УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2026 р. с-ще Тиврів 127/23963/25

6/145/3/2026

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іванця В. Д. ,

за участю секретаря Урсуляк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду, у якій зазначає, що 26.12.2025 Тиврівським районним судом Вінницької області у справі №127/23963/25 ухвалено рішення, яким з неї стягнуто грошові кошти на користь стягувача, у тому числі заборгованість за кредитним договором та судовий збір.

На даний час вона не має можливості виконати рішення суду одноразово, оскільки має обмежений та нестабільний дохід (у 2025 році не мала роботи), несе витрати на забезпечення базових життєвих потреб, а також з огляду на складну соціально-економічну ситуацію та дію воєнного стану в Україні. Водночас вона не ухиляється від виконання рішення суду та має намір виконати його добровільно шляхом поступової сплати.

Просить розстрочити виконання рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 26.12.2025 у справі № 127/23963/25 в повному обсязі строком на 6 місяців. Встановити щомісячну сплату рівними частинами до 30 числа кожного місяця.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, подала заяву в якій просить судове засідання провести без її участі, заяву просить задоволити.

Представник ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим, причин неявки не повідомив.

Оскільки в силу вимог ст. 435 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду питання про відстрочку виконання судового рішення, тому суд дійшов висновку проводити розгляд заяви за відсутності учасників справи, які не з`явились.

Водночас, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, надавши оцінку доводам на обґрунтування заяви про розстрочку виконання судового рішення, суд дійшов такого висновку.

З матеріалів справи № 127/23963/25 суд установив, що 26.12.2025 Тиврівським районним судом Вінницької області ухвалено судове рішення у справі, яким позов ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" заборгованість за кредитним договором № 77620 від 04.09.2019 в розмірі: 3500,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 1260,00 грн - прострочена заборгованість за процентами, всього стягнути 4760,00 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" судові витрати в сумі 3154,52 грн.

Рішення набрало законної сили 27.01.2026.

Згідно з ч. 1, 3, 4, 5 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою, сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, зі заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Отже, з аналізу наведених положень норм закону, можна дійти висновку, що законодавство України не містить вичерпного переліку обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, на підставі яких суд може прийняти рішення про надання відстрочки.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 21.02.2019 у справі № 2-54/08, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відтак, суд, який прийняв рішення, має широкі дискреційні повноваження щодо підстав та строку для відстрочки виконання рішення, і у кожному конкретному випадку за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази і вирішує питання про наявність чи відсутність обставин для вчинення таких процесуальних дій.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25.09.2015 № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують, що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 у справі №916/190/18.

Так, заявник ОСОБА_1 стверджує, що можливості сплатити розмір заборгованості в повній мірі на даний час не має, просить суд врахувати її скрутне матеріальне становище, а також складну соціально-економічну ситуацію та дію воєнного стану в Україні, у зв`язку з цим просить суд про відстрочку виконання рішення суду на 6 місяців.

На підтвердження цих фактів, заявник до матеріалів заяви долучила відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в електронному вигляді від 27.12.2025 за період з січня 2024 року по грудень 2025 року (а.с.94-95), відповідно до яких ОСОБА_1 не мала доходів упродовж 2025 року.

Вирішуючи заявлену вимогу про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що заявник не намагається уникнути виконання рішення суду, а навпаки виконати його, проте перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Клопотання, заяви від представника ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" до суду не надходили, позицію у справі не висловили.

Відповідно до ч. 7 ст. 435 ЦПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Враховуючи викладене, з метою недопущення істотного погіршення матеріального стану заявника та для належного виконання судового рішення, суд вважає за необхідне, надати заявнику розстрочку у виконанні судового рішення від 26.12.2025 у справі №127/23963/25 тривалістю 3 (три) місяці. Підстав для надання більшого терміну розстрочки немає.

Відтак, суд дійшов висновку, що заява про розстрочку виконання рішення суду підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 258-261, 353, 354, 435 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду задовольнити частково.

Відстрочити на 3 (три) місяці виконання судового рішення від 26.12.2025 у цивільній справі № 127/23963/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КЕШ ТУ ГОУ" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя Іванець В. Д.