ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року

м. Харків

справа № 619/1533/25

провадження № 22-ц/818/697/26

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Мальований Ю.М.

за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

сторони справи:

позивач Дергачівська міська військова адміністрація Харківського району Харківської області в інтересах дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3

відповідач ОСОБА_4 , ОСОБА_5

інші учасники справи:

треті особи: Служба у справах дітей Дергачівської міської ради, Центр соціальних служб Дергачівської міської ради Губка Євгеній Олександрович.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Дергачівської міської військової адміністрації Харківського району Харківської області на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 31 липня 2025 року у складі судді Болибока Є.А.-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та позбавити батьківських прав ОСОБА_5 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття на користь опікуна (піклувальника), батьків вихователів, прийомних батьків або державного дитячого закладу (в залежності від форми влаштування дитини), а відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь батька дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; стягнути з ОСОБА_5 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття на користь опікуна (піклувальника), батьків вихователів, прийомних батьків або державного дитячого закладу (в залежності від форми влаштування дитини).

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_7 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_1 . Батьками малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . 05.11.2024 до Служби надійшов лист Центру соціальних служб Дергачівської міської ради № 01-25/553-В, яким повідомлено, що під час телефонної розмови з ОСОБА_9 стало відомо про вживання алкогольних напоїв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за місцем їх проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також про виклик поліції у зв`язку з конфліктом. Зазначено, що малолітніх дітей ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 працівниками поліції було доставлено до ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 . З метою оцінки рівня безпеки зазначених дітей того ж дня спеціалістами Служби спільно з представниками Центру соціальних служб, сектору ювенальної превенції та сімейним лікарем здійснено виїзд за адресою: вул. Робоча, буд. 24, с. Ємці, однак доступ до житла отримано не було. Також здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_2 , проте огляд дітей провести не вдалося у зв`язку з ненаданням доступу до домоволодіння. У ході перевірки встановлено, що мати дітей ОСОБА_4 та співмешканець ОСОБА_5 тривалий час неналежно виконують батьківські обов`язки. Діти перебували у складних життєвих обставинах, зумовлених домашнім насильством, зловживанням алкоголем, відсутністю стабільного доходу, нехтуванням їхнім навчанням, здоров`ям та емоційними потребами. Факти насильства з боку ОСОБА_5 підтверджені матеріалами правоохоронних органів та судовими рішеннями, а також відкриттям кримінального провадження. Попри вжиті заходи соціального супроводу, рекомендації спеціалістів та неодноразові попередження, батьки не забезпечили усунення причин неблагополуччя, умов для безпечного проживання дітей не створили, до співпраці з органами та службами ставилися формально або ухильно. Поведінка батьків свідчить про відсутність критичного усвідомлення власної відповідальності та небажання змінювати спосіб життя. Діти тривалий час фактично проживають у іншій сім`ї, де забезпечено належні умови, стабільний догляд та позитивну динаміку у навчанні й розвитку. Малолітні ОСОБА_13 та ОСОБА_14 висловили чітку позицію щодо небажання повертатися до матері та проживати з нею, що узгоджується з висновками фахівців. За результатами розгляду комісією з питань захисту прав дитини встановлено доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо всіх дітей та ОСОБА_5 щодо сина ОСОБА_15 , оскільки подальше перебування дітей під їх опікою суперечить їхнім інтересам та не забезпечує належного виховання і безпеки.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 31 липня 2025 року у задоволенні позову Дергачівської міської військової адміністрації Харківського району Харківської області повністю відмовлено.

