Провадження №2-н/367/123/2026
УХВАЛА

Іменем України

09 лютого 2026 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ, інфляційних втрат та 3% річних,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» звернулось до суду з указаною заявою. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану заяву передано для розгляду судді Білогруд О.О.

Розглянувши заяву та надані матеріали, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до вимог частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (пункт 4 частини третьої статті 163 ЦПК України).

Відтак, суть стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості, у наказному провадженні полягає в тому, що суд не викликає стягувача та боржника до суду, не відбувається судових засідань. Стягувач подає до суду відповідну заяву із визначенням, крім іншого, суми заборгованості, періоду за який вона виникла, та додає докази якими обґрунтовує свої вимоги і свідчитиму про правильність розрахунків та безспірність вимог заявника.

Згідно положеннями частини другої статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Перевіривши заяву й додані до неї матеріали, суд встановив, що указана заява не відповідає вимогам статті 165 ЦПК України.

Положеннями пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . За указаною адресою виникла заборгованість з 2021 року, яку заявник просить стягнути з ОСОБА_1 .

З метою установлення зареєстрованого місця проживання боржника, на підставі частини сьомої статті 165 ЦПК України, направлено запит через підсистему «Електронний суд» до Єдиного державного демографічного реєстру з метою отримання відомостей щодо місця реєстрації боржника. Згідно відповіді ОСОБА_1 є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , з 20.02.2023. Згідно з розрахунком боргу по особовому рахунку, доданого до заяви, заборгованість, яку просить стягнути заявник у сумі 19408, 33 грн. виникла з 26.11.2021 до 23.02.2022. При цьому, ОСОБА_1 за указаною адресою зареєстрований лише з 20.02.2023.

До заяви не додано жодних доказів на підтвердження належності боржнику об`єкту, за яким нарахованого заборгованість (право власності, користування, тощо), або інших документів, які підтверджували право грошової вимоги до боржника за період часу з 26.11.2021 до 23.02.2022.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржників на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Ураховуючи, що із заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу не убачається порушення права безспірної грошової вимоги до ОСОБА_1 , до заяви не додано документів, які підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги щодо стягнення заборгованості за певний період, суд вважає необхідним відмовити заявнику у видачі судового наказу на підставі пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, установленому цим розділом, після усунення її недоліків або у порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись статтями 163, 165, 166,1 67 ЦПК України, суддя,-

постановив :

у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання природного газу, інфляційних втрат та 3% річних - відмовити.

Відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя О.О. Білогруд