ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/1534/25
03 лютого 2026 року селище Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Куценка О.О., за участю секретаря судового засідання Двібородчин І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду селища Богородчани цивільну справу за позовною заявою представника Мешніка Костянтина Ігоровича, який діє в інтересах позивача Акціонерного товариства УНІВЕРСАЛ БАНК (далі - Банк) до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором,
11 листопада 2025 року Банк звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15.12.2022 року станом на 05.10.2025 року у розмірі 120 865,12 грн, а також судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.12.2022 року ОСОБА_1 (далі - Відповідач, Клієнт) встановив мобільний додаток monobank. Відповідно до п. 1 Розділу 1 «Терміни та визначення» Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", далі - Умови, мобільний додаток monobank - сервіс Банку, що дозволяє надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку (далі - Мобільний додаток). "Monobank" - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень.
Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK| Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms та тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг (далі - Договір).
Підписавши Анкету-заяву Клієнт ознайомився та погодився, з наступним: що невід`ємною частиною Анкети-заяви є Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг "Monobank" (далі - Запевнення Клієнта), з підписанням якого 15.12.2022 в Мобільному додатку Договір набуває чинність (п. 5. Анкети-заяви). п. 1 Запевнення Відповідач підтвердив: отримання примірника Договору в Мобільному додатку monobank; ознайомлення та згоду з умовами Договору, згідно з яким буде здійснюватись відкриття та обслуговування моїх рахунків, розміщення мною вкладів, отримання споживчого кредиту тощо; укладання Договору; зобов`язався виконувати умови Договору; що інформація передбачена ч. 2. ст. 12 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мені надана шляхом її розміщення у Договорі та на офіційному сайті Банку.
Керуючись положеннями статті 633, 634, 641 Цивільного кодексу України, АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" пропонує необмеженому колу фізичних осіб резидентів України скористатися банківськими послугами щодо продуктів monobank Universal Bank, для чого пропонує приєднатись до опублікованих на сайті Банку Умов.
З урахуванням викладеного, електронний підпис, що використовується за укладеним із клієнтом договорами про надання банківських послуг "Мonobank" за своєю суттю є удосконаленим, тобто не базується на кваліфікованому сертифікаті.
Банк посилається на те, що Відповідач зобов`язань зі сплати передбачених договором платежів не виконав, внаслідок чого має заборгованість станом на 05.10.2025 року у розмірі 120 865,12 грн, у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 120 742,06 грн; заборгованість за пенею - 123,06 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі та понесені судові витрати.
Після виконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 187 ЦПК України ухвалою суду12 листопада 2025 року було відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Представником позивача в резолютивній частині позову заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника Банку на підставі наявних у справі доказів.
Учасники справи про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з доданими до неї документами за зареєстрованим місцем його проживання). Крім того, інформація щодо розгляду справи наявна на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтернет на веб-сайті судової влади. Своїм правом на подання відзиву відповідач не скористався, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від нього не надходило.
На підставі наявних у справі доказів суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши наступні факти і відповідні їм правовідносини, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 15.12.2022 року відповідач підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису/удосконаленого електронного підпису, яким визнав та погодив, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови, а удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та має рівнозначні юридичні наслідки.
Позивачем вказано, що відповідач станом на 05.10.2025 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість 120 865,12 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 120 742,06 грн та заборгованості за пенею 123,06 грн, що стверджується відповідним розрахунком заборгованості, поданим до позову.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII).
Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису; електронного підпису одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису за письмовою згодою сторін.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі, та додається до електронного повідомлення.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону України "Про електронну комерцію", є оригіналом такого документа.
У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Нормою ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов (ст. 610 ЦК України).
Судом встановлено, що кредитний договір між АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" та відповідачем, зокрема Анкету-заяву, було підписано шляхом накладення удосконаленого електронного підпису відповідача/цифрового власноручного підпису у мобільному додатку, який сторонами визнано аналогом власноручного підпису.
Після підписання Анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у банку - зобов`язання надати кредитні кошти, а у відповідача зобов`язання повернути кредит та сплачувати передбачені договором платежі.
Доказів належного виконання зобов`язань по поверненню кредиту відповідач суду не надав, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості, не довів відсутність заборгованості та не надав контррозрахунок суми боргу, який суд міг би належним чином оцінити.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені/неустойки.
Відповідно до п.18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
За таких обставин у суду немає підстав для стягнення з відповідача пені/неустойки у сумі 123,06 грн, оскільки вона нарахована у період дії в Україні воєнного стану, що виключає відповідальність позичальника у вигляді неустойки за прострочення.
Водночас, вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту підтверджуються матеріалами справи, належними та допустимими доказами, відповідач відзиву не подав і контррозрахунку суду не надав, тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Отже, позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором у розмірі 120 742,06 грн.
Щодо судових витрат.
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частка задоволених вимог становить: ціна позову: 120 865,12 грн задоволено: 120 742,06 грн ( сума задоволених вимог 99,898184%). Таким чином, сума судового збору до стягнення з відповідача на користь позивача: 3 028,00 грн * 0,99898184 = 3 024,92 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 10-13, 76, 77-80, 81, 82, 89, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Акціонерного товариства УНІВЕРСАЛ БАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства УНІВЕРСАЛ БАНК заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15.12.2022 року станом на 05.10.2025 року у розмірі 120 742 (сто двадцять тисяч сімсот сорок дві) грн. 06 коп. яка складається із заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) .
В задоволені решти позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства УНІВЕРСАЛ БАНК суму сплаченого судового збору у розмірі 3 024 (три тисячі двадцять чотири) грн 94 коп.
Повний текст судового рішення складено 09 лютого 2026 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя