Провадження № 2-п/947/24/26
УХВАЛА

10.02.2026

Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді Луняченка В.О.,

при секретарі Макаренко Г.В.

розглянувши заяву відповідача про скасування заочного рішення по цивільної справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 грудня.2025 року була задоволена позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за договором №103350628 від 05.10.2021 в загальному розмірі 17871,82,00 грн., яка складається: - з заборгованості за тілом кредиту 3040,00 грн., - заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 14831,82 грн., а також стягнуто в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору 2422,40 грн. та понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Відповідачем ОСОБА_1 07.01.2026 року подана заява про скасування заочного рішення з підстав наявності поважних причин неявки відповідачки до судових засідань (неотримання судових повісток та позовних вимог) а також необхідності застосування до позовних вимог строку позовної давності.

Оглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи судом встановлено, що позовна заява надійшла до суду 31.10.2025 року, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10.11.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі у порядку спрощеного провадження із викликом учасників справи до судового засдання.

Відповідачу направлялось за місцем зареєстрованого місця проживання , яке було підтверджено відповіддю №1963312 від 03.11.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, копія позовної заяви, копія ухвали суду і повістка.

Враховуючи предмет позовних вимог судом досліджувались доказі надані позивачем , та у відповідності до вимог ч.2 ст. 80 ЦПК України судом вирішено що наявні докази відповідають критеріям достатності для вирішення спору.

У свою чергу у заяві про перегляд заочного рішення зазначено що відповідача не проживає за місцем реєстрації, однак відомостей що ОСОБА_1 , як позичальник повідомив кредитора про зміну місця свого проживання, яке було зазначено у договорі, не надано.

Що стосується заяви представника відповідача про порушення загального строку позовної давності при подачі 31.10.2025 року позовної заяви, враховуючи сплив строку позовної давності до заявлених вимог, суд вважає її необґрунтованою та такою що не підлягає застосування з огляду на наступне.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( ст. 257 ЦК України).

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, а саме : «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Відповідно, дана норма передбачає, що строки, визначені статтями 257-259 (позовна давність), 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України зупинені на строк дії воєнного стану.

Закон від 14.05.2025 №4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» передбачає виключення з Цивільного кодексу України пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення». Саме цей пункт передбачає зупинення перебігу позовної давності, передбаченої ЦК України, на період дії воєнного стану. Проте вищезазначений Закон, також зазначає, що він набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування. Закон був надрукований в офіційному виданні «Голос України» від 03.06.2025 №108, тобто набрання чинності відбулось 04.09.2025, саме з цієї дати відбудеться відновлення обчислення строків позовної давності.

Виходячи з наведеного, на момент подання позову 31.10.2025 року, строки позовної давності по вказаним позовним вимогам не є такими що сплили, так як вони почали діяти з моменту , визначеному сторонами Договору як закінчення строку дії договору 26.10.2021 року , та з 15.03.2022 року строки позовної давності були зупинені.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

Згідно вимог ч.2 та 3 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд, одним з критеріїв якого є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору.

Принцип рівності сторін вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в суттєво невигідне становище порівняно з опонентом (див. Avotiтр проти Латвії) [GC], №17502/07, § 119, ЄСПЛ 2016, і Dombo Beheer B.V. проти Нідерландів, 27 жовтня 1993 р., § 33, серія A, № 274).

Згідно правового висновку , визначеному Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20: « п 38. Законодавець передбачив, що заочне рішення підлягає скасуванню судом першої інстанції, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 288 ЦПК України). п39. Отже, ЦПК України встановлює можливість перегляду ухваленого місцевим судом заочного рішення цим же судом без необхідності звернення до апеляційного суду за умови, що причини, які зумовили неприйняття відповідачем участі у розгляді справи, визнані судом поважними, а докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи».

З боку заявника будь-яких доказів, яки мають істотне значення та не були предметом дослідження, суду не надано та про їх існування і неможливість подання також не повідомлено.

Фактично у даному випадку відповідачем заявлено лише про застосування строків позовної давності які не сплили на момент звернення із позовом.

Враховуючи вищевикладене суд вважає недоведеним у судовому засіданні відповідачем наявність підстав для перегляду заочного рішення, що є підставою для залишення вказаної заяви без задоволення.

Залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення означає що зазначене заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 260, 284, 285, 287, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення від 10 грудня 2025 року по цивільної справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №103350628 від 05.10.2021 в загальному розмірі 17871,82,00 грн., яка складається: - з заборгованості за тілом кредиту 3040,00 грн., - заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 14831,82 грн., а також стягнуто в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору 2422,40 грн. та понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена і підписана 10.02.2026.

Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення або підписання судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього судового рішення.

Суддя В. О. Луняченко