Справа № 372/594/24
ухвала

04 лютого 2026 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Мищихіній Т.Л.

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд змінити спосіб стягнення та розмір аліментів встановлений рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16.05.2023 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною повноліття, на частку від заробітку (доходу) в розмірі частини, та стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі у частці від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 29.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання в спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 26.03.2024 року в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі, відмовлено.

9 травня 2024 року провадження у справі було зупинено у зв`язку з перебуванням відповідача ОСОБА_2 на службі в ЗСУ.

12.01.2026 року провадження у справі відновлено та призначено справу до розгляду.

27.01.2026 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшло повторне клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням його на службі в ЗСУ, та бажання приймати участь у розгляді справи, а тому зважаючи на це відповідач вважає, що наявні правові підстави для обов`язкового зупинення провадження у справі у даному випадку.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить провести розгляд справи без її участі, щодо зупинення провадження заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вимоги клопотання, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі з таких підстав.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду, та передбачити усунення яких неможливо. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Так, згідно із п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Правова позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом у постанові від 21 грудня 2022 року у справі №456/2541/19.

Вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. При цьому, сторона процесу має право заявити таке клопотання, але має мотивувати «об`єктивну неможливість розгляду справи».

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини).

Слідуючи останній судовій практиці Верховного Суду, при зупиненні провадження у справі про стягнення аліментів страждають лише інтереси дитини, яка не є стороною справи, але для якнайкращого забезпечення яких ініційоване судове провадження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 5 червня 2024 року у справі № 317/3364/21 звернув увагу на те, що для застосування припису пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України слід врахувати, чи представляє військовослужбовець свої інтереси у судах першої й апеляційної інстанцій особисто (пункт 54 постанови), а також, чи не порушуватиме зупинення провадження у справі найкращі інтереси дитини (пункти 57-61 постанови).

У даному випадку розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження, що не передбачає обов`язкової явки відповідача в судове засідання, а свої заперечення проти позову відповідач має можливість подати суду в письмовому вигляді засобами поштового зв`язку, як це і було ним зроблене при поданні клопотання про зупинення провадження у справі.

Верховний Суд у постанові від 5 червня 2024 року в справі №317/3364/21 сформував позицію про те, передбачений у пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі, яка стосується стягнення аліментів на утримання дитини, повинен корелювати із якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Незважаючи на те, що позивачем у такій справі є один із батьків, а відповідачем - інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків.

Разом з цим, у цій справі вимоги стосуються зміни розміру аліментів і відповідно буквальне тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України може не відповідати якнайкращим інтересам дитини на отримання від батька матеріального забезпечення.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис є у частині першій статті 10 ЦПК України.

Елементом верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), поняття «якість закону» означає, що національне законодавство має бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах «C. G. та інші проти Болгарії» від 24 квітня 2008 року (C. G. and Others v. Bulgaria, заява № 1365/07, § 39), «Олександр Волков проти України» від 9 січня 2013 року (Oleksandr Volkov v. Ukraine, заява № 21722/11, § 170)).

ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах «Кантоні проти Франції» від 11 листопада 1996 року (Cantoni v. France, заява № 17862/91, § 31, 32), «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року (Vyerentsov v. Ukraine, заява № 20372/11, § 65)).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст.210, 251, 259, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Потабенко