Справа № 946/6228/25
Провадження № 2/946/1305/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
головуючого судді - Баннікової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Клопот М.П.,
розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в окремий об`єкт нерухомості, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності,
У серпні 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Константинов В.І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ майна в окремий об`єкт нерухомості, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності.
Позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.11.2007 року позивач є власником 2/3 частки житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 . Крім цього він є власником земельної ділянки площею 0,0485 га (1/1) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на підставі свідоцтва про право власності від 22.08.2013 року. ОСОБА_2 є власником іншої 1/3 частки житлового будинку на підставі договору дарування від 12.02.2004 року. Будь-яких спільних приміщень із співвласником він не має. 2/3 частки житлового будинку та надвірні споруди є окремим об`єктом нерухомості, але зареєстровані, як 2/3 частки об`єкта нерухомості, розташованого по АДРЕСА_1 . Вказані обставини перешкоджають йому у користуванні та розпорядженні його власністю. Він не може укласти договір кредитування під заставу свого майна, тому що предметом іпотеки має бути тільки окремий об`єкт нерухомості з окремим реєстровим номером. Також він не може підготувати технічні умови для підключення електричних мереж його будинку, і, відповідно, не має можливості відкрити особистий рахунок та укласти договір щодо надання електроенергії. У зв`язку з вищевикладеним, просить припинити право спільної часткової власності, здійснити поділ нерухомого майна та визнати право власності на виділений об`єкт нерухомості.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, за відсутності заперечень до того позивача.
У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного.
За положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.355 ЦК України майно, що перебуває в власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної сумісної власності.
У відповідності до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.6, 7, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.
Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них".
Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належить на праві власності 2/3 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.11.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., № 2/6427.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 8381013 від 22.08.2013 року, земельна ділянка площею 0,0485 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 .
Інша 1/3 частина спірного об`єкту нерухомості на праві власності належить відповідачу ОСОБА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.07.2025 року.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані на нормах закону та можуть бути задоволені у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 355, 356, 358, 364 ЦК України, ст. ст.12, 76-81, 89, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в окремий об`єкт нерухомості, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності- задовольнити.
Виділити в порядку поділу належні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 05.06.1996 року, місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_1 ), в окремий об`єкт нерухомості 2/3 частки житлового будинку у складі: частина житлового будинку літ. «А» з верандами літ. «а», літ. «а2» та ґанком і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 1-1-коридор, площею 3,9 кв.м.; 1-2 - житлова кімната, площею 11,2 кв.м.; 1-3 житлова, площею 13,4 кв.м.; 1-4 - житлова кімната, площею 8,5 кв.м.; 1-5 кухня, площею 4,7 кв.м.; 1-6 санвузол, площею 4,6 кв.м.; 1-7 - кухня-їдальня, площею 6,3 кв.м., всього 52,6 кв.м., у тому числі житлової 33,1 кв.м.; господарські будівлі: літня кухня літ. «И», гараж літ. «К» з оглядовою ямою, сарай літ. «Л», навіс літ. «М», навіс літ. «Н»; господарські споруди: № 1 - водопровід, № 2 - огорожа, № 5 - ворота, № 6 - мощення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельній ділянці площею 0,0485 га.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 05.06.1996 року, місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_1 ), право власності на частину житлового будинку літ. «А» з верандами літ. «а», літ. «а2» та ґанком і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 1-1-коридор, площею 3,9 кв.м.; 1-2 - житлова кімната, площею 11,2 кв.м.; 1-3 житлова, площею 13,4 кв.м.; 1-4 - житлова кімната, площею 8,5 кв.м.; 1-5 кухня, площею 4,7 кв.м.; 1-6 санвузол, площею 4,6 кв.м.; 1-7 - кухня-їдальня, площею 6,3 кв.м., всього 52,6 кв.м., у тому числі житлової 33,1 кв.м.; господарські будівлі: літня кухня літ. «И», гараж літ. «К» з оглядовою ямою, сарай літ. «Л», навіс літ. «М», навіс літ. «Н»; господарські споруди: № 1 - водопровід, № 2 - огорожа, № 5 - ворота, № 6 - мощення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,0485 га.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення проголошено 09.02.2026 р.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Н.В.Баннікова