Попереджено ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Попереджено ОСОБА_5 , про необхідність змінити ставлення до виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення мотивоване тим, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на відповідачів. Належних та допустимих доказів винної поведінки та ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків судом не встановлено і позивачем не доведено. Водночас судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не бажають спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, остаточно і свідомо самоусунулися від виконання своїх обов`язків з виховання дітей. Крім того, стороною позивача не було наведено переконливих аргументів щодо того, в чому полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення її матері та батька по відношенні до них батьківських прав. Тому, суд дійшов висновку, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не є тими особами, поведінка чи дії яких можуть свідчити про негативний вплив на дітей, тому застосування до них такого виняткового заходу, як позбавлення батьківських прав, суд вважає передчасним, недоцільним та таким, що не відповідає інтересам дітей. При цьому, позивачем не доведено, яка реальна мета має бути досягнута шляхом позбавлення відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 батьківських прав, як це змінить існуючу ситуацію на кращу і сприятиме захисту інтересів дітей. Проте встановлені судом обставини справи вказують на наявність підстав для того, щоб попередити відповідачів про необхідність змінити ставлення до виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Дергачівська міська військова адміністрація Харківського району Харківської області, подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі..

Апеляційна скаргу мотивована тим, що суд не повно встановив обставини у справі та ухвалив рішення про відмову у позові, що не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам норм матеріального та процесуального права. Суд помилково вважав висновок від 14.03.2025 №01-17/394 Дергачівської міської військової адміністрації не достатньо об`єктивним та обґрунтованим. ОСОБА_4 з 03.06.2025 не є працівником лікарні та зарекомендувала себе з посередньої сторони, схильна до вживання алкогольних напоїв. Вказані докази не були досліджені судом. ОСОБА_4 під час судового розгляду була байдужа до розгляду справи. ОСОБА_4 не змінила девіантну поведінку, не припинила зловживати алкоголь, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, 21.06.2025 до служби 102 надійшло повідомлення про те, що відповідачка перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчиняє психологічне насилля щодо дітей. За фактом домашнього насильства було складено протокол за ч. 1 ст. 173-2 КпАП та виписано тимчасовий заборонний припис. За інформацією з Центру соціальних служб Дергачівської міської ради повідомлено, що 23.06.2025 було припинено надання соціальних послуг ОСОБА_4 у зв`язку з невиконанням нею без поважних причин, вимог визначених договором про надання соціальних послуг. Відповідачі не розуміють важливості піклування дітей, не оволоділи навичками батьківства. ОСОБА_4 пройшла амбулаторне лікування алкогольної залежності, але у 2025 році під час моніторингового відвідування перебувала в стані алкогольного сп`яніння більше 5 днів, про що особисто повідомила. Мати не приділяє увагу освітньому розвитку дітей. Досягнути позитивного результату не вдалося. Відповідачі з 2024 року, як і після ухвалення рішення у справі не звертались у Службу щодо можливості повернення дітей, які за заявою ОСОБА_4 були тимчасово влаштовані до ОСОБА_9 . Факт заперечення відповідачів про позбавлення їх батьківських прав не свідчить про інтерес до дітей. Суд не врахував та не дав оцінку ставлення дітей ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 до матері та їх небажання повертатись в родину відповідачки. Рішення суду ухвалено з порушенням найкращих інтересів дітей, які у разі повернення їх до матері будуть позбавлені належного утримання, догляду та турботи.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представника позивача, відповідачки ОСОБА_4 , представників третіх осіб у справі, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_7 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №221 від 11.12.2012 року (т. 1 а.с.19).

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 22)

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу прізвище ОСОБА_16 після державної реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_17 » (т.1 а.с. 34).

Батьками малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №149 від 29.07.2015 року (а.с. 26).

ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (т.1 а.с. 28).

Батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження сепія НОМЕР_3 , актовий запис №11 від 01.09.2020 року (т.1 а.с. 23).

ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 25).

Згідно з наказом Дергачівської міської ради служби у справах дітей №15 від 23.02.2022 року взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с. 75)

З листа Дергачіської міської ради центру соціальних служб дергачівської міської ради від 05.11.2023 №01-25/553-в вбачається, що під час телефонної розмови з гр. ОСОБА_18 стало відомо про факт вживання алкоголю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з адресою їх проживання: АДРЕСА_1 . Зазначила, що малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 поліцейськими офіцерами буде доставлено де неї за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 42).

Згідно акту обстеження умов проживання від 05.11.2024 року проведено обстеження усмов проживання за адресою: АДРЕСА_1 з метою з`ясування обставин викладених у вищезазначеному листі. Проте, за вказаною адресою двері ніхто не відчинив (т.1 а.с. 43).

