ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3015/22Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М.
Провадження № 22-ц/817/8/26 Доповідач - Гірський Б.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2026 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Гірського Б.О.

cуддів- Хоми М.В., Храпак Н.М.

за участю секретаря -Дідух М.Є.,

сторін та їх представників

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/3015/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Трач Віктор Іванович на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2025 року (ухвалене суддею Позняком В.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2 про скасування рішень та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом про визнання незаконними та скасування рішень.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 15 вересня 2016 року Підгороднянською сільською радою прийнято рішення №152, яким, зокрема, вирішено дати дозвіл ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки внатурі (на місцевості) у спільно-сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд загальною площею 0,1500 га (в т.ч. 0,07500 га ОСОБА_2 , площею 0,07500 га ОСОБА_1 ) за рахунок земель житлової забудови, які раніше використовувались під ОБЖД під одно та двоповерховою житловою забудовою в межах населеного пункту АДРЕСА_1 .

Вказував на те, що Підгороднянська сільська рада 27 червня 2017 року прийняла рішення №254, яким внесла зміни в своє рішення №152 від 15 вересня 2016 року, вказавши читати в наступній редакції «Дати дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у спільно-часткову власність для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд загальною площею 0,0750 га за рахунок земель житлової забудови, які раніше використовувались під ОБЖД під одно та двоповерховою житловою забудовою в межах населеного пункту АДРЕСА_1 .».

Зазначав, що 21 грудня 2017 року Підгороднянська сільська рада прийняла рішення №336, яким вирішила не заперечувати щодо розподілу виділеної ділянки спільного користування площею 0,15 га між власниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках площею по 0,075 га кожному згідно поданої схеми.

Стверджував, що він та ОСОБА_2 є власникамим по 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Зазначав, що вказаний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,1500 га., тобто, у нього та ОСОБА_2 однакові права на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 .

Стверджував, що оскаржувані рішення приймалися без його згоди, без повідомлення про розгляд сільською радою таких питань, що є порушенням права на отримання у власність земельної ділянки для обслуговування жилого будинку.

Вказував на те, що не було досягнуто згоди щодо поділу земельної ділянки.

Зазначав, що не звертався із заявами в Підгороднянську сільську раду ані про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі по АДРЕСА_1 , ані про поділ земельної ділянки між мною та ОСОБА_2 , а схема поділу земельної ділянки не погоджувалася та взагалі йому не відома.

Відтак просив визнати незаконними та скасувати пункт 23 рішення Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 15.09.2016 №152 «Про розгляд заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» із змінами, внесеними рішенням Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 27.06.2017 року №254, та пункт 22 рішення Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 21.12.2017 №336 «Про розподіл ділянки спільного користування між власниками».

У квітні 2022 року ОСОБА_2 звернувся із вищевказаним зустрічним позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він та ОСОБА_1 є співвласниками домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , та складається із житлового двоповерхового будинку та надвірних споруд (літня кухня, гараж та цокольний поверх), розташованих на присадибній земельній ділянці площею 0,1500 га, що перебуває у спільному користуванні та не поділена в натурі.

Зазначав, що на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, будинок поділений в натурі.

Вказував на те, що між сторонами неодноразово виникали спори з приводу володіння та користування земельною ділянкою та будинком, згоди, щодо встановлення порядку користування досягнуто не було, у зв`язку із чим він неодноразово звертався до сільської ради, яка прийняла рішення від 15 вересня 2016 року № 152, від 27 червня 2017 року № 254 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі і від 21 грудня 2017 року № 336 щодо розподілу земельної ділянки, тобто щодо фактичного встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою.

Стверджував, що про подані в 2016-2017 роках заяви ОСОБА_1 повідомлявся і викликався на засідання сесій Підгороднянської сільської ради, однак не з`являвся без поважних причин.

Зазначав, що станом на сьогодні всі вищеперераховані рішення Підгороднянської сільської ради не виконані, так як технічна документація із землеустрою не замовлялась і на розгляд і затвердження у встановленому законодавством порядку до сільської ради не подавалась.

