Справа № 553/1093/24
Провадження № 4-с/553/2/2026
У Х В А Л А

Іменем України

10.02.2026м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави у складі:

головуючої - судді Подмаркової Ю.М.,

за участі: секретаря судового засідання - Макаренка Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу Урбан Юлії Миколаївни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на дії/бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасла Миколи Миколайовича,

в с т а н о в и в:

24.12.2025 Урбан Ю.М. звернулась до суду в інтересах ТОВ «ФК «ЄАПБ» зі скаргою на дії/бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасла М.М. в якій просить:

- визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження приватного виконавця винесену в рамках виконавчого провадження №76351970 виданої 10.07.2025;

- зобов`язати приватного виконавця відновити виконавче провадження №76351970;

- зобов`язати приватного виконавця вжити заходи примусового виконання в рамках виконавчого провадження №76351970 для стягнення залишку боргу за виконавчим документом №553/1093/24 у розмірі 23795,00 грн;

- зобов`язати приватного виконавця внести виправлення у постанову про відкриття провадження №76351970 щодо правильної суми стягнення відповідно до виконавчого листа - 43010,00 грн.

На обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Подільського (Ленінського) районного суду міста Полтави від 31.07.2024 по справі № 553/1093/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики та кредитними договорами на загальну суму 43010 грн, у тому числі: за договором позики № 78214216 в розмірі 19215 грн, з яких 5500 грн заборгованість за основним боргом, 13715 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 34086-02/2023 в розмірі 8395 грн, з яких: 2300 грн заборгованість за основним боргом, 6095 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 16772-02/2023 в розмірі 15400 грн, з яких: 4000 грн заборгованість за основним боргом, 11400 грн заборгованість за відсотками. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення богів» судовий збір у сумі 3028 грн.

04.09.2024 Подільським (Ленінським) районним судом міста Полтави по справі №553/1093/24 видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення богів» боргу у розмірі 43010 грн, у тому числі: за договором позики № 78214216 в розмірі 19215 грн, з яких 5500 грн заборгованість за основним боргом, 13715 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 34086-02/2023 в розмірі 8395 грн, з яких: 2300 грн заборгованість за основним боргом, 6095 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 16772-02/2023 в розмірі 15400 грн, з яких: 4000 грн заборгованість за основним боргом, 11400 грн заборгованість за відсотками.

17.10.2024 представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення богів» вищезгаданий виконавчий лист направлено на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасла Миколи Миколайовича. При написанні заяви про відкриття виконавчого провадження, було допущено технічну помилку і зазначено суму стягнення 19215 грн замість вірної 43010 грн, яка зазначена у виконавчому листі.

21.10.2024 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76351970.

Тривалий час представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення богів» не володів інформацією стосовно виконавчого провадження, у зв`язку з чим 24.11.2025 на електронну пошту приватного виконавця направлено заяву щодо надання інформації про хід виконання виконавчого листа №553/1093/24 виданого 04.09.2024.

08.12.2025 надійшла відповідь приватного виконавця згідно якої встановлено, що виконавче провадження №76351970 завершено 10.07.2025 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» та в межах виконавчого провадження стягнуто з боржника 19215 грн. Також згідно відповіді останнього встановлено, що приватний виконавець, замість того щоб визначити суму стягнення відповідно до виконавчого документа, механічно переніс помилковий розмір боргу із заяви стягувача та виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 76351970 із зазначенням суми 19215 грн. Однак сума, визначена виконавчим листом, не була виконана повністю, залишок становить 23795 грн.

Постанову приватного виконавця від 10.07.2025 про закінчення виконавчого провадження вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа. Заява може містити додаткові відомості, але не змінює зміст виконавчого листа і не може бути визначальною для встановлення суми боргу. Виконавчий лист по справі № 553/1093/24 чітко встановлює суму до стягнення 43010 грн, що підтверджено матеріалами справи та вимогами судового рішення. Попри це приватний виконавець, відкриваючи виконавче провадження № 76351970, визначив суму стягнення виходячи не з виконавчого документа, а з технічно помилкової заяви стягувача, зазначивши 19215 грн замість 43010 грн, що є суттєвим порушенням закону. Згідно правової позиції Верховного Суду у постанові від 17.12.2020 у справі № 815/3570/17 виконавець не має дискреції змінювати, уточнювати або визначати на власний розсуд суму стягнення вона встановлюється виключно виконавчим документом. Постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» є незаконною, оскільки передчасне закінчення виконавчого провадження за відсутності повного фактичного виконання суперечить ч. 3 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якої провадження може бути закінчене лише після повного виконання рішення. За правовою позицією Верховного Суду у справі № 640/11394/19 закінчення виконавчого провадження можливе виключно за умови повного виконання рішення суду у відповідному обсязі, а не виконання будь якої іншої суми, помилково визначеної виконавцем або стягувачем.

Зазначає, що відповідно до ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України скарга на рішення, дії або бездіяльність приватного виконавця подається до суду протягом десяти днів з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» фактично дізнався про винесення приватним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження № 76351970 лише 08.12.2025, коли отримав відповідь приватного виконавця на офіційний запит.

Вказує, що у разі пропуску строку з поважних причин суд має право поновити строк подання скарги, що гарантує право сторін на ефективний судовий захист і відповідає конституційному принципу доступності правосуддя.

Ухвалою судді Подільського районного суду міста Полтави від 25.12.2025 справу прийнято до провадження, призначено судовий розгляд.

Представник скаржника - адвокат Урбан Ю.М. у скарзі прохала проводити розгляд скарги за відсутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Приватний виконавець Лукмасло М.М. та боржник ОСОБА_1 , які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, до суду не прибули, про причини неявки не повідомили.

Згідно частини 2 статті 450 Цивільного процесуального кодексу України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи за скаргою, суд дійшов наступного висновку.

