Справа № 522/731/26
Провадження №2-о/522/219/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2026 Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря Гудзюк Ю.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 .

Заявник просить суд видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 строком на 6 місяців, яким визначити такі заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обов`язки, а саме:

заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб,в тому числі через ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати іх та в будь-якій спосіб сплкуватися з нею;

заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх особ,в тому числі через ОСОБА_3 ;

обмежити спілкування ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом проведення зустрічей тільки в присутності співробітників поліції або органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації;

заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 300 метрів до неї та до місця проживання (перебування), адресу не повідомляє з міркувань безпеки, роботи, інших місць ії частого відвідування.

20.01.2026 відкрито провадження у справі.

Заперечення на заяву про видачу обмежувального припису не подавалися.

В судовому засіданні заявник підтримала вимоги заяви та пояснила, що в результаті фізичного та психологічного насильства колишнього чоловіка ОСОБА_2 їх малолітня донька дуже перелякалась та налякана поведінкою батька.

ОСОБА_2 заперечував проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 25.06.2019, який розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.04.2025 у справі № 522/20251/25.

Сторони мають малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як зазначили учасники справи в судовому засіданні, вони проживають окремо, а дитина проживає з матір`ю.

ОСОБА_1 систематично з травня 2025 звертається до Відділу поліції Одеського районного управління поліції в Одеській області з заявами щодо скоєння ОСОБА_2 домашнього насильства по відношення до неї за ст. 173-2 ч.3 та за ст. 173-2 ч.1за скоєння домашнього насильства відносно ОСОБА_1 ..

Постановою Пересипського районного суду міста Одеси від 20 травня 2025 року ОСОБА_2 визнано виним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено стягнення.

Постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від18 грудня 2025 ОСОБА_2 визнано виним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та призначено стягнення.

За заявою ОСОБА_1 від 02.07.2025 щодо нанесення ій легкого телісного ушкодження ії колишнім чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я (номер криминального провадження № 0003186).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

У ч. 2 ст. 26 цього Закону передбачає, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 (№756/3859/19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону:

- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

- фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (пункту 17 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до ст.ст. 81, 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник.

У даній справі ОСОБА_1 вважає себе особою, яка постраждала від сімейного насильства. Застосування припису стосується її колишнього чоловіка ОСОБА_2 , якого вона вважає кривдником. ОСОБА_2 впродовж останнього часу скоїв по відношенню до неї як фізичне так і психологічне насильство.

Такі дії ОСОБА_2 стали підставою для винесення відносно нього термінового заборонного припису стосовно кривдника від 05.10.2025 строком на 3 доби з 20:00 год. 05.10.2025 до 20:00 год 08.10.2025 із заходами: заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Таким чином, судом встановлені систематичні випадки вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 зі сторони ОСОБА_2 , а вжиті заходи реагування виявилися безрезультатними.

Підсумовуючи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про видачу обмежувального припису частково, а саме: Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 (зареєстрований АДРЕСА_1 ), яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обов`язки, а саме:

- заборонити перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 ;

- заборонити наближення на 100 м до місця проживання (перебування), роботи, відвідування ОСОБА_1 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Встановити строк обмежувального припису 3 (три) місяця.

Вимоги про обмеження спілкування ОСОБА_2 успілкування ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_4 , 04.11.2020 року, не підлягають задоволенню, оскільки суду не наведені докази, що ОСОБА_2 вчиняв фізичне та психологічне насильство відносно дитини.

Керуючись ст.ст. 263-265, 350-6 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований АДРЕСА_1 ), яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обов`язки, а саме:

- заборонити перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- заборонити наближення на 100 м до місця проживання (перебування), роботи, відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 , , ІНФОРМАЦІЯ_4 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Встановити строк обмежувального припису 3 (три) місяця.

У задоволені решти вимог відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також відповідні органи виконавчої влади за місцем проживання заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. Д. Абухін

22.01.26