Згідно з актом обстеження умов проживання від 05.11.2024, під час виїзду за адресою: АДРЕСА_2 , доступ спеціалістам Служби у справах дітей до житлового приміщення надано не було, у зв`язку з чим огляд умов проживання та огляд малолітніх дітей здійснити не вдалося (т.1 а.с. 114).

06.11 2024 ОСОБА_4 надала пояснення начальнику Служби у справах дітей Дергачівської міськї ради в якій вказала, що 04.11.2024 звона з ОСОБА_5 випивали, останній побив ОСОБА_4 та її дитину ОСОБА_10 , потім дитина викликала поліцію, які відвезли дітей до батька відповідачки (т.1 а.с. 46).

На підставі заяви ОСОБА_4 від 06.11.2024 на ім`я начальника Служби про влаштування її малолітніх дітей на тимчасове проживання до ОСОБА_9 , до моменту подолання складних життєвих обставин, наказом начальника Служби від 06.11.2024 № 89 малолітні діти ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасово влаштовані до ОСОБА_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 39, 45).

Взяття на облік дітей здійснено на підставі акту оцінки потреб сім`ї/особи № 303 від 08.11.2024 та інформації Центру соціальних служб Дергачівської міської ради наданої листом від 08.11.2024 № 01 -25/570-В (вх. № 01-47/973 від 11.11.2024), щодо підтвердження факту наявності складних життєвих обставин, в яких перебувають малолітні діти ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с. 49-54).

Згідно з Наказом начальника Служби від 11 листопада 2024 року № 93 малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взято на облік Служби у справах дітей міської ради, як дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матері та батька малолітньої дитини ОСОБА_3 , громадянина ОСОБА_5 від виконання своїх батьківських обов`язків (т.1 а.с. 40).

Згідно заяви ОСОБА_9 від 06.11.2024 поданою до начальника Служби у справах дітей Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_9 бажала залишити у своїй сім`ї ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с. 47).

Згідно заяв ОСОБА_6 від 18.11.2024 поданою до начальника Служби у справах дітей Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_6 , який батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 не заперечує проти тимчасового перебування сина у ОСОБА_9 та повідомив, що на час відпустки до 23.11.2024 дитина буде проживати з ним. В подальшому планує займатись вихованням сина та має намір позбавити батьківських прав колишню дружину ОСОБА_4 (т.1 а.с.с 55-56).

Згідно довідки-характеристики виданою КЗ «Дергачівський ліцей № 3» Дергачівської міської ради ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є учнем 6-А класу. Згідно наданої директором «Дергачівського ліцею№ 1 імені Данила Бакуменка» Дергачівської міської ради Н.Зєньковою довідки характеристики ОСОБА_1 , учня 6-А класу, за час навчання з 2019 року виявив середній рівень навчання. Діти проживали з мамою, ОСОБА_19 , за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_13 майже не виходив на онлайн уроки, не завжди виконував домашні завдання. Вихованням та навчанням дітей мати не переймається, тому ОСОБА_13 виявив бажання проживати з дідусем. Дідусь і бабуся відповідально ставляться до виховання та навчання дитини. Після переїзду до них, ОСОБА_13 став більш відповідально ставитися до відвідування онлайн уроків, хоча домашні завдання виконує не завжди. У вільний час відвідує гурток з гирьового спорту в комплексі «Зевс», спілкується з класом на зустрічах у безпечному просторі. Мати ОСОБА_13 відвідує дітей, але контактує тільки з молодшим сином (зі слів бабусі і ОСОБА_13 ), іноді пригощає дітей цукерками(т.1 а.с. 66).

Згідно характеристики виданою КЗ «Дергачівський ліцей № 3» Дергачівської міської ради від 18.11.2024 року № 01-20/106 вбачається, що громадянка ОСОБА_4 не цікавиться успіхами своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 , учня 4-Г класу. Коли у класного керівника виникає питання стосовно дитини, мати не відповідає на телефонні дзвінки. Немає постійного контролю за успішністю хлопчика в навчанні, за виконанням домашнього завдання (т.1 а.с. 65).

З листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 10.12.2024 № 486 мати, ОСОБА_4 звернулась 13 липня 2021 року з дитиною, ОСОБА_11 на профілактичний огляд для отримання довідки на вступ дитини до 1 класу. Під час офтальмологічного огляду дитини було виявлено деяке зниження гостроти зору лівого ока. ОСОБА_4 було рекомендовано отримати консультацію дитячого офтальмолога та видане електронне направлення. Через два тижні мати дитини повідомила, що консультація не відбулась, оскільки лікар знаходиться у відпустці, але і в подальшому мати не звернулась до спеціаліста (т.1 а.с. 67).

З огляду на характеристику ОСОБА_2 , учня 4 класу, видану КЗ «Дергачівський ліцей № 3» Дергачівської міської ради від 18.11.2024 № 01-20/106, ОСОБА_11 зарекомендував себе як скромний, доброзичливий, врівноважений учень, володіє учбовим матеріалом на низькому рівні. На уроках не завжди уважний, у ОСОБА_14 немає мотивації до навчання. Не конфліктний. Запізнюється на уроки та пропускає їх, так як потребує уваги батьків, бо не завжди може зайти на онлайн уроки сам (т.1 а.с.65).

Згідно консультативного висновку спеціаліста ОДКЛ № 1 Консультативної поліклініки, у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діагностовано затримку розвитку мовлення (т.1 а.с. 58).

Згідно листа Харківського районного управління №3 відділу поліції від 22.01.2025, №1516 повідомлено, що відповідно бази ІКС «ІПНП» відносно гр. ОСОБА_5 , було складено 3 протоколи про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП про вчинення домашнього насильства відносно дитини співмешканки - малолітнього ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час розгляду Дергачівським районним судом, адміністративних справ за даними фактами їх було об`єднано та винесено покарання у вигляді громадських робіт (т.1 а.с. 63), що також підтверджується листами від 05.11.2024, 03.12.2024 (т.1 а.с. 41, 59)

Згідно даних листа ГУНП в Харківській області ХРУ №3 відділі поліції №3 повідомлено, що 20.01.2025 до ВП №3 ЗРУП №3 ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_9 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 співмешканець матері м/л ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. ОСОБА_5 переслідував та виражався нецензурною лайкою в бік дитини під час чого останній повертався з тренування в спортивному комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». В ході розгляду даного звернення встановлено, що у ОСОБА_5 вбачаються ознаки систематичного домашнього насильства відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 . Оскільки ОСОБА_5 вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 25 ст. 173 КУпАП, а тому звернення передано до слідчого відділу для внесення даних до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження №000017 від 21.02.2025 року передбачене ст. 126-1 КК України (т.1 а.с. 76).

Згідно довідки КНП «ДЦЛ» ДМР х/о, «Центр психологічного здоров`я вм. В.М. Мороза» ОСОБА_4 пройшла амбулаторне лікування в наркологічному кабінеті з 18.11 по 25.11.2024 з метою лікування аддикції (зловживання алкоголем) (т.1 а.с. 57).

Згідно з Довідкою КНП ДЦЛ «Центр ментального здоров`я» від 26.02.2025 про ОСОБА_5 пройшов амбулаторне лікування в наркологічному кабінеті КНП ДЦЛ «Центр ментального здоров`я» з 17.02.2025 по 25.02.2025 з метою лікування та профілактики аддикції (зловживання алкоголем) (т.1 а.с. 69).

Згідно з Довідкою КНП ДЦЛ «Центр ментального здоров`я» від 26.02.2025 ОСОБА_4 пройшла амбулаторне лікування в наркологічному кабінеті КНП ДЦЛ «Центр ментального здоров`я» з 17.02.2025 по 25.02.2025 з метою лікування та профілактики аддикції (зловживання алкоголем) (т.1 а.с. 70).

