РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Шаршонь Т.Р.

справа № 569/17884/25,

учасники справи: позивач - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Представник Служби у справах дітей ВК РМР звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить позбавити її батьківських прав стосовно малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на обліку у службі у справах дітей у зв`язку з проживанням в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, відповідно до наказу 25-осн від 19.02.2025 перебуває малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дівчинка з матір`ю ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з розглядом повідомлення про вчинення насилля в сім`ї стосовно малолітньої дитини, комісією у складі працівників Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради, Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, Рівненського міського центру соціальних служб, працівниками правоохоронних органів 19.02.2025 був здійснений виїзд за адресою проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 та проведена оцінка рівня безпеки дитини. Відповідно до висновку щодо рівня безпеки дитини, перебування дитини в сім`ї було небезпечним. Відповідно до акту обстеження умов проживання, за вказаною вище адресою не дотримані санітарно-гігієнічні вимоги, речі розкидані. Дитина скаржилась на біль в руках. Виникла необхідність негайного вжиття заходів для безпеки та захисту дитини, у зв`язку з чим малолітня була поміщена в КЗ «Рівненська обласна дитяча лікарня» POP для обстеження та лікування.

За станом здоров`я дівчинка перебувала в занедбаному стані, тривалий час не проходила курсу лікування (дитина має хронічне захворювання "атипічний дерматит" з 2023 року, останній раз проходила курс лікування з 23.09.2024 по 27.09.2024).

До органу опіки та піклування також надійшло звернення від ОСОБА_3 , бабусі малолітньої ОСОБА_4 . В заяві вона вказала, що її донька ОСОБА_1 ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не лікує та не цікавиться станом здоров`я доньки. За місцем проживання не створені умови для проживання дівчинки. Мати не забезпечує належного харчування для дитини. Бабуся стурбована долею дитини і просила допомогти врятувати дівчинку.

Відповідно до п. 31 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ № 866 від 24.09.2008, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 батьківських обов`язків стосовно доньки, залишенням дитини без батьківського піклування, малолітня ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 була тимчасово влаштована в сім`ю ОСОБА_6 , з якою у дитини склались хороші стосунки. Дівчинка по даний час проживає і виховується в цій сім`ї.

З матір`ю дитини ОСОБА_1 проведена профілактична робота з метою належного виконання нею батьківських обов`язків. За клопотанням Служби у справах дітей Рівненським міським центром соціальних служб їй надавались соціальні послуги в рамках соціального супроводу з метою подолання складних життєвих обставин.

За інформацією Рівненського міського центру соціальних служб, ОСОБА_1 з 26 березня 2025 року не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки родичі забрали у неї ключі від квартири та зняли її разом з дитиною з реєстрації. Після виселення з квартири вона проживала у знайомого за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 надано консультації щодо вікових особливостей розвитку та потреб дитини, участі батьків у її навчанні та розвитку здібностей, турботу про її здоров`я, планування доходів та витрат, запобігання боргам. ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до профільних спеціалістів з метою лікування від наркотичної залежності.

З 20.05.2025 місце перебування ОСОБА_1 було не відоме, на телефонні дзвінки та повідомлення в соціальних мережах вона не відповідала, на консультації в Рівненський міський центр соціальних служб не з`являється.

Про невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків стосовно малолітньої дитини Служба у справах дітей повідомляла Рівненське районне управління поліції. За результатами розгляду листа стосовно ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей). Рівненським міським судом ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності (справа № 569/4779/25), до неї було застосоване стягнення у виді попередження. В судове засідання ОСОБА_1 - не з`явилась.

Службою у справах дітей 05.03.2025 ініційовано проведення огляду ОСОБА_1 з метою виявлення у неї стану наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. На призначений час вона не з`явилась, погодилась на проходження курсу реабілітації від наркотичної залежності з 06.05.2025, але центр залишила через день після початку реабілітації.