Стверджував, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання незаконними і скасування рішень Підгороднянської сільської ради з огляду на те, що рішення не порушують прав позивача і заявлені передчасно до прийняття сільською радою кінцевого рішення про приватизацію чи відмову в приватизації земельної ділянки. Крім того, вказані рішення не перешкоджають вирішенню питання щодо прав позивача на відповідну частину земельної ділянки.

Відтак просив встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,1500 га за адресою: АДРЕСА_1 пропорційно до часток у праві власності на жилий будинок, будівлі або споруди, тобто, виділити в користування кожному по 1/2 частині ділянки, що складає 0,0750 га, та зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Пігороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2 про скасування рішень відмовлено.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Пігороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про встановлення порядку користування земельною ділянкою задоволено.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою, яка закріплена за будинком по АДРЕСА_1 відповідно до другого варіанту висновку експерта від 16.01.2025 року №2157, а саме:

Залишено у спільному користуванні співвласників земельні ділянки S2 та S7 та загальною площею 488,0 кв.м. позначені білим кольором на схемі №4:

земельну ділянку S2 площею 349,0 кв.м. геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки 16: 6,42м.; 7,53м.; 3,50м., 20,09м.; 15,71м.; 10,43м.; 6,97м.; 10,79м.; 4,52м.; 7,19м.; 4,07м.; 4,36м.; 15,41м.; 8,81м.; 3,44м.; 2,93м.; 5,59м.; 3,22м.; 2,72м.; 8,84м. до точки 16 для забезпечення співвласникам проїзду та проходу до належних їм будівель і споруд та земельних ділянок для ОСГ;

земельну ділянку S7 площею 139,0 кв.м. на якій розташований житловий будинок геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки по зовнішній стороні цоколя житлового будинку від точки 12: 5,64м., 24м.; 2,79м.; 1,24м.; 2,52м.; 5,59м.; 0,40м.; 2,93м.; 0,80м.; 3,44м.; 4,80м.; 6,21м.; 12,28м. до точки 12.

Співвласнику ОСОБА_2 виділено у користування п`ять земельних ділянок S1, S4, S5, S10, S11 загальною площею 506,0 кв.м. позначених на схемі №4 штриховою лінією жовтого кольору, а саме:

земельну ділянку S1 площею 34,0 кв.м. геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки 1: 14,24м.; 4,52м.; 10,79м., 2,69м. до точки 1;

земельну ділянку S4 площею 209,0 кв.м., геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки 5: 5,00м.; 6,57м.; 6,79м., 27м.; 15,41м.; 4,36м.; 8,85м. до точки 5;

земельну ділянку S5 площею 170,0 кв.м. геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки 19: 15,96м., 10,4.5м.. 15,72м.; 11,06м. до точки 19;

земельну ділянку S10 площею 76,0 кв.м., геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки 16: 8,82м.; 1,00м.; 3,57м.; 4,62м.; 8,68м.; 8,30м. до точки 16.

земельну ділянку S11 площею 17,0 кв.м., геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки: 4,85м.; 3,50м.; 4,86м.; 3,50м.

Співвласнику ОСОБА_1 виділено у користування чотири земельних ділянки S3, S6, S8, S9; загальною площею 506,0 кв.м. позначених на схемі №4 штриховою лінією синього кольору, а саме:

земельну ділянку S3 площею 31,0 кв.м. геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки 3: 4,87м.; 4,64м.; 8,85м.; 6,06м. до точки 3;

земельну ділянку S6 площею 98,0 кв.м., геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки 8: 6,00 м.; 1,00 м.; 1,75м.; 6,21м.; 4,80м.; 1,00м.; 7,81м.; 11,27м. до точки 8.