Розпорядженням Дергачівської міської військової адміністрації Харківської району Харківської області від 31.01.2025 №109 визнано незадовільним виконання батьківських обов`язків ОСОБА_4 відносно малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Попереджено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про можливість позбавлення батьківських прав (т.1 а.с. 71).

05.02.2025 листом Дергачівської міської ради Служби у справах дітей №01-48/145 надіслано розпорядження Дергачівської міської ради Служби у справах дітей від 31.01.2025 №109 на адресу відповідачів «Про неналежне виконання батьківських обов`язків громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 » (т.1 а.с.72-73).

19.02.2025 Дергачівська міська рада Служби у справах дітей на адресу відповідачів надіслала запрошення на комісію з питань доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав, яка відбудеться 27.02.2025 (т.1 а.с. 74).

Згідно пояснювальної записки ОСОБА_4 повідомила, що з 03.12.2024 влаштувалась на роботу(т.1 а.с. 64).

За змістом висновку Дергачівської міської військової адміністрації Харківського району Харківської області від 14.03.2025 № 01-17/394 позбавлення батьківських громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с. 91-103) є доцільним.

В суді першої інстанції була вислухана думка малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що він навчається у школі № 1 онлайн, любить футбол. Наразі він живе у діда Кості, який зараз на роботі, що дід садить огород, а він йому допомагає. Маму бачив давно, вона телефонує, питає як справи і просить дати трубку молодшому брату. У діда вони з братами живуть втрьох давно, десь пів року, а до цього жили у мами. Папи у нього немає, мама не працює. Як жили у мами гроші давав папа ОСОБА_20 , скидав на карточку, бо він служить, а інколи давала гроші його мама. Одяг йому купує ОСОБА_21 з дідом. До мами повертатись він не хоче бо вона п`є та не захищає його від вітчима, який його постійно ображає, наказує та застосовує до нього фізичну силу.

У судовому засіданні в суді першої інстанції була вислухана думка малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив, що навчається у школі № 3 онлайн, середній бал 7, однокласників він бачив, ходив у школу сам, а мама п`яна вдома була, вона йому уваги не приділяє. Живе він з дідом і ОСОБА_21 , а до цього жив у папи, а папа служить. Маму бачив востаннє не пам`ятає коли, бажає жити з батьком, який надає йому кошти та цікавиться його життям.

В суді апеляційної інстанції була допитана мати ОСОБА_4 , яка пояснила, що дійсно тривалий час зловживала спиртними напоями разом з співмешканцем, батьком третьої дитини ОСОБА_5 , під час її спільного проживання ОСОБА_5 допускав негативне ставлення до дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яке проявлялось у психологічному та фізичному насильстві, власну дитину він не ображав. Наразі з ОСОБА_5 більше спільно не проживає, проживає з іншим чоловіком за іншою адресою, постійного місця роботи не має, її утримує новий співмешканець. У разі повернення їй дітей, вона здатна створити їм належні умови проживання та утримання у будинку, який є її постійним місцем проживання, влаштується на роботу та буде гарно дбати про дітей. Зараз вона підтримує з дітьми телефонний зв`язок, не відвідує та гроші не відправляє. Небажання старших дітей повертатися до неї пояснила образою ОСОБА_13 на поведінку її та вітчима та бажанням ОСОБА_14 проживати з батьком, оскільки після розлучення, він постійно проживав у батька, лише в 2020 році, після введення карантину, задля контролю за навчанням, вона забрала дитину до себе.

В суді апеляційної інстанції були допитані малолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснив, що не бажає проживати разом із матір`ю. Зі слів неповнолітнього, під час його проживання з відповідачами мати зловживала алкогольними напоями, у зв`язку з чим він відчував страх перед нею. Також зазначив, що відповідач ОСОБА_5 неоднократно застосовував до нього фізичне насильство. Мати не дбала про дітей, не готувала їжу, не купувала одяг. Тому їх забрав до себе дід ОСОБА_22 , а потім влаштували до прийомної родини. Мати їх жодного разу не відвідала, спілкується лише з малим ОСОБА_15 . Оскільки він вже вдруге опиняється під опікою діда, не вірить що мати може виправиться та здатна забезпечити йому належні умови життя. З огляду на зазначене, ОСОБА_10 чітко висловив небажання проживати разом із ОСОБА_4 .

Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснив, пояснив, що не бажає повертатися до матері та висловив намір проживати разом зі своїм рідним батьком ОСОБА_23 . Зі слів неповнолітнього, відповідачі викликали у нього почуття страху, а під час спільного проживання зловживали алкогольними напоями та застосовували до брата фізичне насильство, сварились один з одним, їжу готували чужі люди, часто приходилося просити когось про допомогу. До діда його забирають вже другий раз, мат його у прийомній родині не відвідувала, спілкується з нею дуже рідко по телефону і то тільки тоді, коли вона хоче поспілкуватись з ОСОБА_15 . Він підтримує постійний зв`язок з батьком, який не може його забрати тому що перебуває на службі, батько висилає гроші та приїздив в гості.

Допитаний у суді апеляційної інстанції ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснив, що виявляє бажання проживати разом із батьками. Також зазначив, що під час спільного проживання батьки не вчиняли щодо нього образливих дій, він довіряє їм і бажає повернутися додому.

Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України.

Отже, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04).

Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідачів на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції).

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).

Судом встановлено, що у ОСОБА_5 вбачаються ознаки систематичного домашнього насильства відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки ОСОБА_5 вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 25 ст. 173 КУпАП та застосовано покарання у вигляді громадських робіт.

Крім того, встановлено, що 17 січня 2025 року ОСОБА_5 переслідував та висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 раніше вже притягувався до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 173 КУпАП, за вказаними обставинами 21 лютого 2025 року відкрито кримінальне провадження № 000017, передбачене ст. 126-1 КК України.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 пояснила, що на теперішній час спільного проживання з ОСОБА_5 не здійснює та проживає з іншим чоловіком. Водночас у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували зазначені обставини.

З урахуванням думки дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які послідовно та усвідомлено висловили стійке небажання проживати разом із матір`ю, а також з огляду на письмові докази, наявні в матеріалах справи, та висновок органу опіки та піклування, колегія суддів встановила, що відповідачка, будучи офіційно непрацевлаштованою та не маючи стабільного джерела доходу, зловживаючи спиртними напоями, в умовах постійних конфліктів зі співмешканцем ОСОБА_5 не забезпечила створення для дітей безпечного, спокійного та стабільного середовища, необхідного для їх належного зростання і розвитку.

Встановивши те, що ОСОБА_4 внаслідок зловживання алкоголем, відсутності працевлаштування та постійних конфліктів зі співмешканцем ОСОБА_5 не забезпечила належний догляд за малолітніми дітьми ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , допустила негативну поведінку відповідача ОСОБА_5 та свідомо створила умови за яких діти, які досягли 10 річного віку категорично відмовляються від збереження зв`язку з матір`ю, суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення її батьківських прав відносно старших синів.

Вирішуючи даний спір слід насамперед виходити із інтересів дитини, знаходження якої разом з матір`ю у вищезазначених умовах є небезпечним.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що залишення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з матір`ю несе ризики для їх здоров`я та психічного розвитку та свідчить про винну поведінку відповідачки та свідоме ухилення нею від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України.

Таким чином, врахувавши конкретні обставини справи, як найкращі інтереси дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також те, що відповідачка фактично не виконує свої батьківських обов`язків стосовно них, колегія суддів не може погодитися з висновком суду про відсутність підстав для застосування до відповідачки крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав.

