Справа № 203/2049/23
Провадження № 6/0203/32/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Биченковій Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про заміну стягувача у виконавчому листі,-

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшла вищезазначена заява ОСОБА_1 , в якій останній посилався на те, що 25.09.2023 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська було ухвалено рішення у цивільній справі №203/2049/23 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 06.02.2023 року в сумі 7000000 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 13956 грн. 80 коп. На виконання вказаного рішення, яке набрало законної сили 31.10.2023 року, судом 23.11.2023 року було видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. в рамках виконавчого провадження №75915670, яке було закінчено в зв`язку із поверненням виконавчого документу стягувачу. До теперішнього часу рішення суду не виконано. 21.05.2025 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір відступлення прав вимоги, згідно умов якого останній набув прав кредитора у зобов`язанні з виконання рішення суду від 25.09.2023 року у справі №203/2049/23. Посилаючись на вказані обставини, заявник просив замінити стягувача у виконавчому листі, виданому 23.11.2023 року у цивільній справі 203/2049/23 на нового кредитора ОСОБА_3 .

Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 07.01.2026 року заяву було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

В наданій заяві представник ОСОБА_1 просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи Бовіної Г.І., в наданій заяві просив розглядати справу за відсутності останньої, зазначивши про відсутність заперечень проти заяви.

Інша заінтересована особа ОСОБА_3 в наданій заяві також просив провести розгляд справи без його участі та задовольнити заяву.

За вказаних обставин, враховуючи положення ст.ст.211,223,247,442 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників, за наявними матеріалами справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Частиною 5 ст.442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормою ст.516 ЦПК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.09.2025 року у справі №369/13444/20, провадження №14-52цс25, щодо правонаступництва та застосування ст.442 ЦПК України, зроблено наступні правові висновки:

«98. Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з ухваленням судового рішення щодо нього чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність актів правосуддя про стягнення заборгованості не припиняє зобов`язань сторін. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

99. Ухвалення судового рішення щодо стягнення заборгованості за договором не є підставою заміни зобов`язання за договором - новим зобов`язанням за рішенням суду, а вказує лише на охоронний характер таких правовідносин, яким надано захист судовим рішенням. Таке судове рішення не змінює обсягу прав та обов`язків сторін зобов`язання, а лише підтверджує їх наявність та надає можливість примусового виконання цивільного зобов`язання у процедурах виконавчого провадження.

100. Оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, а відступлення права вимоги допускається на будь-якій стадії судового процесу, то договір відступлення права вимоги кредитор може укласти і після ухвалення судового рішення, яким вирішено спір між сторонами матеріальних правовідносин (зобов`язання), до моменту виконання боржником зобов`язання або настання інших обставин, що є підставою для його припинення.

101. Незалежно від того, як сторони договору відступлення права вимоги охарактеризували (найменували) наявне зобов`язання: як таке, що належить кредиторові на підставі правочину, чи таке, що випливає із судового рішення, яким вирішено спір з приводу виконання відповідного правочину, - зазначена обставина не змінює правової природи наявного зобов`язання. У зв`язку із наведеним укладення договору цесії після ухвалення судового рішення так само має наслідком заміну сторони у матеріальних правовідносинах.

102. Під час розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому листі (сторони виконавчого провадження, сторони у справі) суд не може порушити межі судового розгляду і вийти за межі вирішуваного процесуального питання, констатувати (встановлювати) недійсність договору відступлення прав вимоги, який не є нікчемним згідно з імперативним приписом закону або не визнаний судом недійсним за наслідками вирішення відповідного спору.

103. Суд має з`ясувати, чи загалом належало первісному кредиторові право вимоги до боржника станом на момент його відступлення, перевірити чинність вимоги на час звернення до суду з відповідною заявою, а також дослідити, чи закон не встановлює заборони на відступлення права вимоги у конкретних правовідносинах».

Судом встановлено та вбачається з матеріалів цивільної справи №203/2049/23, що 25.09.2023 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська (після зміни найменування Центральний районний суд міста Дніпра) було ухвалено рішення, яким задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 06.02.2023 року в сумі 7000000 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 13956 грн. 80 коп.

На виконання вказаного рішення, яке набрало законної сили 31.10.2023 року, судом 23.11.2023 року було видано виконавчий лист, який стягувачем пред`явлено для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О., якою було відкрито виконавче провадження №75915670, яке було закінчено в зв`язку із поверненням виконавчого документу стягувачу.

Згідно відомостей АСВП, що є у відкритому доступі, на теперішній час виконавчий лист повторно для примусового виконання не пред`являвся.

Як зазначив заявник та не заперечувалось іншими сторонами, на теперішній час рішення суду у справі №203/2049/23 залишається невиконаним боржником.

Крім того, судом встановлено, що 21.05.2025 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір відступлення прав вимоги (цесії), згідно умов якого п.1 якого ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 було відступлено право вимоги за рішенням суду від 25.09.2023 року у справі №203/2049/23 до боржника ОСОБА_2 щодо стягнення заборгованості за договором позики від 06.02.2023 року в сумі 7000000 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 13956 грн. 80 коп.

Пунктом 2 зазначеного вище договору було передбачено, що ціна за відступлення права вимоги складає 7000000 грн., що сплачується в наступному порядку. Цесіонарій сплачує Цедентові плату за відступлення права вимоги в розмірі 1000000 грн., а іншу частину плати в розмірі 6000000 грн. Цесіонарій зараховує в рахунок сплати заборгованості Цедента за неналежне виконання умов договору позики №1 від 25.01.2025 року.

Вказане підтверджується долученими до заяви копіями договору відступлення права вимоги (цесії) від 21.05.2025 року; договору позики №1 від 25.01.2025 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , згідно якого останнім отримано у позику від ОСОБА_3 кошти в сумі 6000000 грн., а також розпискою ОСОБА_1 від 25.01.2025 року про отримання коштів в зазначеному вище розмірі; платіжними інструкціями та випискою по рахунку на підтвердження перерахування ОСОБА_3 на рахунок ОСОБА_1 коштів згідно умов договору від 21.05.2025 року.

Таким чином, оскільки під час розгляду справи знайшов підтвердження факт відступлення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 прав вимоги до боржника ОСОБА_2 щодо невиконаного нею зобов`язання за договором позики від 06.02.2023 року в сумі 7000000 грн., яка стягнута з останньої за рішенням суду 25.09.2023 року у цивільній справі №203/2049/23, а також витрат по сплаті судового збору в сумі 13956 грн. 80 коп., суд враховуючи наведені вище обставини, положення законодавства та правові висновки Великої Палати Верховного Суду, приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.512,514,516 ЦК України, ст.ст.211,247,258-260,442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про заміну стягувача у виконавчому листі - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому листі, виданому Кіровським районним судом м.Дніпропетровська (після зміни найменування Центральний районний суд міста Дніпра) 23 листопада 2023 року у цивільні справі №203/2049/23, на виконання рішення цього суду від 25 вересня 2023 року, про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 06 лютого 2023 року в сумі 7000000 грн. та судового збору в сумі 13956 грн. 80 коп., з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 04 лютого 2026 року.

Суддя С.Ю.Казак