На частину земельної ділянки S6 шириною 1,00м, площею 13,0 кв.м., вздовж стін житлового будинку (позначена на схемі №4 штриховою лінією темно-синього кольору), встановлено право земельного сервітуту для співвласника ОСОБА_2 для встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів при проведенні робіт по ремонту належної йому частини житлового будинку;

земельну ділянку S8 площею 353,0 кв.м., геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки 19: 11,06м.; 20,09м.; 4,86м.; 3,50м.; 4,85м.; 7,53м; 12,39м.; 32,32м. до точки 19;

земельну ділянку S9 площею 24,0 кв.м., геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки 14: 4,62м.; 3,57м.; 1,00м.; 2,72м.; 2,22м.; 1,00м.; 2,52м.; 1,24м.; 2,79м.; 1,24м.: 5,64м.; 1,13м.; 1,13 м. до точки 14.

На частину земельної ділянки 89 шириною 1,00м - 1,13м, площею 14,0 кв.м., вздовж стіни житлового будинку (позначена на схемі №4 штриховою лінією темно-синього кольору), пропонується встановити право земельного сервітуту для співвласника ОСОБА_2 для встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів при проведенні робіт по ремонту належної йому частини житлового будинку.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 14 523 грн. 50 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2025 року в частині вирішених позовних вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою та ухвалити в цій частині нове рішення, яким встановити порядок користування земельною ділянкою, яка закріплена за будинком в АДРЕСА_1 відповідно до третього варіанту висновку експерта від 16.01.2025 року №2157.

Вказує на те, що затверджений судом варіант №2 встановлення порядку користування земельною ділянкою за висновком експерта, фактично обмежує його права в користуванні заїздом та входом до будинку, та не передбачає можливості проходу та проїзду співвласників до своїх частин житлового будинку та господарсько-побутових будівель.

Вважає, що саме при запропонованому висновком експерта варіанті користування земельною ділянкою АДРЕСА_2 , при облаштуванні двох заїздів до земельних ділянок, кожна із сторін матиме змогу користуватися та обслуговувати свою частину земельної ділянки, будинку та господарських споруд, не порушуючи права один одного.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вказує на те, що третій варіант поділу земельної ділянки суперечить санітарним та пожежним нормам, перешкоджає йому вільно користуватись водопостачанням та проводити обслуговування та, за потреби, ремонт своєї частини будинку.

Крім того, звертає увагу на те, що третій варіант охоплює межі земельної ділянки, яка перебуває у власності органу місцевого самоврядування, який жодного рішення щодо передачі такої земельної ділянки не приймав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Трач В.І. просять задовольнити вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник - адвокат Кметик Я.С. просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги з мотивів, викладених у відзиві.

В судовому засіданні представник Підгороднянської сільської ради Тернопільського району - просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що предметом спору є земельна ділянка, яка виділена в користування сторонам для обслуговування житлового будинку і яка, згідно з висновком експерта може бути поділена в натурі в межах виділеної їм площі. Щодо вимог ОСОБА_1 про встановлення такого порядку користування земельною ділянкою, який запропонований також експертом і передбачає виділення у користування співвласникам будинковолодіння для заїзду додатково частини земельної ділянки, яка перебуває у власності сільської ради, то такі вимоги виходять за предмет спору, не перебували на розгляді сільської ради і з урахуванням рельєфу даної місцевості не можуть бути задоволені.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до наступного.

За ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині вирішення позовних вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою, тому в іншій частині апеляційним судом не переглядається.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи.

ОСОБА_1 належить 1/2 частка житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 (а.с. 17-18).

Інша 1/2 частка будинку перебуває у власності ОСОБА_2 (а.с. 28-29).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2008 року у справі № 8-8/2008, затверджено мирову угоду, якою проведено поділ ідеальних часток в натурі, а саме:

- ОСОБА_2 виділено у власність приміщення другого поверху будинку, що складається з - коридору 1-3, коридору 3-2, житлової кімнати 3-4, кухні 3-5,, житлової кімнати 3-6, коридору 3-7, житлової кімнати 3-8 загальною площею 113, 3 м.кв.; лоджії, балконів Б1 і Б2 , частини сходової 2-2а площе 3, 75 кв.м, котра знаходиться на першому поверсі житлового будинку; горище житлового будинку площе 117 кв.м., господарські будівлі: літню кухню, гараж, цокольне приміщення.