Одночасно судова колегія звертає увагу, що позбавлення батьківських прав має тимчасовий характер. У випадку, коли будуть відсутні підстави, які слугували для прийняття судом рішення про позбавлення батьківських прав мати чи батько, які були позбавлені батьківських прав, мають право їх поновити в судовому порядку лише (частина 4 статті 169 Сімейного кодексу України).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 164 СК України при задоволенні позову про підстави позбавлення батьківських прав, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з вимогами ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колегія суддів вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь опікуна (піклувальника), батьків вихователів, прийомних батьків або державного дитячого закладу (в залежності від форми влаштування дитини) на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з ОСОБА_4 на користь батька, опікуна (піклувальника), батьків вихователів, прийомних батьків або державного дитячого закладу (в залежності від форми влаштування дитини) на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Судом першої інстанції також правильно встановлені обставини ухиляння відповідачів від виконання своїх обов`язків по належному вихованню та утриманню сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки дитина не була забезпечена належним доглядом, вихованням та турботою, проте враховуючи наявні в матеріалах справи докази вживання відповідачами активних дій направлених на подолання алкогольної залежності, ставлення батьків до дитини, враховуючи думку малолітнього ОСОБА_3 , який виявив свідоме бажання проживати разом з батьками, судова колегія погоджується з висновком суду про відсутність підстав для застосування до відповідачів виняткового крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав.

Водночас обставини цієї справи вказують на наявність підстав для того, щоб попередити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про необхідність змінити ставлення до виконання своїх обов`язків щодо виховання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою забезпечення його належного фізичного, духовного та морального розвитку та покласти контроль на орган опіки і піклування за місцем проживання дитини контроль за виконанням ОСОБА_4 своїх батьківських обов`язків.

Апеляційний суд звертає увагу, що залишення поза увагою попередження суду про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків в подальшому може бути визнано достатньою підставою для позбавлення батьківських прав (постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року в справі № 464/2040/23, від 06 березня 2024 року в справі № 317/2256/22, від 09 червня 2023 року в справі № 591/6037/21, від 22 січня 2025 року в справі № 333/8983/23).

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зауважував, коли є рішення судів, що набрало законної сили, за первинним зверненням про відмову у позбавленні батьківських прав одного чи обох батьків з тих міркувань, що це є крайнім заходом впливу на нього, тоді в разі повторного звернення з таким позовом під час його розгляду інакшим є розподіл тягаря доведення між сторонами. Тож саме батьки дитини під час розгляду повторно поданого до нього позову про позбавлення його батьківських прав мають доводити зміну свого ставлення до участі у вихованні своєї дитини, заперечити і спростувати відповідними доказами факт нехтування ним своїми батьківськими обов`язками (постанова Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 149/2510/21, від 28 лютого 2024 року у справі № 303/4697/22, від 07 червня 2024 року у справі № 740/3478/23, від 26 грудня 2024 року у справі № 137/1411/23, від 15 січня 2025 року у справі № 760/16255/23, від 05 лютого 2025 року у справі № 144/924/24, від 05 березня 2025 року у справі № 336/1230/23).

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, за невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам справи, із неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України, що є підставою для його скасування в частині відмови у задоволені позову до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав відносно дітей ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та стягнення аліментів на їх утримання, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог. В іншій частині рішення суду належить залишити без змін, попередивши відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання спільного сина ОСОБА_15 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат.

У зв`язку з тим, що на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» Дергачівська міська військова адміністрація Харківського району Харківської області, як орган опіки та піклування звільнений від сплати судового збору, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.

Оскільки позовні вимоги Дергачівської міської військової адміністрації Харківського району Харківської області задоволено частково, тому з ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 15 140 грн.

Керуючись статтями 367,368,374, 376, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Дергачівської міської військової адміністрації Харківського району Харківської області задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 31 липня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо дітей ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення аліментів на їх утримання скасувати.

Позовні вимоги Дергачівської міської військової адміністрації Харківського району Харківської області в цій частині задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з ОСОБА_4 на користь опікуна (піклувальника), батьків вихователів, прийомних батьків або державного дитячого закладу (в залежності від форми влаштування дитини) аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.03.2025 і до досягнення дитиною повноліття

Стягнути з ОСОБА_4 на користь батька, опікуна (піклувальника), батьків вихователів, прийомних батьків або державного дитячого закладу (в залежності від форми влаштування дитини) аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.03.2025 до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Попередити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про необхідність зміни ставлення до виховання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Покласти на орган опіки і піклування за місцем проживання дитини контроль за виконанням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 своїх батьківських обов`язків.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів з ОСОБА_4 в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Мальований