Справа № 585/4970/25
Номер провадження 2/585/318/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Зубко К.В.,

Справа № 585/4970/25, провадження № 2/585/318/26

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»,

Відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження справу про стягнення заборгованості.

Представник позивача: Усенко Михайло Ігорович, який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії від 20 жовтня 2025 року, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2093.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позову представник позивача посилається на те, що 14.04.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит № 5327019, згідно з умовами якого відповідач отримав 10000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідно до графіку сплати, кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідачем не було внесено. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору.

28.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №103-МЛ від 28.08.2023 р. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 5327019 від 14.04.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем.

Сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 5327019 становить 27800 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8000 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків - 19800 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить - 0 грн.

Відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості, проте вона залишилася без задоволення.

Враховуючи те, що відповідач добровільно борги не сплачує, позивач просить про стягнення в примусовому порядку суми заборгованості за указаним вище договором, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та 8000 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідач своєї позиції щодо позову не висловив.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

25 грудня 2025 року судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.39).

У відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Клопотання будь-якої зі сторін про інший порядок розгляду справи суду не надходило.

Відповідачу направлена ухвала про відкриття провадження у справі за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 .

При цьому, до суду повернулися конверти з відміткою «адресат відсутній за указаною адресою» (а.с.46).

Згідно правової позиції Верховного суду у справі №755/17944/18 (постанова від 10.05.2023) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відзив на позовну заяву не надходив.

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

14.04.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 5327019. Відповідно до п.1.1 договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3 Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Згідно п. 1.2 сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 гривень. Згідно п. 1.3 кредит надається загальним строком на 100 днів з 14.04.2023 р. Згідно п. 1.4 термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 24.04.2023 р., але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 23.07.2023 р. Згідно п.1.5 загальні витрати позичальника за пільговий період 2500,00 грн. в грошовому виразі та 344421,00 відсотків річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 12500,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 39500,00 грн. Згідно п. 1.5.1. Договору, комісія за надання кредиту 1000 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (а.с.6-11).

Як вбачається з Графіку платежів за договором про споживчий кредит № 5327019 від 14.04.2023 року укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» загальна вартість кредиту становить 39500,00 грн. з яких: сума кредиту 10000,00 грн. проценти за користування кредитом 28500,00 грн., комісія за надання кредиту 1000,00 грн. (а.с.11 зв.).

До матеріалів позову додано паспорт споживчого кредиту № 5327019 (а.с.12).

З довідки про ідентифікацію, наданої ТОВ «Мілоан», підтверджується, що клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір про споживчий кредит № 5327019 від 14.04.2023 р. ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Z30268. Дата і час відправки одноразового ідентифікатора 14.04.2023 року, 22:37:52, номер телефону НОМЕР_1 (а.с.13).

Згідно анкети заяви на кредит № 5327019 позичальник ОСОБА_1 вніс свою персональну інформацію та контактні дані на сайті: mіloan.ua для отримання кредиту в сумі 10000,00 грн. на строк 10 днів, дата повернення кредиту 24.04.2023 року. Сума до повернення 12500,00 грн. (а.с.13 зв.-14).

Відповідно до платіжного доручення № 98124784 від 14.04.2023 року ТОВ «Мілоан» перевело на рахунок ОСОБА_1 кошти в сумі 10000,00 грн. (а.с.14 зв.).

Згідно повідомлення АТ КБ «Приватбанк» від 13.01.2026 року на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ). По рахунку НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) було зарахування коштів на суму 10000,00 грн. 14.04.2023 р. (а.с.44).

До матеріалів позову долучено відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с.15-16) та виписку з особового рахунку за Кредитним договором, згідно якої заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 27800,00 грн., з якої: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8000 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків - 19800 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить - 0,00 грн. (а.с.16 зв.).

28.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 103-МЛ, згідно якого ТОВ «Мілоан» відступило, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошових вимоги Кредитора за кредитними договорами (а.с.17-25).

До Договору факторингу долучено акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 28.08.2023 року, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передав, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» прийняв реєстр боржників кількістю 3020 (а.с.25 зв.).

Згідно платіжної інструкції № 72463 від 28.08.2023 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» 1460002,00 грн. плати за відступлення права вимоги згідно договору відступлення прав вимоги №103-МЛ (а.с.26).

Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №103-МЛ від 28.08.2023 року ТОВ «Мілоан» відступив ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5327019 на загальну суму заборгованості 27800,00 грн. з яких: 10000,00 грн. - залишок по тілу кредиту, 19800,00 грн. - залишок по відсотках, 0,00 грн. - залишок по комісії (а.с.26 зв.).

Згідно з листа вих. № 22966014/665 від 04.12.2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було направлено претензію ОСОБА_1 (а.с.27).

Як вбачається з договору про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025 року Адвокатське об`єднання «Апологет» в особі адвоката Усенка М.І., надає правничу допомогу ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (а.с.30).

З акту № Д/10955 наданих послуг (правничої допомоги) від 11.12.2025 року вбачається, що вартість послуг наданих Адвокатським об`єднанням «Апологет» ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» становить 8000,00 грн. (а.с.31).

До матеріалів справи додано детальний опис наданих послуг у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5327019 (а.с.31 зв.), протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 23.12.2025 року (а.с.33-34).

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України.

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Як свідчить зміст ч. 3, 5, 6, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

В абзаці 2 частини 2 статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями частини 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно п. 1 ч. 1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Мотиви суду.

Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову.

Судом встановлено, що 14.04.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено Договір про споживчий кредит № 5327019, на виконання умов якого товариством було надано відповідачу кредит у розмірі 10000,00 грн.

Первісний кредитор свої вимоги за укладеним договором виконав повністю, а саме надав ОСОБА_1 кредит у визначеній договором сумі, проте позичальник свої зобов`язання за договором не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 27800 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8000 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків - 19800 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить - 0 грн. (а.с.16 зв.).

Позивач за указаним Договором про споживчий кредит № 5327019 від 14.04.2023 року набув права грошової вимоги до відповідача.

Добровільно відповідач заборгованість не сплачує, тому порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку шляхом задоволення позову.

Враховуючи викладене, позов про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені суми судових витрат, а саме сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с.35).

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.02.2021 (провадження № 61-44217св18), витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Предметом спору в дані справі є стягнення заборгованості за кредитним договором.

На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката.

Враховуючи фактично надані послуги адвоката, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень.

Решта частина виплати позивача у даній справі на користь адвоката в сумі 6000 грн. є неспіврозмірною до ціни позову та складності справи, а отже - не підлягає відшкодуванню.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове відшкодування витрат на забезпечення професійної правничої допомоги.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13,19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_5 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614), заборгованість за Договором про споживчий кредит № 5327019 від 14.04.2023 року в розмірі 27800 (двадцять сім тисяч вісімсот) грн. 00 коп., суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: Україна, 79018, Львівська область, місто Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, .

Представник позивача: адвокат АО «АПОЛОГЕТ» Усенко Михайло Ігорович, адреса: 79029, Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-й поверх, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_6 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова