Справа № 462/160/26
УХВАЛА

22 січня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. вивчивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

представник ТОВ «Споживчий центр» Шабатин Н.А. звернулася до суду із позовною заявою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №28.12.2024-100002171 від 28.12.2024 у розмірі 10560 грн.

Даний позов поданий до Залізничного районного суду м. Львова через підсистему «Електронний суд».

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.01.2026 року позов залишено без руху, вказано недоліки, які слід усунути та надано строк 5 днів для усунення недоліків.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12.01.2026 року отримано стороною позивача у підсистемі «Електронний суд» 12.01.2026 року о 23:42 год., що підтверджується довідками про доставку електронного документу.

Згідно з положеннями ст. 272 ЦПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦПК України).

15.01.2026 року Залізничним районним судом м. Львова зареєстровано заяву про усунення недоліків позову, до якої долучено квитанцію про сплату судового збору, чим вказані недоліки усунуто частково, виходячи з такого.

Зі змісту ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 12.01.2026 року вбачається, що підставами залишення позову без руху є несплата судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та те, що стороною позивача не надано суду обґрунтованого розрахунку сум, що оспорюються та позов не містить зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини щодо наявності заборгованості у вказаному розмірі.

Так, в ухвалі від 12.01.2026 року вказано, що «згідно із довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №28.12.2024-100002171 від 28.12.2024 у ОСОБА_1 наявна заборгованість у розмірі 10560 грн., яка складається із: 4000 грн. основний борг, 3960 грн. проценти, 600 грн. комісія за обслуговування, 2000 неустойка.

При цьому, розрахунок заборгованості не містять інформації про те, за якою відсотковою ставкою нараховувалася заборгованість за процентами, період нараховування процентів, комісії та неустойки.

Також вказана довідка не містить інформації чи проводились відповідачем будь-які оплати за кредитним договором.»

Таким чином, станом на 22.01.2026 року стороною позивача вказані в ухвалі суду від 12.01.2026 року недоліки не усунуто, а тому суд приходить до переконання, що стороною позивача не усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заяви про продовження такого строку суду не подано.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

У зв`язку з тим, що позивач не усунув вказані в ухвалі недоліки у встановлений строк, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромвважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку та строки передбачені ст.354, 355 ЦПК України.

Суддя: Бориславський Ю.Л.

Оригінал ухвали.