ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/2163/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2026 р.

20 січня 2026 року селище Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Іщенко І.М., за участю секретаря судового засідання Єрмолаєвої О.В., без участі сторін, розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку

В С Т А Н О В И В

15.12.2025 року до суду звернулася представник позивача адвокат Іванченко А.Л. в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку.

Представник позивача посилається в позові на те, що ОСОБА_2 22.12.1993 року рішенням Іванівської сільської ради «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» отримала у приватну власність земельну ділянку 0,15 га для будівництва та обслуговування будинку. Державного акту на земельні ділянки за життя не оформила.

ОСОБА_2 (мати позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем померлої за законом є її син - ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, ОСОБА_1 успадкував після померлої 1/2 частку в праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , інших спадкоємців у померлої не було.

15.09.2025 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку 0,15 га, але через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а саме державного акту, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

ОСОБА_1 виготовив технічну документацію із землеустрою щодо, встановлення меж земельної ділянки в натурі, що належала ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:003:0864.

З метою затвердження документації із землеустрою, позивач звернувся до Петриківської селищної ради та рішенням від 13.11.2025 року № 1140-33/VІІІ йому було відмовлено, з посиланням на те, що ОСОБА_1 успадкував частину квартири після матері, а не земельну ділянку під кадастровим номером :02:003:0864, площею 0,15 га.

У зв`язку з чим позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, кадастровий номер :02:003:0864, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1451 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 27-28).

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 року справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 47).

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Іванченко А.Л., надала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с. 42).

Представник відповідача Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області Птишник Ю.І. у підготовче судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 38), позовні вимоги не визнала, пославшись, що завершення процедури приватизації земельних ділянок припадає 01 січню 2013 року і правовстановлюючим документом, який є Державний акт на землю за життя ОСОБА_2 не встигла отримати , процедуру приватизації земельної ділянки не починала.

За матеріалами позову ОСОБА_1 хоча є спадкоємцем за законом на інше спадкове майно, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , однак не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, так як його ОСОБА_2 земельна ділянка не належала на праві власності, а тому право власності в спадкодавця не виникало і не вбачається підстав, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , .(а.с. 32-34).

Ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Іванівської сільської ради ХVІІ сесії ХХІ скликання «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» від 22.12.1993 року ОСОБА_2 було безкоштовно передано земельну ділянку площею 0.15 га в с. Куліші безкоштовна у власність і користування для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) та особистого підсобного господарства, що підтверджується архівною копією Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області ( а.с.14,15)

За життя ОСОБА_2 мала право тільки користуванням вказаною земельною ділянкою, так як право власності не оформила, процес приватизації вказаної ділянки не здійснила , а тому Державний акт на право приватної власності отримано нею не було.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копію свідоцтва про смерть, актовий запис № 983 від 24.12.2014 року, складеного Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 46).

06.11.2018 року позивач ОСОБА_1 , який є сином ОСОБА_2 і мешкає в АДРЕСА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, Мартиненко Володимир Тимофійович та успадкував після померлої ОСОБА_2 1/2 частку в праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва (а.с 45).

12.06.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ТОВ « Гео-Промінь» для замовлення технічної документації із землеустрою щодо, встановлення меж земельної ділянки в натурі, площею 0,1451 га що належала ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 , на території Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області кадастровий номер :02:003:0864, що підтверджується копією технічної документації ( а.с.12).

Позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Камьянського нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована в АДРЕСА_2 .

15.09.2025 року постановою приватного нотаріуса Геращенко Г.В. було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що документи, які підтверджують право власності на зазначену вище земельну ділянку надані не були, відомості про зареєстроване право власності не зазначене в Державному реєстрі речових прав нерухомого майна, що підтверджується копією постанови (а.с. 9).

З метою затвердження технічної документації із землеустроюна земельну ділянку розташовану в АДРЕСА_2 якою користувалась його мати ОСОБА_2 позивач звернувся до Петриківської селищної ради.

Однак рішенням Петриківської селищної ради Петриківського району № 1140-33/У111 від 13.11.2025 року ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрію із посиланням на те, що він успадкував після смерті ОСОБА_2 частку права власності на квартиру, а не на земельну ділянку, так як відповідно до ст.81 ч.1 п`г» Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ч.1 ЦК України, ч.1 статті 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.1216 ЦК у України, як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;г) прийняття спадщини;ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю)

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

Відповідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2021 року у справі № 370/1854/20, також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, де визначено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

В суді було встановлено, що за життя ОСОБА_2 ( мати позивача) взагалі не починала і не завершила приватизацію земельної ділянки площею 0.15 га в АДРЕСА_2 , не отримала державний акт про право власності на землю і не мала правових підстав права розпорядженням вказаною земельної ділянки, а тому посилання позивача на те, що він звернувся 13.05.2019 року в ТОВ « Гео_Промінь» через 5 років після смерті матері для оформлення технічної документації на земельну ділянку, якою його мати за життя мала права тільки користування, не має юридично значення для вирішення спору.

Посилання представника позивача адвоката Іванченко А.Л. на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем по закону на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 а тому має право на власність на земельну ділянку площею 0,1451 га кадастровий номер :02:003:0864 для обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_2 та господарських будівель, судом до уваги не приймається, так як позивачем в суд не надані докази що на вказаній земельній ділянці взагалі мається житловий будинок та господарські споруди, який належав на праві власності ОСОБА_2 , і відсутні докази присвоєнні номерного знаку такого будинку і мається в матеріалах справи рішення від 13.11.2025 року органу місцевого самоврядування про відмову у затвердження технічної документації яка позивачем не оскаржена і в судовому порядку не скасована, земельна ділянка на час смерті не належала ОСОБА_2 на праві власності.

Приймаючи до уваги, що право власності на земельну ділянку в АДРЕСА_2 у ОСОБА_2 за життя не оформлено належним чином, процес приватизації ОСОБА_2 не був початий, відсутні правові підстави в судовому порядку визнавати право власності за спадкоємцем по закону, а тому в задоволення позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

Судові витрати слід покласти на позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України, так як в позовних вимогах йому відмовлено.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 81,89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.125, 126 ЗК України, ст. 1216, 1218, 1225 ЦК України, 81 ЗК України, суд В И Р І Ш И В

В позовних вимогах ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі відсутності сторін в той же строк із моменту отримання копії судового рішення.

Суддя Іщенко І.М.