За інформацією КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги "Північний" малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задекларована у лікаря загальної практики-сімейного лікаря АЗПСМ № 4 ОСОБА_1 з 19.05.2022 року. Згідно з даними ЕСОЗ, в 2022 році зафіксовано 9 звернень матері щодо профілактичного огляду та проведенням імунізації, в 2023 році - 2 звернення, в 2024 - 2 звернення, одне з яких щодо направлення на амбулаторне лікування.

Всупереч вимогам ст. ст. 150 та 180 СК України, ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки щодо виховання малолітньої доньки. Мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не проявляє щодо неї батьківської турботи та любові.

За період з 21 лютого 2025 року по даний час ОСОБА_1 не звернулася до Служби у справах дітей з заявою про повернення доньки на проживання в біологічну сім`ю, не виявляла бажання побачити свою дитину, не передавала для неї ніякої натуральної чи матеріальної допомоги.

По відношенню до доньки ОСОБА_1 є одинокою матір`ю. Відповідно до витягу про державну реєстрацію народження, дані про батька дитини в актовому записі про народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Питання про стан виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків стосовно доньки ОСОБА_2 розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 26.06.2025. Мати ОСОБА_1 на засідання комісії не з`явилася. Комісія, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, розглянувши матеріали справи прийняла рішення доручити службі у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради звернутися до Рівненського міського суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно доньки ОСОБА_2 і рекомендувати органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради надати висновок до Рівненського міського суду про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав стосовно доньки.

Ухвалою суду від 22 вересня 2025року по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді, заперечень.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник Служби у справах дітей ВК РМР в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явилась, жодних заяв чи клопотань від неї не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, відповідач відзиву не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.

Таким чином, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Ухвалою суду від 12 січня 2025 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 про залучення до участі у розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до витягу про державну реєстрацію народження, дані про батька дитини в актовому записі про народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

на обліку у службі у справах дітей у зв`язку з проживанням в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, відповідно до наказу 25-осн від 19.02.2025 перебуває малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дівчинка з матір`ю ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з розглядом повідомлення про вчинення насилля в сім`ї стосовно малолітньої дитини, комісією у складі працівників Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради, Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, Рівненського міського центру соціальних служб, працівниками правоохоронних органів 19.02.2025 був здійснений виїзд за адресою проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 та проведена оцінка рівня безпеки дитини. Відповідно до висновку щодо рівня безпеки дитини, перебування дитини в сім`ї було небезпечним. Відповідно до акту обстеження умов проживання, за вказаною вище адресою не дотримані санітарно-гігієнічні вимоги, речі розкидані. Дитина скаржилась на біль в руках. Виникла необхідність негайного вжиття заходів для безпеки та захисту дитини, у зв`язку з чим малолітня була поміщена в КЗ «Рівненська обласна дитяча лікарня» POP для обстеження та лікування.

За станом здоров`я дівчинка перебувала в занедбаному стані, тривалий час не проходила курсу лікування (дитина має хронічне захворювання "атипічний дерматит" з 2023 року, останній раз проходила курс лікування з 23.09.2024 по 27.09.2024).

До органу опіки та піклування також надійшло звернення від ОСОБА_3 , бабусі малолітньої ОСОБА_4 . В заяві вона вказала, що її донька ОСОБА_1 ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не лікує та не цікавиться станом здоров`я доньки. За місцем проживання не створені умови для проживання дівчинки. Мати не забезпечує належного харчування для дитини. Бабуся стурбована долею дитини і просила допомогти врятувати дівчинку.

Відповідно до п. 31 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ № 866 від 24.09.2008, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 батьківських обов`язків стосовно доньки, залишенням дитини без батьківського піклування, малолітня ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 була тимчасово влаштована в сім`ю ОСОБА_6 , з якою у дитини склались хороші стосунки. Дівчинка по даний час проживає і виховується в цій сім`ї.

З матір`ю дитини ОСОБА_1 проведена профілактична робота з метою належного виконання нею батьківських обов`язків. За клопотанням Служби у справах дітей Рівненським міським центром соціальних служб їй надавались соціальні послуги в рамках соціального супроводу з метою подолання складних життєвих обставин.

За інформацією Рівненського міського центру соціальних служб, ОСОБА_1 з 26 березня 2025 року не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки родичі забрали у неї ключі від квартири та зняли її разом з дитиною з реєстрації. Після виселення з квартири вона проживала у знайомого за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 надано консультації щодо вікових особливостей розвитку та потреб дитини, участі батьків у її навчанні та розвитку здібностей, турботу про її здоров`я, планування доходів та витрат, запобігання боргам. ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до профільних спеціалістів з метою лікування від наркотичної залежності.

З 20.05.2025 місце перебування ОСОБА_1 було не відоме, на телефонні дзвінки та повідомлення в соціальних мережах вона не відповідала, на консультації в Рівненський міський центр соціальних служб не з`являється.

Про невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків стосовно малолітньої дитини Служба у справах дітей повідомляла Рівненське районне управління поліції. За результатами розгляду листа стосовно ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей). Рівненським міським судом ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності (справа № 569/4779/25), до неї було застосоване стягнення у виді попередження. В судове засідання ОСОБА_1 - не з`явилась.

Службою у справах дітей 05.03.2025 ініційовано проведення огляду ОСОБА_1 з метою виявлення у неї стану наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. На призначений час вона не з`явилась, погодилась на проходження курсу реабілітації від наркотичної залежності з 06.05.2025, але центр залишила через день після початку реабілітації.

За інформацією КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги "Північний" малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задекларована у лікаря загальної практики-сімейного лікаря АЗПСМ № 4 ОСОБА_1 з 19.05.2022 року. Згідно з даними ЕСОЗ, в 2022 році зафіксовано 9 звернень матері щодо профілактичного огляду та проведенням імунізації, в 2023 році - 2 звернення, в 2024 - 2 звернення, одне з яких щодо направлення на амбулаторне лікування.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки матері, свідомого нехтування нею своїми обов`язками.

Всупереч вимогам ст. ст. 150 та 180 СК України, ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки щодо виховання малолітньої доньки. Мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не проявляє щодо неї батьківської турботи та любові.

За період з 21 лютого 2025 року по даний час ОСОБА_1 не звернулася до Служби у справах дітей з заявою про повернення доньки на проживання в біологічну сім`ю, не виявляла бажання побачити свою дитину, не передавала для неї ніякої натуральної чи матеріальної допомоги.

Питання про стан виконання ОСОБА_1 обов`язків стосовно доньки ОСОБА_2 , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 26.06.2025. Мати ОСОБА_1 на засідання комісії не з`явилася. Комісія, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, розглянувши матеріали справи прийняла рішення доручити службі у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради звернутися до Рівненського міського суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно доньки ОСОБА_2 і рекомендувати органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради надати висновок до Рівненського міського суду про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав стосовно доньки.

Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав відповідача стосовного її малолітньої доньки позивач посилається, зокрема на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, не приймає участі у її житті, не забезпечує необхідного її утримання, не спілкується з нею.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об"єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню і інтересів дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім"ї є першою основою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

Тлумачення зазначеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків, або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органиопіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону Українивід 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Хант протии України" від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У рішенні по справі "Мамчур проти України" від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв"язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

До аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 15 липня 2019 року у справі №336/9218/14.

Предметом доказування у даному спорі є факт втрати відповідачем інтересу до своїх дітей та як наслідок цього нехтування наданими їй батьківськими правами та обов`язками.

Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв"язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Наданий в якості доказу висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідач на засідання комісії не з`явилась.

У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу заявленого позову, а саме те що відповідачі протягом тривалого часу свідомо нехтують своїми батьківськими обов"язками, піклування та турботи до дітей не виявляють, станом їх здоров"я не цікавляться, фізичний та моральний розвиток не підтримують, не спілкуються з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи встановлені судом обставини по справі та вищезазначені вимоги закону, приймаючи до уваги те, що позивачем в ході судового розгляду доведено належними та достатніми доказами факти свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, суд вважає доцільним позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суд апротягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, вул. Шевченка, буд. 45, м. Рівне, ,

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Суддя -