№366/4022/25
№2366/538/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 с-ще Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі судді Н.Слободян, розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ТОВ «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Провадження у справі відкрито 22.12.2025 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Після відкриття провадження відповідачем подано заяву, названу «зустрічним позовом», у якій він просить визнати кредитний договір недійсним, посилаючись на те, що він не укладав відповідного договору.

Перевіряючи подану заяву на відповідність вимогам Цивільного процесуального кодексу України та можливість її прийняття як зустрічного позову, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 193 ЦПК України зустрічний позов може бути прийнятий судом до спільного розгляду з первісним позовом за умови, що такий позов є взаємопов`язаним із первісним, а його спільний розгляд є доцільним, зокрема якщо задоволення зустрічного позову повністю або частково виключає задоволення первісного позову.

Разом з тим, подана відповідачем заява не відповідає зазначеним вимогам процесуального закону.

Із змісту заяви вбачається, що відповідач, обґрунтовуючи вимогу про визнання кредитного договору недійсним, посилається виключно на твердження про те, що він не укладав відповідного договору. При цьому будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин відповідачем до заяви не додано, тобто не дотримано вимог п.5 ч.1 ст.175 ЦПК України.

За таких обставин наведені відповідачем доводи фактично зводяться до заперечень проти первісного позову та спрямовані на спростування обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог.

Суд звертає увагу, що посилання сторони на відсутність факту укладення договору є процесуальним способом заперечення проти позову про стягнення заборгованості та підлягає оцінці судом під час вирішення справи по суті, а не шляхом пред`явлення самостійної позовної вимоги про визнання договору недійсним.

На це звертала увагу ВП ВС у справі №522/1528/15-ц: після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника. Такий окремий позов не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора.

Більше того, у постанові ВС у складі Об`єднаної палати КЦС від 05.09.2019 у справі №638/2304/17, провадження №61-2417сво19) наголошено, що звернення з позовом про визнання правочину недійсним з метою уникнення виконання зобов`язань або відповідальності за їх порушення є неприпустимим, оскільки недійсність правочину має застосовуватися виключно як спосіб захисту порушеного цивільного права.

Крім того, обраний відповідачем спосіб захисту не узгоджується з викладеними у заяві обставинами, оскільки у разі ствердження про неукладення договору вимога про визнання такого договору недійсним є юридично некоректною, що свідчить про відсутність належного предмета зустрічного позову.

Таким чином, подана відповідачем заява не є зустрічним позовом у розумінні статті 193 ЦПК України, а її прийняття призвело б до безпідставного ускладнення розгляду справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

За наведених обставин суд дійшов висновку про відмову у прийнятті поданої заяви як зустрічного позову.

Керуючись статтями 175, 193, 258261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 , названої «зустрічним позовом», про визнання кредитного договору недійсним як такої, що не відповідає вимогам статті 193 Цивільного процесуального кодексу України.

2. Роз`яснити відповідачу право звернутися до суду з відповідними вимогами окремо з дотриманням вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Наталія СЛОБОДЯН