За правилами статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно частин 2 та 3 статті 451 Цивільного процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом установлено, що заочним рішенням Подільського (Ленінського) районного суду міста Полтави від 31.07.2024 по справі № 553/1093/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики та кредитними договорами на загальну суму 43010 грн, у тому числі: за договором позики № 78214216 в розмірі 19215 грн, з яких 5500 грн заборгованість за основним боргом, 13715 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 34086-02/2023 в розмірі 8395 грн, з яких: 2300 грн заборгованість за основним боргом, 6095 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 16772-02/2023 в розмірі 15400 грн, з яких: 4000 грн заборгованість за основним боргом, 11400 грн заборгованість за відсотками та судовий збір в розмірі 3028 грн. Рішення у даній справі набрало законної сили.

04.09.2024 Подільським (Ленінським) районним судом міста Полтави стягувачу видано виконавчий лист №553/1093/24 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики та кредитними договорами на загальну суму 43010 грн, у тому числі: за договором позики № 78214216 в розмірі 19215 грн, з яких 5500 грн заборгованість за основним боргом, 13715 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 34086-02/2023 в розмірі 8395 грн, з яких: 2300 грн заборгованість за основним боргом, 6095 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором №16772-02/2023 в розмірі 15400 грн, з яких: 4000 грн заборгованість за основним боргом, 11400 грн заборгованість за відсотками.

10.07.2025 постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасла М.М. на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження № 76351970, відкрите на підставі виконавчого листа №553/1093/24 від 04.09.2025 виданого Ленінським районним судом міста Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором позики та кредитними договорами на загальну суму 43010 грн - закінчено.

Відповідно до статті 449 Цивільного процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

Згідно статті 120 Цивільного процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до положень статті 126 Цивільного процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частин 1, 4, 5 статті 127 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Із змісту наведених правових норм убачається, що підставою для поновлення строку для подання скарги є факт пропуску заявником такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для заявника подати у встановлений законом строк скаргу до суду. Це також ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначених законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для подання скарги пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини (далі Суд), яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Як встановлено судом, оскаржувану постанову винесено 10.07.2025.

Частиною 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Даних щодо отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження від 10.07.2025, приватним виконавцем не надано.

Вирішуючи питання щодо поновлення пропущеного строку для подачі скарги суд враховує, що представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» фактично дізнався про винесення приватним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження № 76351970 лише 08.12.2025, коли отримав відповідь приватного виконавця на офіційний запит. Зі скаргою представник скаржника звернувся до суду 24.12.2025.

З огляду на вищевикладене, з метою повного та всебічного розгляду скарги на дії приватного виконавця, суд вважає за необхідне поновити строк на подання скарги.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції.

Згідно з пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" засадами виконавчого провадження є верховенство права; обов`язковість виконання рішень; законність; диспозитивність; справедливість; неупередженість та об`єктивність; гласність та відкритість виконавчого провадження; розумність строків виконавчого провадження; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Положеннями статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 13 Закону України "Про виконавче провадження").

У відповідності до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно відповіді приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасла М.М. від 03.12.2025 за вих. №153456 в межах виконавчого провадження №76351970 від 21.10.2024 приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження згідно заяви стягувача від 17.10.2024 на суму боргу, яка становить 19215 грн. 10.07.2025 керуючись вимогами п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» вищевказане виконавче провадження закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням.

Проте виконавчий лист №553/1093/24 від 04.09.2024 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором позики та кредитними договорами виданий на загальну суму 43010 грн.

З вищевикладеного вбачається, що приватний виконавець частково виконав рішення суду на суму 19215 грн, після чого закінчив виконавче провадження.

Згідно правових позицій викладених у постановах Верховного Суду від 17.12.2020 справа №815/3570/17 та від 15.04.2021 справа №640/11394/19 виконавець не має дискреції змінювати, уточнювати або визначати на власний розсуд суму стягнення вона встановлюється виключно виконавчим документом, а закінчення виконавчого провадження можливе виключно за умови повного виконання рішення суду у відповідному обсязі, а не виконання будь якої іншої суми, помилково визначеної виконавцем або стягувачем.

Таким чином, у суду є підстави вважати, що оскаржувана постанова була винесена передчасно, а дії приватного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження не відповідають положенням Закону України "Про виконавче провадження".

Аналізуючи викладене, скарга адвоката Урбан Юлії Миколаївни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на дії/бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасла Миколи Миколайовича є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судових витрат, які пов`язані з розглядом цієї скарги та підлягають розподілу, судом не встановлено.

Керуючись статтями 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України "Про виконавче провадження", суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката Урбан Юлії Миколаївни про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою - задовольнити.

Поновити строк для подання скарги на дії/бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасла Миколи Миколайовича у виконавчому провадженні №76351970.

Скаргу адвоката Урбан Юлії Миколаївни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на дії/бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасла Миколи Миколайовича - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасла Миколи Миколайовича від 10.07.2025 про закінчення виконавчого провадження №76351970 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасла Миколу Миколайовича у порядку, передбаченому частиною 1 статті 41 Закону України "Про виконавче провадження", відновити виконавче провадження № 76351970 за виконавчим листом №553/1093/24, виданим Подільським (Ленінським) районним судом міста Полтави 04.09.2024.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасла Миколу Миколайовича вжити заходи примусового виконання в рамках виконавчого провадження №76351970 для стягнення залишку боргу за виконавчим документом №553/1093/24 у розмірі 23795, 00 грн.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасла Миколу Миколайовича внести виправлення у постанову про відкриття виконавчого провадження №76351970 щодо правильної суми стягнення відповідно до виконавчого листа №553/1093/24 43010, 00 грн.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 10.02.2026.

Головуюча Ю.М. Подмаркова