- ОСОБА_1 виділено у власність приміщення першого поверху будинку, що складається з коридору 2-1, коридору 2-2, кладової 2-3, житлової кімнати 2-4, кухні 2-5, житлової кімнати 2-6, коридору 2-7, житлової кімнати 2-8 загальною площею 110, 3 кв.м.; лоджії, приміщення цокольного поверху житлового будинку: коридор 1-1, коридор 1-2, кухні 1-3, кладових 1-4, 1-5, гаража 1-6, майстерні 1-7 загальною площею 110, 5 кв.м.

ОСОБА_2 зобов`язався надати доступ ОСОБА_1 за потреби до комина і вентиляційних люків, через які здійснюється витяжка продуктів згоряння (газів) з газового обладнання, котре розташоване в приміщеннях цокольного поверху, а ОСОБА_1 зобов`язався надати доступ ОСОБА_2 за потреби до водопровідної та каналізаційної труб останнього, що розташовані в приміщеннях 1-4 цокольного і 2-3 першого поверхів житлового будинку.

За житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (а.с. 78).

Рішенням Підгороднянської сільської ради від 19.06.2002 №10, у зв`язку з тим, що є два співвласники житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , вирішено земельну ділянку площею 0,15 га розділити по 0,75 га на кожного власника. (а.с. 46).

Рішенням Підгороднянської сільської ради від 15.09.2016 №152, сільська рада вирішила, серед іншого, пунктом 23 - дати дозвіл ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки внатурі (на місцевості) у спільно-сумісну власність: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд загальною площею 0,1500 га (в т.ч. 0,07500 га ОСОБА_2 , площею 0,07500 га ОСОБА_1 ) за рахунок земель житлової забудови, які раніше використовувались під ОБЖД під одно та двоповерховою житловою забудовою в межах населеного пункту АДРЕСА_1 .

Рішенням Підгороднянської сільської ради 27 червня 2017 року №254 сільська рада вирішила внести зміни в своє рішення №152 від 15 вересня 2016 року, вказавши читати в наступній редакції «Дати дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у спільно-часткову власність для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд загальною площею 0,0750 га за рахунок земель житлової забудови, які раніше використовувались під ОБЖД під одно та двоповерховою житловою забудовою в межах населеного пункту АДРЕСА_1 .».

Відповідно до рішення від 21 грудня 2017 року №336 Підгороднянська сільська рада вирішила не заперечувати щодо розподілу виділеної ділянки спільного користування площею 0,15 га між власниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках площею по 0,075 га кожному згідно поданої схеми.

Згідно висновку експерта від 16.01.2025 №2157 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, експерт надав два можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,1500 га за адресою АДРЕСА_1 пропорційно часток співвласників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у праві власності на жилий будинок, будівлі або споруди, тобто при виділенні в користування кожному із них по 1/2 частині ділянки, що складає 0,0750 га, а також один можливий варіант користування земельною ділянкою площею 15 га за адресою АДРЕСА_1 пропорційно часток співвласників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у праві власності на жилий будинок, будівлі або споруди, з частковим влаштуванням спільного проїзду з використанням земель комунальної власності сільської ради.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів, що оскарженими рішеннями Підгороднянської сільської ради порушено його права та інтереси.

Задовольняючи позовні вимоги за зустрічним позовом, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та вважав, що порядок користування земельною ділянкою слід встановити за другим варіантом висновку експерта від 16.01.2025 №2157, який відповідає розміру належних їх часток у власності житлового будинку та фактичному користуванню спірною земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порядок користування земельною ділянкою слід встановити за другим варіантом висновку експерта від 16.01.2025 №2157 з огляду на наступне.

Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам судове рішення в оскаржуваній частині відповідає в повній мірі.

Відповідно до положень частини першої статті 30 Земельного кодексу України (1990 року) та статті 42 Земельного кодексу України (1990 року) який діяв на час набуття права власності на частину будинку сторонами (січень червень 2001 року) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. Громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно.

Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об`єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду.

