Справа № 509/750/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

за участі секретаря судового засідання Савченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Овідіополь в залі суду заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ворсуляка М.С. про забезпечення позову до подачі позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

09.02.2026 р., представник ОСОБА_1 адвокат Ворсуляк М.С. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просив суд забезпечити позов шляхом накладення заборони вчинення будь яких нотаріальних та реєстраційних дій із спадковим майном, яке належало ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ), спадкова справа заведена приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Куркан Н.Ф. за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що до Овідіопольського районного суду Одеської області готується позовна заява ОСОБА_1 до Маяківської територіальної громади в особі Йосипівської сільської ради про визнання заповіту недійсним, предметом позову є визнання недійсним заповіту, складеного батьком позивача ОСОБА_2 , після смерті батька залишилося нерухоме спадкове майно, право на успадкування якого позивач має в першу чергу за законом, як син померлого. ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини до ПН ОСОБА_3 , у прийнятті спадщини йому було відмовлено на підставі того, що спадкова справа після смерті його батька ОСОБА_2 , на підставі заповіту, складеного батьком на іншу особу.

З метою недопущення відчуження спадкового майна, заповіт на яке оскаржується спадкоємцем за законом на користь інших осіб, може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

В порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк.

Відповідно до частини 3, 4 с. 153 ЦПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, доходить висновку про задоволення поданої заяви про забезпечення позову з огляду на таке.

Згідно з частиною 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до частини 6-8 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов може забезпечуватися, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У правовому висновку, сформульованому у постанові від 31.01.2019 у справі №761/45074/17, Верховний Суд зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 (провадження №14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема, тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Судом встановлено існування між сторонами спору щодо визнання заповіту недійсним.

Викладені у заяві про забезпечення позову обставини, враховуючи положення статті 151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Крім того, суд звертає увагу, що забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін, не порушує ані процесуальних, ані майнових прав. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

З огляду на викладене, враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, суд дійшов висновку що заяву про забезпечення позову необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ворсуляка М.С. про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Заборонити вчинення будь яких нотаріальних та реєстраційних дій із спадковим майном, яке належало ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ), спадкова справа заведена приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Куркан Н.Ф. за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання становить три роки.

Ухвала набрає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її винесення.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Кочко В.К.