Справа № 204/6835/21
Провадження № 2/204/408/26 р.
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності в порядку спадкування та виключення майна із спадкової маси, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чечелівського районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності в порядку спадкування та виключення майна із спадкової маси.

Представником відповідача ОСОБА_4 подано до суду заяви про часткове закриття провадження та про направлення справи до іншого суду.

Представником позивача подано до суду заперечення щодо поданих клопотань, відповідно до яких вказано, що оскільки не відомо чи всі документи надані відповідачкою-1 нотаріусу, а останнім не вказано в якому обсязі право власності на будинок може бути засвідчено, зазначені відомості не свідчать про відсутність предмету спору. Окрім того, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2021 у справі № 201/9604/21 третій особі заборонено видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто в позасудовий спосіб реалізувати право на спадкування позивачка у третьої особи за будь-яких обставин не може. Відтак відсутні правові підстави для задоволення клопотання відповідачки-1 та закриття провадження у справі в зазначеній частині. В свою чергу, у якості підстав для направлення справи до іншого суду, відповідачкою-1 зазначається, що вартість домоволодіння по Ярмарковому узвозу, 18, значно нижче, ніж вартість майна банківської скриньки, тому підсудність має визначатись виходячи з другого речення ч. 1 ст. 30 ЦПК України. Домоволодіння по Ярмарковому узвозу, 18, розташовано в Чечелівському районі, який віднесено до юрисдикції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, відтак для справ щодо зазначеного домоволодіння приписом ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено виключну підсудність. Що знаходить відображення навіть в клопотанні відповідачки-1. Відповідачкою-1 не наведено про нерухоме майно, що є предметом позову, яке одночасно має вищу вартість за домоволодіння по Ярмарковому узвозу, 18 та місцезнаходження якого підсудна іншому суду. Відтак відсутні правові підстави для задоволення клопотання відповідачки-1 та направлення справи до іншого суду.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, раніше представником було надано заяву про розгляд вказаних клопотань без його участі.

Представник АТ «Комерційний банк «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, раніше представником надано до суду заяву про розгляд справи без її участі, питання щодо розгляду вказаних клопотань залишає на розсуд суду.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Представник відповідача у своєму клопотанні про закриття провадження вказує, що позивачем заявлена вимога, щодо визнання за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 . Предметом позову є визнання право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для пред`явлення даного позову є не видача приватним нотаріусом позивачу свідоцтва про право на спадкування за заповітом на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з на ненадання оригіналів правовстановлюючих документів на домоволодіння, які підтверджують приналежність будинку покійному ОСОБА_1 . Разом з тим, відповідачем були надані оригінали правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_1 безпосередньо приватному нотаріусу Кейтельгіссер О.М., про що свідчить лист приватного нотаріуса, яким запрошено позивача з`явитися до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а також зазначено, що в неї знаходяться оригінали правовстановлюючих документів на спірне майно. Таким чином, надавши оригінали правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_1 безпосередньо приватному нотаріусу Кейтельгіссер О.М. права позивача жодним чином не порушуються діями, як відповідача так і третьої особи.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Означене узгоджується із правовим висновком, наведеним у постанові Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20, постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19.

Натомість, як вбачається, предмет спору у даній справі продовжує існувати, спірні питання між сторонами не врегульовано.

Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи.

Тобто, необґрунтованість позову, встановлення фактів для вирішення справи по суті, тощо, всі ці питання будуть вирішені, з урахуванням ст.ст. 259, 265 ЦПК України, при прийняті рішення по суті, оскільки суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього.

Відтак, у задоволенні заяви представника відповідача Ковальова О.О. про часткове закриття провадження слід відмовити.

Щодо заяви представника відповідача Ковальова О.О. про направлення справи до іншого суду, слід зазначити наступне.

Представник відповідача у своєму клопотанні про направлення за підсудністю вказує, що позивачем заявлена вимога щодо: визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 07.07.2021 на ім`я ОСОБА_2 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна, за реєстровим № 850; визнання за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 ; виключити із спадкової маси після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на майно, що перебувало 28.12.2020 в банківській скриньці № 0008 у відділенні АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ст. 30 ЦПК України Позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Домоволодіння на яке просить позивач визнати право власності розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до Чечелівського району м. Дніпра, у зв`язку з чим відноситься за територіальною підсудністю Чечелівському районному суду міста Дніпра. В свою чергу ринкова вартість домоволодіння складає 84 970 дол. США, що підтверджується звітом про оцінку майна який міститься в матеріалах справи та додається до цього клопотання. Майно, що перебувало 28.12.2020 в банківській скриньці №0008 у відділенні АТ КБ «Приватбанк», на яке позивач просить визнати право власності, зокрема на грошові кошти в розмірі 300 000 дол. США та 140 000 ЄВРО, перебуває на зберіганні у АТ КБ «Приватбанк» за адресою: АДРЕСА_2 , що відносить до територіальної підсудності Соборного районного суду міста Дніпра. Таким чином, більша вартість майна на, яку позивач просить визнати право власності знаходиться за територіальною підсудністю Соборного районного суду міста Дніпра.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Згідно з частиною першою статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення. Майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав.

Із пунктів 41, 42 роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" випливає, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю випливає її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 (провадження № 61-30812св18) зазначено, що "правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно".

У постанові від 20 березня 2024 року по справі № 523/14831/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що якщо позовні вимоги стосуються прав на об`єкт нерухомого майна, то підсудність цього спору повинна визначатися за правилами, встановленими статтею 30 ЦПК України, якою регулюються правила виключної підсудності.

Оскільки майно, що перебуває у банківський скриньці АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не є нерухомим майном в розумінні ЦК України, тому підстав для задоволення заяви про направлення справи до іншого суду немає.

З огляду на викладене, у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 про направлення справи до іншого суду слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 30, 247, 255, 256, 258-261, 352-354 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника відповідача Ковальова О.О. про часткове закриття провадження - відмовити.

У задоволенні заяви представника відповідача Ковальова О.О. про направлення справи до іншого суду - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 1 ст. 261 ЦПК України.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя В.В. Самсонова