Провадження № 2/524/1392/26
09.02.2026 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Предоляк О.С., розглянувши в м Кременчуці в спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
У жовтні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначають, що 27.03.2024року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00-9693923, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» надало відповідачу кредит у розмірі 8800 грн.
25.11.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та позивачем укладено договір факторингу № 25112024-МК/Ейс, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9693923.
Відповідно до Реєстру боржників № Б/Н від 25.11.2024 року, до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9693923.
Ухвалою суду від 22.10.2025року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику) сторін.
Відповідач повідомлений належним чином про дату та місце розгляду справи, шляхом направлення поштової кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання. Судова кореспонденція повернута на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку
Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Судом встановлено, що 27.03.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00-9693923, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» надало відповідачу кредит у розмірі 8000 грн., строком на 360 днів, стандартною процентною ставкою 1,45 % в день від суми кредиту.
Відповідно до п.1.6 Кредитного договору, кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту в розмірі 15% від суми кредиту, що складає 800 грн., яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених п. 3.5 цього Договору.
Згідно п. 3.5 Договору, Позичальник зобов`язаний здійснити оплату Комісії та повернути Суму кредиту в останній день строку кредитування, яка є датою остаточного повернення Кредиту, а саме: «22» березня2025 р.
ПАТ КБ «Приватбанк» повідомило суд, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку НОМЕР_1 27.03.2024 року зараховано 8000 грн, що в свою чергу свідчить про те, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Макс Кредит». Отже, первісний кредитор виконав умови кредитного договору.
Разом з тим, відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «Макс Кредит» за кредитним договором № 00-9693923від 27.03.2024 року щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав.
25.11.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та позивачем укладено договір факторингу № 25112024-МК/Ейс, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9693923.
Відповідно до Реєстру боржників № Б/Н від 25.11.2024 року, до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9693923.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань.
Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернула.
Отже, відповідач істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернув суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість
Однак, з матеріалів справи вбачається, що розмір тіла кредиту становить 8 000грн.
Доказів спростування суми нарахованого боргу, належного виконання кредитних зобов`язань чи контррозрахунку відповідач на час розгляду справи суду не надала, тому, враховуючи викладене, позов про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У позовній заяві представником позивача зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн. За умовами частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд приходить до висновку про стягнення з відповідач на користь позивача 3 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 259, 263, 264, 265, 280-289 ЦПК України, , суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС", до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовільнити частково.
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду .

позивач ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», ; юридична адреса: 02090, м. Київ, вул. Алматинська, буд. 8, офіс 310а;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Олена Предоляк