УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/267/26

26 січня 2026 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Цвіркуна О.С. розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Наталії Олексіївни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець Ярмошевич Н.О. звернулася до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, в якому просила суд вирішити питання про звернення стягнення на однокімнатну квартиру загальною площею 33,6 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , котра належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на яку не зареєстровано у встановленому законом порядку.

В обґрунтування подання зазначає, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №77703500 з примусового виконання виконавчого листа №2-599/2010 виданого 11.08.2011 Костопільським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості залишок якої становить 16664,42 дол. США та 3642,22 грн.

Вказує, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , отримує пенсію в розмірі 3038 грн., транспортних засобів зареєстрованих на праві власності не має, на праві спільної часткової власності перебуває 1/3 частка квартири за адресою АДРЕСА_2 яка є предметом іпотеки.

Зазначає, що від представника стягувача надійшла заява про звернення стягнення на квартиру, що за адресою АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 .

Вказує, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала разом з боржницею ОСОБА_1 .

Також зазначає, що спадкоємці ОСОБА_2 до Костопільської державної нотаріальної контори Рівненської області із заявами про прийняття, відмові від прийняття спадщини, видачу свідоцтв про право на спадщину не зверталися, а тому вважає, що дочка ОСОБА_2 ОСОБА_1 , яка проживала разом з померлою матір`ю, вважається такою, що прийняла спадщину, а тому вказана квартира належить ОСОБА_1 , проте право власності на її не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ст.440 ЦПК України, суд розглядає падання без виклику сторін.

Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши подання та додані до нього документи, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Ярмошевич Н.О. перебуває виконавче провадження №77703500 з примусового виконання виконавчого листа №2-599/2010 виданого 11.08.2011 Костопільським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості залишок якої становить 16664,42 дол. США та 3642,22 грн.

Встановлено, що згідно відомостей Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 отримує пенсію в розмірі 3038 грн.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України, за ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані.

Відповідно до відповіді Головного сервісного центру МВС, за ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані.

З листа Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці, встановлено, за ОСОБА_1 великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби не зареєстровані.

З інформації з державного реєстру прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності зареєстровано 1/3 частку квартири за адресою АДРЕСА_2 . Квартира є предметом іпотеки.

З матеріалів подання судом встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , якій на праві приватної власності належить квартира, що за адресою АДРЕСА_1 .

Встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.

Відповідно до листів Костопільської державної нотаріальної контори Рівненської області, станом на 12.12.2025 спадкоємці ОСОБА_2 до Костопільської державної нотаріальної контори Рівненської області із заявами про прийняття, відмові від прийняття спадщини, видачу свідоцтв про право на спадщину не зверталися.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки; невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після одержання відповідного звернення від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, cтвореного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", вчинити дії щодо зняття арешту з майна, щодо якого було здійснено заходи із заміни майна, передбачені статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, заставлений третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Арешт на подільний об`єкт незавершеного будівництва накладається з урахуванням особливостей, визначених абзацами другим - п`ятим частини першої цієї статті.

У разі якщо право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до частини десятої статті 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване в установленому законом порядку, вирішується судом в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною десятою статті 440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано в установленому законом порядку.

Зазначене відповідає правовому висновку, наведеному в постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 947/22930/19 (провадження № 61-9215св20).

Застосування судом частини десятої статті 440 ЦПК України та статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» є крайнім заходом виконання судового рішення, який може бути застосований лише тоді, коли виконавець вичерпав усі можливі заходи, які передбачені законом щодо примусового виконання рішень за рахунок іншого майна боржника.

Такий правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 2-592/09 (провадження № 61-8383св18), від 23 січня 2019 року у справі № 522/6400/15-ц (провадження № 61-19786св18).

Звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, може бути застосоване у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача.

Відповідно до наданих документів, судом не вбачається, чи приватним виконавцем було належним чином проведено всі необхідні виконавчі дії, чи з`ясовувалося наявність чи відсутність у боржника рухомого майна, коштів чи іншого нерухомого майна.

Так, до подання не надано доказів того, що приватний виконавець здійснював запити, зокрема до Головного управління Держгеокадастру у м.Києві, Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру, Держспоживслужбу, Морську адміністрацію України з вимогою надати інформацію щодо реєстрації майна за боржником.

Крім того, приватним виконавцем не надано доказів того, що судове рішення не може бути виконане шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать боржнику, тобто матеріали справи не містять доказів того, що відсутні грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) /електронних гаманцях чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей.

Окрім того, суд звертає увагу, що матеріали подання не містять жодних доказів, що боржник ОСОБА_1 фактично володіє та користується зазначеною квартирою, але право власності на таке майно за нею не зареєстровано в установленому законом порядку.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку на підставі, доданих до нього матеріалів та викладених обставин, відсутні.

Керуючись ст., 33, 34, 267, 352-355, 435, 442, 446 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Наталії Олексіївни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Рівненського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 27.01.2026

СуддяО. С. Цвіркун