справа № 754/1080/24
головуючий у суді І інстанції Грегуль О.В.
провадження № 22-ц/824/1970/2026
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
У Х В А Л А

04 лютого 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Києва (м. Київ) на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 31 січня 2024 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Києва (м. Київ), стягувач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ВТБ Банк» на дії (бездіяльність) державного виконавця щодо не зняття арешту та розшуку з майна у завершеному виконавчому провадженні № НОМЕР_1, -

в с т а н о в и в:

У січні 2024 до суду ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, посилаючись на бездіяльність державного виконавця, в якій просив:

1) визнати неправомірною бездіяльність Деснянського ВДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) щодо не зняття арешту з майна та розшуку з усього рухомого та нерухомого майна скаржника/боржника у ВП № НОМЕР_1;

2) зобов`язати Деснянський ВДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту майна та розшуку з усього рухомого та нерухомого майна скаржника/боржника.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 31 січня 2024 року задоволено скаргу ОСОБА_1 .

Визнано неправомірною бездіяльність Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з майна та розшуку з усього рухомого та нерухомого майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Зобов`язано Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту майна та розшуку з усього рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, держаний виконавець подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 31 січня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.

Постановою Верховного Суду від 09 липня 2025 року скасовано постанову Київського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У вказаній постанові зазначено, що суд апеляційної інстанції, розглядаючи скаргу ОСОБА_1 повинен був зобов`язати Деснянський ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) надати матеріали відновленого виконавчого провадження, встановити підставу завершення цього виконавчого провадження та наявність/відсутність обставин повторного пред`явлення стягувачем виконавчого документа до виконання, а також вжиття ним заходів, спрямованих на реальне виконання рішення суду, актуальність доводів державного виконавця щодо стану примусового виконання ВП № НОМЕР_1, та у залежності від цього прийняти рішення за скаргою ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 417 ЦПК України визначено, що вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

У зв`язку з цим, з метою виконання вказівок, що містяться у постанові Верховного Суду від 09 липня 2025 року, ухвалою Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року зобов`язано Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Києва (м. Київ): вжити заходи з відновлення матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1; надати матеріали відновленого виконавчого провадження № НОМЕР_1.

При цьому, було повідомлено про необхідність направити витребувані документи на адресу Київського апеляційного суду до 04 лютого 2026 року та роз`яснено, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Частиною 1 статті 258 ЦПК України передбачено, що судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

12 листопада 2025 року від Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Києва (м. Київ) надійшли додаткові пояснення у справі, у яких у першому абзаці зазначено, що копія ухвали Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року отримана 22 листопада 2025 року.

В іншій частині указані додаткові пояснення дублюють зміст апеляційної скарги та не містять відомостей щодо можливості або неможливості виконання вимог суду.

У судове засідання, призначене на 04 лютого 2026 року, учасники справи також не з`явились.

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Відповідно до частини 4 статті 44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з частиною 8 статті 84 ЦПК України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 144 ЦПК України одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Правилами пункту 3 частини 1 статті 148 ЦПК України встановлено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частини 2 статті 148 ЦПК України).

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу становить 3 328 грн.

Отже, у зв`язку з неподанням Деснянським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Києва (м. Київ) без поважних причин витребуваних судом матеріалів відновленого виконавчого провадження та неповідомленням про неможливість подати такі докази, суд вважає за необхідне застосувати до апелянта заходи процесуального примусу у виді штрафу в розмірі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 209 грн.

Частиною 5 статті 148 ЦПК України передбачено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Згідно із частиною 9 статті 84 ЦПК України притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Відповідно до частини 2 статті 144 ЦПК України застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

У той же час суд вважає за необхідне роз`яснити правила частини 6 статті 148 ЦПК України, відповідно до якої суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 44, 84, 143, 144, 148, 260 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Застосувати відносно Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Києва (м. Київ) заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 209 грн.

Роз`яснити Деснянському відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Києва (м. Київ), що застосування заходів процесуального примусу не звільняє від виконання обов`язків, встановлених ЦПК України, і у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про витребування доказів, суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Роз`яснити, що суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Строк пред`явлення ухвали до примусового виконання в частині стягнення штрафу становить три місяці, починаючи з наступного дня після набрання нею законної сили.

Боржник: Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Києва (м. Київ), код за ; адреса: 02138, м. Київ, вул. Бальзака, 64.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5; .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та в частині застосування заходів процесуального примусу може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата повного судового рішення 06 лютого 2026 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська