12.2024, боржником значиться ОСОБА_1 , загальна заборгованість 19037,87 грн, з них 2799,99 грн заборгованість за основною сумою боргу; 14837,88 грн заборгованість за процентами; 1400,00 грн штрафні санкції; 470,40 грн сума фінансування.

Згідно з частиною першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦКУ, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (статтю 8 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом України № 3498-ІХ від 22.11.2023).

При цьому, згідно пункту 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону N 1734-VIII", тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року N 3498-IX, визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

- протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22 квітня 2024 року включно);

- протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року включно).

Договір укладено після набрання чинності Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023, отже, на нього в повній мірі поширюються вимоги щодо обмеження розміру денної процентної ставки, встановлені законом, і при укладенні договору зазначені обмеження мали бути враховані при визначенні платежів за відповідні періоди дії договору.

Колегія суддів ВП ВС у постановах від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17, 01.06.2021 у справі № 910/12876/19 зауважила, що сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності , розумності (пункт 6 частини першої вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням.

Як вбачається з розрахунку, наявного в матеріалах справи, позивач нараховував проценти по 24.12.2024 включно.

З урахуванням принципу диспозитивності, судом проведено перерахунок заборгованості в межах заявленого позивачем періоду.

Отже за період з 06 квітня 2024 року до 22 квітня 2024 року включно проценти, нараховані за ставкою 2,5%, складають 1190,00 грн. За період з 23 квітня 2024 року до 24 травня 2024 року включно проценти, нараховані за ставкою 1,5% складають 1344 грн.

24.05.2024 відповідачем, згідно з розрахунком, у рахунок погашення процентів сплачено 1770 грн. Отже, несплачений залишок нарахованих процентів складає 764 грн.

За період з 25 травня 2024 року по 26 травня 2024 року включно проценти, нараховані за ставкою 1,5% складають 84 грн.

26.05.2024 відповідачем, згідно з розрахунком, у рахунок погашення тіла кредиту і процентів сплачено 1800,01 грн. Таким чином, заборгованість за тілом кредиту зменшилась до 1847,99 грн, проценти станом на 26.05.2024 сплачені повністю.

За період з 27 травня 2024 року по 20 серпня 2024 року включно проценти, нараховані на залишок заборгованості за тілом кредиту за ставкою 1,5% складають 2383,92 грн.

За період з 21 серпня 2024 року по 24 грудня 2024 року включно проценти, нараховані на залишок заборгованості за тілом кредиту за ставкою 1% складають 2328,48 грн.

З урахуванням наведеного розрахунку і того, що Відповідач не надав докази на спростування факту отримання кредиту або на підтвердження повернення кредитних коштів, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 6560,39 грн, яка включає: 1847,99 грн заборгованість за тілом кредиту, 4712,40 грн заборгованість за процентами.

Щодо позовних вимог в частині заборгованості за штрафами , то у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України).

У п. 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 зроблено правовий висновок, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України.

Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме положення п.18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, а не п. 6 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з частинами 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційнорозміру задоволених позовних вимог.

Позов підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача стягується сума витрат на сплату судового збору в розмірі 834,75 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А ЛИ В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (, місцезнаходження: вул. Іллінська, буд.8, м. Київ, 04070) заборгованість за договором № 4533669 від 06.04.2024 в сумі 6560,39 грн (шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень 39 копійок).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» витрати зі сплати судового збору в сумі 834,75 грн (вісімсот тридцять чотири гривні 75 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», , місцезнаходження: вул. Іллінська, буд.8, м. Київ, 04070.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя І.В. Демченко