Справа № 358/980/25 Провадження № 4-с/358/2/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Тітова М.Б.,

за участю секретаря судових засідань Зеленько О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богуслав, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Миронівського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),-

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Ковальський В.В. звернувся до Богуславського районного суду Київської області із скаргою, в якій просить зобов`язати Миронівський відділ ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження № 55582070 від 29.11.2018, виключити з Єдиного реєстру боржників, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, системи АСВП, а також з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, якщо до них вносилися відомості про це обтяження в рамках вказаного виконавчого провадження.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 7 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено у проведенні нотаріальних дій, так як вона перебуває у Єдиному реєстрі боржників по виконавчому провадженню № 55582070, однак заявниці достеменно відомо, що відносно неї немає відкритих виконавчих проваджень. Так, згідно Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень дійсно вона була боржником по ВП №55582070, яке було розпочато 19.01.2018, проте на даний час виконавче провадження закінчено, але вона досі значиться у Єдиному реєстрі боржників. 22.04.2025 ОСОБА_1 звернулася до Миронівського ВДВС із заявою про винесення постанови про виключення відомостей щодо неї із Єдиного реєстру боржників, але отримала відмову.

Відтак вважає, що зазначення відомостей про неї як про боржника після закінчення виконавчого провадження порушує її права, тому змушена звернутися до суду.

Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області від 31 липня 2025 року скаргу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явилися, подали заяву про розгляд скарги за їх відсутності.

Представник Миронівського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заступник начальника відділу О. Ульвак також у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, зазначив, що станом на 13.11.2025 на виконанні в органах державної виконавчих служби виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 не перебуває.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників від 07.04.2025, фізична особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у реєстрі як боржник за виконавчим провадженням № 55582070, відкритим Богуславським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, на підставі виконавчого документу, виданого Богуславським районним судом Київської області про стягнення коштів (а.с. 7).

Відповідно до витягу з автоматизованої системи виконавчих проваджень від 10.04.2025, виконавче провадження №55582070, відкрите Богуславським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завершено (а.с. 8).

Як вбачається із матеріалів скарги, 17.04.2025 ОСОБА_1 було направлено на адресу начальника Миронівського ВДВС Кармазина Р.М. скаргу на дії (бездіяльність) державного виконавця із вимогою про виключення відомостей щодо неї як боржника із Єдиного реєстру боржників (а.с. 9-11).

Розглянувши скаргу, начальник Миронівського ВДВС, Р. Кармазин повідомив, що підстави для винесення постанови для виключення відомостей відносно ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників відсутні. Виконавче провадження №55582070 завершене 29.11.2018 з підстав, передбачених п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий документ із відміткою державного виконавця надіслано на адресу Богуславського відділення Білоцерківської ОДПІ. Повторно виконавчий документ до органів Державної виконавчої служби стягувачем не пред`являвся (а.с. 13).

Оцінивши встановлені у справі обставини, дослідивши матеріали скарги та надані докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статей 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, якщо вважають, що такими рішеннями, діями чи бездіяльністю порушено їхні права або свободи.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд визнає рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця неправомірними та зобов`язує його усунути допущені порушення.

Судом установлено, що виконавче провадження відносно заявниці було завершене шляхом повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

Відповідно до положень статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ може бути пред`явлений до примусового виконання у межах строків, установлених законом. Як убачається з матеріалів справи, після повернення виконавчого документа стягувачу повторно його до виконання пред`явлено не було, а встановлений законом строк для такого пред`явлення сплив.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що на час розгляду скарги відсутнє відкрите виконавче провадження, а також відсутні правові підстави для повторного примусового виконання судового рішення.

Водночас із наданих матеріалів убачається, що відомості про заявника продовжують міститися в Єдиному реєстрі боржників.

Суд виходить з того, що Єдиний реєстр боржників відповідно до статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» та Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження є інформаційною системою, призначеною для оприлюднення відомостей про невиконані майнові зобов`язання боржників та забезпечення примусового виконання рішень. Єдиний реєстр боржників є інформаційною системою, метою якої є забезпечення виконання рішень та інформування учасників цивільного обороту про наявність невиконаних зобов`язань, що перебувають на примусовому виконанні.

Суд враховує положення частини сьомої статті 9 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, прямо визначених законом.

Разом із тим зазначена норма визначає випадки обов`язкового та автоматичного виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників, однак не може тлумачитися як така, що допускає безстрокове збереження відомостей про особу в Єдиному реєстрі боржників за відсутності відкритого виконавчого провадження та правових підстав для подальшого примусового виконання судового рішення.

Тлумачення частини сьомої статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» у спосіб, запропонований органом державної виконавчої служби, фактично призводило б до ситуації, за якої особа зберігала б статус боржника необмежений у часі період незалежно від завершення виконавчого провадження, спливу строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та відсутності правових підстав для повторного відкриття такого провадження, що суперечить засадам правової визначеності та пропорційності втручання у права особи.

Сам факт повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» не створює самостійних правових наслідків у вигляді безстрокового обмеження прав боржника, а лише засвідчує неможливість виконання рішення у відповідний період.

За відсутності відкритого виконавчого провадження та можливості повторного пред`явлення виконавчого документа перебування особи в Єдиному реєстрі боржників не досягає мети, з якою створено зазначений реєстр, та фактично призводить до необґрунтованого і непропорційного обмеження прав заявника.

Посилання державного виконавця на те, що у зв`язку із завершенням виконавчого провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні підстави для виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників, суд вважає необґрунтованими, оскільки відсутність нормативно визначеного механізму не може бути підставою для тривалого збереження обмежень прав особи за відсутності правової підстави для їх застосування.

Суд зазначає, що тривале перебування особи в Єдиному реєстрі боржників за відсутності відкритого виконавчого провадження та спливу строків пред`явлення виконавчого документа до виконання порушує принцип правової визначеності та є втручанням у право особи мирно володіти своїм майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відсутність прямої норми, яка б регулювала порядок виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників у разі завершення виконавчого провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», не може бути підставою для відмови у судовому захисті.

Суд зазначає, що однією з правових підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників є судове рішення, яким встановлено відсутність правових підстав для подальшого перебування особи в зазначеному реєстрі та зобов`язано орган державної виконавчої служби вчинити відповідні дії. Такий підхід узгоджується з приписами статей 447451 ЦПК України, принципом обов`язковості судового рішення та забезпечує ефективний судовий захист порушеного права особи.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що бездіяльність державного виконавця, яка полягає у не виключенні відомостей про заявника з Єдиного реєстру боржників, є протиправною та підлягає усуненню шляхом зобов`язання відповідного органу Державної виконавчої служби вчинити дії щодо виключення таких відомостей.

Разом із тим вимога представника заявниці про зняття арешту з майна задоволенню не підлягає, оскільки матеріали справи не містять доказів накладення арешту на майно ОСОБА_1 у межах відповідного виконавчого провадження, а отже відсутній предмет оскарження в цій частині.

Керуючись статтями 12, 37, 9 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 447451, 259, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Миронівського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити частково.

Зобов`язати Миронівський відділ Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені у межах виконавчого провадження № 55582070 від 29.11.2018.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали в повному обсязі з дня складення повного тексту ухвали.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов