Справа № 639/9979/25
Провадження № 2/642/642/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Харків

Суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Новобаварського районного суду міста Харкова з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

На обґрунтування позовної заяви зазначено, що ОСОБА_1 перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Холодногірського районного суду м. Харкова. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем. Дитина з народження потребує щорічних серцевих досліджень та лікувань, знаходячись на обліку у Обласній дитячій лікарні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає та не приймає участі в лікуванні, виховані, піклуванні та утриманні дитини з 2020 року. Відповідач від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини та не цікавиться її життям. Просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав та визнати позивача єдиним «доглядальником» до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 29.12.2025 цивільну справу передано за підсудністю до Холодногірського районного суду м. Харкова.

Згідно протоколу розподілу від 20.01.2026 головуючим суддею визначено суддю Проценко Л.Г.

Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 23.01.2026 позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд доходить наступного висновку.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 (п. 53), відповідно до якого право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху одним з недоліків, які необхідно було виправити те, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу. До позовної заяви необхідно додати копії документів відповідно до кількості учасників справи.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Як вбачається з п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Частиною першою статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК. Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

З огляду на те, що судове рішення про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконано, клопотань про надання додаткового строку на виправлення недоліків позовної зави до суду не надходило, за таких обставин суд доходить висновку, що позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ст. 185, 258-260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення .

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua

Суддя Л.Г. Проценко