Згідно із частиною першою статті 88 Земельного кодексу України 2001 року володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

У частині четвертій статті 120 Земельного кодексу України 2001 року визначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Згідно постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7 у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

Згідно з пунктом 19 згаданої вище Постанови Пленуму Верховного Суду України у справах про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні сторонам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.

Так, встановивши, що згоди на використання та розпорядження спільною земельною ділянкою між сторонами не досягнуто, суд першої інстанції вірно встановив порядок користування земельною ділянкою за другим варіантом, який запропонований у висновку експерта від 16.01.2025 №2157.

Місцевий суд слушно врахував, що при цьому варіанті встановлення порядку користування пропонується у спільному користуванні співвласників залишити земельні ділянки S2 та S7 та загальною площею 488,0 кв.м. позначені білим кольором на схемі №4:

земельну ділянку S2 площею 349,0 кв.м. геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки 16: 6,42м.; 7,53м.; 3,50м., 20,09м.; 15,71м.; 10,43м.; 6,97м.; 10,79м.; 4,52м.; 7,19м.; 4,07м.; 4,36м.; 15,41м.; 8,81м.; 3,44м.; 2,93м.; 5,59м.; 3,22м.; 2,72м.; 8,84м. до точки 16 для забезпечення співвласникам проїзду та проходу до належних їм будівель і споруд та земельних ділянок для ОСГ;

земельну ділянку S7 площею 139,0 кв.м. на якій розташований житловий будинок геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки по зовнішній стороні цоколя житлового будинку від точки 12: 5,64м., 24м.; 2,79м.; 1,24м.; 2,52м.; 5,59м.; 0,40м.; 2,93м.; 0,80м.; 3,44м.; 4,80м.; 6,21м.; 12,28м. до точки 12.

Співвласнику ОСОБА_2 пропонується надати у користування п`ять земельних ділянки S1, S4, S5, S10, S11 загальною площею 506,0 кв.м. позначених на схемі №4 штриховою лінією жовтого кольору, а саме.

земельну ділянку S1 площею 34,0 кв.м. геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки 1: 14,24м.; 4,52м.; 10,79м., 2,69м. до точки 1;

земельну ділянку S4 площею 209,0 кв.м., геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки 5: 5,00м.; 6,57м.; 6,79м., 27м.; 15,41м.; 4,36м.; 8,85м. до точки 5;

земельну ділянку S5 площею 170,0 кв.м. геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки 19: 15,96м., 10,4.5м.. 15,72м.; 11,06м. до точки 19;

земельну ділянку S10 площею 76,0 кв.м., геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки 16: 8,82м.; 1,00м.; 3,57м.; 4,62м.; 8,68м.; 8,30м. до точки 16.

земельну ділянку S11 площею 17,0 кв.м., геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки: 4,85м.; 3,50м.; 4,86м.; 3,50м.

Співвласнику ОСОБА_1 пропонується надати у користування чотири земельних ділянки S3, S6, S8, S9; загальною площею 506,0 кв.м. позначених на схемі №4 штриховою лінією синього кольору, а саме:

земельну ділянку S3 площею 31,0 кв.м. геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки 3: 4,87м.; 4,64м.; 8,85м.; 6,06м. до точки 3;

земельну ділянку S6 площею 98,0 кв.м., геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки 8: 6,00м.; 1,00 м.; 1,75м.; 6,21м.; 4,80м.; 1,00м.; 7,81м.; 11,27м. до точки 8. На частину земельної ділянки S6 шириною 1,00м, площею 13,0 кв.м., вздовж стін житлового будинку (позначена на схемі №4 штриховою лінією темно-синього кольору), пропонується встановити право земельного сервітуту для співвласника ОСОБА_2 для встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів при проведенні робіт по ремонту належної йому частини житлового будинку;

земельну ділянку S8 площею 353,0 кв.м., геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки 19: 11,06м.; 20,09м.; 4,86м.; 3,50м.; 4,85м.; 7,53м; 12,39м.; 32,32м. до точки 19;

земельну ділянку S9 площею 24,0 кв.м., геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки 14: 4,62м.; 3,57м.; 1,00м.; 2,72м.; 2,22м.; 1,00м.; 2,52м.; 1,24м.; 2,79м.; 1,24м.: 5,64м.; 1,13м.; 1,13 м. до точки 14.. На частину земельної ділянки 89 шириною 1,00м - 1,13м, площею 14,0 кв.м., вздовж стіни житлового будинку (позначена на схемі №4 штриховою лінією темно-синього кольору), пропонується встановити право земельного сервітуту для співвласника ОСОБА_2 для встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів при проведенні робіт по ремонту належної йому частини житлового будинку.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що такий варіант найбільше наближений у співвідношенні до ідеальних часток сторін та враховує фактичне користування співвласниками спірною земельною ділянкою, можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування інших будівель і споруд, якими користуються співвласники, вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.

Доводи скаржника ОСОБА_1 про те, що встановлення порядку користування земельною ділянкою за другим варіантом, який запропонований у висновку експерта від 16.01.2025 №2157, фактично обмежує його права в користуванні заїздом та входом до його будинку, та не передбачає можливості проходу та проїзду співвласників до своїх частин житлового будинку та господарсько-побутових будівель, колегія суддів відхиляє у зв`язку із їх недоведеністю, оскільки жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження цієї обставини останнім не надано.

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновки експертизи є одним з засобів доказування (пункт 2 частини другої статті 76 ЦПК України).

Згідно зі статтею 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Так, висновком експерта від 16.01.2025 №2157 було визначено можливі два варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,1500 га за адресою АДРЕСА_1 пропорційно часток співвласників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у праві власності на жилий будинок, тобто при виділенні в користування кожному із них по 1/2 частині ділянки, що складає 0,0750 га та відповідає першому та другому варіанті.

Водночас запропонований висновком експерта від 16.01.2025 №2157 третій варіант порядку користування земельною ділянкою передбачає використання для спільного заїзду земель комунальної власності площею 93 метри квадратних. Дане питання органом місцевого самоврядування не розглядалося.

Також, колегія суддів враховує позицію представника Підгороднянської сільської ради, який в судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи заперечив проти встановлення порядку користування земельною ділянкою саме за третім варіантом, який запропонований у висновку експерта від 16.01.2025 №2157, оскільки експертом було визначено можливі два варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою без використання земель комунальної власності. При цьому питання щодо можливої передачі земельної ділянки, яка належить органу місцевого самоврядування, повинно вирішуватись відповідним рішенням сільської ради, у визначеному законом порядку.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що для влаштування такого проїзду, з урахуванням рельєфу місцевості (наявний схил, що було встановлено з пояснень сторін в судовому засіданні) необхідні значні капіталовкладення та наявність технічної можливості, на що позивач не погоджується, а відповідач не надав суду доказів про можливість влаштування такого проїзду для двох співвласників самостійно.

Відтак, суд першої інстанції, встановивши обставини справи, надавши належну правову оцінку доказам і доводам сторін у їх сукупності з висновком експерта від 16.01.2025 №2157, дійшов правильного висновку про те, що порядок користування земельною ділянкою слід встановити за другим варіантом, запропонованим вказаним висновком експерта.

Колегія суддів вважає, що варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою враховує інтереси сторін, є справедливим з огляду на обставини та відносини, що склалися між сторонами, є пропорційним до їх часток у домоволодінні, та найбільш ефективно сприятиме захисту прав та інтересів сторін.

Порушень прав ОСОБА_1 у зв`язку з визначенням такого порядку користування земельною ділянкою апеляційним судом не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним та обґрунтованим, порушень норм матеріального чи процесуального права судом першої інстанції не допущено. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги в апеляційного суду відсутні.

Щодо судових витрат.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи, що за результатами апеляційного перегляду справи, результат вирішення справи залишився незмінним, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2025 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 січня 2026 року.

Головуючий Гірський Б.О.

Судді: Хома М.В.

Храпак Н.М.