Справа № 944/379/24
Провадження №2-з/944/2/26
УХВАЛА

21.01.2026 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання житлового будинку особистою приватною власністю,

в с т а н о в и в:

у провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебуває вказана цивільна справа.

29.01.2024 суддею Яворівського районного суду Львівської області Колтуном Ю.М. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду.

Позивач за первісним позовом просила суд визнати за нею в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частку житлового будинку, за адресом: АДРЕСА_1 .

Окрім цього, в процесі підготовчого провадження ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання спірного житлового будинку його особистою приватною власністю.

Ухвалою суду від 10.12.2025 прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку особистою приватною власністю, до сумісного розгляду із первісною позовною заявою; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

16.01.2026 ОСОБА_4 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок у АДРЕСА_1 ; заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо даного майна: вселяти у даний будинок будь-яких осіб до вирішення спору по суті та постановления остаточного рішення по справі; заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору та користуватися предметом спору; заборони відповідачу чи іншим особам передавати майно у будь-чиє користування.

При цьому, в обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначила, що провадженні суду знаходиться цивільна справа № 944/379/24 у якій предметом спору є будинок, збудований сторонами за час шлюбу у АДРЕСА_2 . Відповідач по справі та його батьки чинять ОСОБА_4 та спільним трьом дітям перешкоди у користуванні даним будинком, а тому вона разом з дітьми змушена проживати у квартирі своїх батьків. У спірний будинок, на даний час, поселилась сестра чоловіка з сім`єю та користується власністю заявника, не будучи власником даного майна та не маючи жодних законних підстав на проживання в даному будинку, чим завдає шкоди спірному майну, зменшує його цінність. Сам відповідач на протязі тривалого часу проживає та працює за межами України.

Таким чином, позиває вважає, що майно може бути знищено і будинку буде завдано шкоди, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною 5 ст.153 ЦПК України.

З огляду на викладене вище, заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, та за наслідками розгляду якої суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п.п. 4, 10 роз`яснень пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження в ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасників справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов може бути забезпечений, серед іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, при цьому, згідно з ч. 3 зазначеної статті, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Так, співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення позову відповідав предмету позову.

Судом встановлено, що предметом позову ОСОБА_4 є вимога майнового характеру, а саме: поділ спільного майна подружжя з визнанням за нею (позивачем) права власності на 1/2 частину житлового будинку, який розташовані у АДРЕСА_1 .

Крім того, з заяви про забезпечення позову, вбачається, що позивач обрала декілька видів забезпечення позову, а саме: накладення арешту на нерухоме майно; заборону відповідачу вчиняти будь-які дії щодо даного майна - вселяти у даний будинок будь-яких осіб до вирішення спору по суті та постановления остаточного рішення по справі; заборону іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору та користуватися предметом спору; заборону відповідачу чи іншим особам передавати майно у будь-чиє користування.

З аналізу положень статті 150 ЦПК України слідує, що арешт, як вид забезпечення позову, може бути накладений лише на майно або грошові кошти, які належать відповідачу по справі (є власністю відповідача).

Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав спірний житловий будинок, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 .

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні і тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися належним йому майном з метою ухилення від виконання судового рішення.

З огляду на викладене вище, керуючись наведеними нормами процесуального права, розглядаючи заяву про забезпечення позову в межах доводів, викладених в заяві про забезпечення позову, приймаючи також до уваги, що між сторонами існує спір майнового характеру про поділ спільного майна подружжя, враховуючи також те, що ОСОБА_2 , на якого зареєстровано право власності на вище зазначений об`єкт нерухомого майна, не визнає права позивача за первісним позовом ОСОБА_4 на об`єкт спільної сумісної власності подружжя, що стало підставою для звернення до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, та до прийняття рішення судом по суті може відчужити зазначений житловий будинок на користь третіх осіб, що, в свою чергу, може свідчити про можливе порушення законних прав та інтересів позивача та відповідно вчинення відповідачем дій, направлених на ухилення від можливого виконання рішення суду, та є достатніми підставами вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог. На підставі чого та з урахуванням вимог розумності та справедливості, забезпечення збалансованості інтересів сторін по справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову, та вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про забезпечення позову частково, застосувати захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкт нерухомого майна -спірний житловий будинок.

При цьому, обставин, передбачених ч.ч. 4-11 ст. 150 ЦПК України, які б перешкоджали застосуванню такого виду забезпечення позову, чи обставин, які б свідчили про порушення прав інших осіб, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, - судом не встановлено.

В іншій частині заявлених вимог ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо даного майна - вселяти у даний будинок будь-яких осіб до вирішення спору по суті та постановления остаточного рішення по справі; заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору та користуватися предметом спору; заборони відповідачу чи іншим особам передавати майно у будь-чиє користування, слід залишити без задоволення, з підстав необґрунтованості заяви в цій частині, оскільки ОСОБА_4 не доведено в чому полягають ризики невиконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову в разі невжиття заходів забезпечення позову у заявлений спосіб.

Разом із зазначеним, суд вважає за необхідне вказати, що доводи, наведені в даній ухвалі про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, жодним чином не свідчать про доведеність позовних вимог, що в цілому підлягає перевірці та оцінці під час розгляду та вирішення справи по суті.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави для зустрічного забезпечення, а також відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 353 ЦПК України, суд,

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Вжити заходів забезпечення позову: накласти арешт на будинок за адресою : АДРЕСА_3 .

В іншій частині заяву про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Юрій КОЛТУН