РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16.01.2026 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретар судового засідання Сербін Г.Б.

Справа № 452/4281/25

Провадження №2/458/65/2026

Сторони в справі:

позивач Акціонерне товариство "Сенс Банк"

представник позивача Лойфер А.Е.

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

09.12.2025 на розгляд до Турківського районного суду Львівської області надійшла справа за підсудністю від Самбірського міськрайонного суду Львівської області за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором в сумі 212 738,30 грн та судові витрати.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. 19.04.2016 ОСОБА_1 (далі - Позичальник, Відповідач) звернувся до AT «Альфа-Банк» (далі - Банк) з метою отримання банківських послуг. 19.04.2016 підписанням оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі - Угода), яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Банк прийняв пропозицію відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Таким чином, 19.04.2016 між банком та відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до умов Кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався у порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві у розпорядження кредитні кошти, відповідач умов кредитного договору не виконав, у зв`язку із чим, виникла заборгованість, що становить 212 738,30 грн, яка складається з: 31 509,62 грн - прострочене тіло кредиту; 90 477,67 грн - відсотки за користування кредитом; 90 751,01 - тіло кредиту, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати.

Позиція відповідача.

Відповідач обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Суд своєю ухвалою від 10.12.2025відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача АТ "Сенс Банк" Лойфер А.Е. в судове засідання не прибув, через підсистему "Електронний суд" подав заяву про розгляд справи без участі, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, у судове засідання повторно не прибув. Причин неявки не повідомив, відзиву не подав.

16.01.2026 постановлено ухвалу суду про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Водночас, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

Суд встановив, що 19.04.2016 між ОСОБА_1 та АТ «Альфа Банк» підписана оферта на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, акцепт пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, анкета-заява про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі ліміту кредитної лінії - 200 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом 40 % річних.

Відповідно до оферти ОСОБА_1 19.04.2016 запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти з ним угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».

Відповідно до п. 2 Оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, ОСОБА_1 пропонує Банку відкрити йому рахунок НОМЕР_1 у валюті гривня (надалі - Рахунок ЕПЗ чи Рахунок) та випустити міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 (два) роки з моменту її випуску (надалі - Картка/Креднтна картка).

Згідно з п. 3 Оферти ОСОБА_1 пропонує Банку надати йому Кредит, шляхом встановлення Відновлюваної кредитної лінії по Рахунку ЕПЗ (надалі за текстом може бути названий - Кредит) на наступних умовах:

3.1 Ліміт Відновлювальної кредитної лінії пропонує встановити у розмірі 200 000,00 грн (Двісті тисяч гривень);

3.1.1 Пропонує Банку встановити, шо сума Кредиту, шо є доступною йому на момент укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії з встановленого Договором та вказаного в цій Оферті на укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії ліміту відновлюваної кредитної лінії, складає: 1000,00 грн. При цьому пропонує Банку, у випадку акцептування Банком цієї Оферти на укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії повідомити йому суму Кредиту, шо може бути доступна йому в будь-який час протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії та яка відрізняється від суми, шо вказана в цьому пункті, у порядку та спосіб визначений умовами Договору. Також пропонує Банку, шоб сума Кредиту, що може бути доступна йому в будь-якому випадку не перевищувала ліміт Відновлювальної кредитної лінії, який становить 200 000,00 грн;

3.2 Процентна ставка за користування коштами Відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою складає 40% річних.

3.3 Розмір обов`язкового мінімального платежу пропонує встановити у розмірі 7 % від суми загальної заборгованості за Відновлювальною кредитною лінією, при цьому він розуміє та погоджується, шо розмір обов`язкового мінімального платежу не може бути меншим за 50,00 грн. Дату сплати обов`язкового мінімального платежу за Кредитом пропонує встановити - до останнього операційного дня платіжного періоду, який починається з дня наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду і закінчується на 25 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду.

Пропонує Банку щомісячно інформувати його шляхом направлення смс-повідомлення на номер мобільного телефону, вказаний ним в Анкеті-заяві про акцепт та/або в інший спосіб, обраний ним в Анкеті-заяві про акцепт, про суму коштів, які складають обов`язковий щомісячний платіж, що сплачується в дату, яка призначена для сплати обов`язкового мінімального платежу та вказана в цьому пункті.

Як видно з п. 4 Оферти, ОСОБА_1 пропонує здійснювати повернення заборгованості за кредитом та сплату відсотків за користування Відновлювальною кредитною лінією та/або інших платежів за Договором, в тому числі у випадку застосування умов Програми «Моментальна розстрочка на карту», здійснювати відповідно до Договору, примірний графік та розрахунок сукупної вартості Кредиту зазначати в Тарифах, які є невід`ємною частиною Договору на транзитний рахунок № НОМЕР_2 відкритий у АТ «Альфа-Банк» МФО 300346.

Угода про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання Банком Акцепту на укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії на надання суми кредиту, що вказана в цій Оферті на укладання Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (п. 11 Оферти).

Відповідно до п. 10 акцепту пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 19.04.2016 Оферта на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії та Акцепт пропозиції на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії складають єдиний документ - Угоду про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії. Угода про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання Банком цього Акцепту та відкриття Відновлювальної кредитної лінії та надання суми Кредиту, що вказана в цьому Акцепті пропозиції на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії.

Власним підписом позичальник підтвердив, що він ознайомлений зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, надану виходячи із обраних умов кредитування; а також, що він отримав всі пояснення, необхідні для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за договором.

12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року.

Разом із позовною заявою позивач подав до суду такі документи: фотокопію паспорта гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_3 виданого 16.01.2004 Ковпаківським ВМ СМВ УМВС України у Сумській області (а.с. 37-38); акцепт на укладення договору про використання факсимільного відтворення аналогу власноручного підпису та відбитку печатки при укладанні договору добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток; договір добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток №248.630398249.111 від 19.04.2016; довідку про умови кредитування з використанням картки "Максимум Paypass" (з прикладами використання кредитних коштів з розрахунком сукупної вартості кредиту); заяву на відкриття поточних рахунків в ПАТ "Альфа-Банк" та картка із зразками підписів (а.с. 41); витяг з протоколу №300 від 26.07.2024 засідання Правління АТ "Сенс Банк" (а.с. 47); витяг із статуту акціонерного товариства "Сенс Банк" (нова редакція) (а.с. 48-50).

Факт використання кредитних коштів ОСОБА_1 підтверджується випискою з рахунка приватного клієнта №/0820 за період 19.04.2016-02.07.2025 (а.с. 24-36).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 630398249 від 19.04.2016 укладеного між АТ "Альфа Банк" та ОСОБА_1 загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 02.07.2025 складає 212 738,30, з яких: 31 509,62 грн - прострочене тіло кредиту; 90 477,67 грн - відсотки за користування кредитом; 90 751,01 - тіло кредиту.

10.07.2025 позивач АТ "Сенс Банк" звернувся до відповідача ОСОБА_1 за його місцем реєстрації з вимогою про усунення порушень за кредитним договором №630398249 від 19.04.2016, зазначивши, що станом на дату 06.07.2025 загальна сума заборгованості становить 212 843,30 грн, яку необхіно сплатити на реквізити UA1763842.

Всупереч умовам кредитного договору, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вирішуючи спір суд виходить з таких мотивів та норм права.

Суд встановив, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит".

Вирішуючи спір, суд виходить з таких мотивів та норм права.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію".

У ході розгляду справи суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 звертався до позивача за отриманням кредитних коштів, що доводиться його анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк» від 19.04.2016, яка містить його анкетні дані.

19.04.2016 між ОСОБА_1 та АТ «Альфа Банк» підписана оферта на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, акцепт пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі ліміту кредитної лінії - 200 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом 40 % річних.

Таким чином, на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів суд встановив факт укладення 19.04.2016 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору № 630398249, відповідно до якого відповідач зобов`язувався повернути кредит в строки, визначені цим договором та сплатити відсотки, в поряду та на умовах цього договору, так і факт його неналежного виконання відповідачем.

Відповідач ОСОБА_1 підписав договір кредиту,в якому зазначено основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту тощо.

Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 02.07.2025 складає 212 738,30, з яких: 31 509,62 грн - прострочене тіло кредиту; 90 477,67 грн - відсотки за користування кредитом; 90 751,01 - тіло кредиту.

Добровільно таку заборгованість відповідач не погасив.

Будь-яких доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості відповідачем не надано, а відтак суд такий приймає до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач АТ "Сенс Банк" надав суду належні, допустимі та достатні докази на підтвердження позовних вимог.

У свою чергу, відповідач ОСОБА_1 не спростував доводів позовної заяви, доказів належного виконання ним кредитного договору щодо повернення отриманих кредитних коштів суду не надав.

Враховуючи те, що суд встановив факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем коштів за цими договоромта факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, а також доведено, що відповідач був повідомлений про умови кредитування, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, відображає наявність обгрунтованої заборгованості і доказів зворотного відповідач суду не надав.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів обставини, на які він посилався як на підставу в частині своїх вимог до відповідача ОСОБА_1 , такі не спростовані відповідачем, доказів належного виконання ним кредитного договору щодо повернення отриманих кредитних коштів та відсотків суду не подав, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати в цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 2552,86грн.

Враховуючи те, що позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати в розмірі 2552,86грн.

Щодо витрат на професійну правову допомогу, то в позовній заяві позивач просив стягнути такі з відповідача в розмірі 17 299,96 грн.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

28.01.2025 між АТ "Сенс Банк" та адвокатським об`єднанням "СмартЛекс" укладено Договір про надання послуг №1006.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Так, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 000963 від 01.08.2018; копію довіреності АТ "Сенс Банк" № 024529/25 від 22.07.2025; договір про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, укладений між Адвокатським об`єднанням "СмартЛекс" та Акціонерним товариством "Сенс Банк", відповідно до умов якого Замовник замовляє, а Виконавець зобов`язується надати послуги, які полягають у здійсненні від імені та в інтересах Замовника юридичних та фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників замовника.

Згідно п. 3.1 Договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, за надання послуг Замовник сплачує на користь Виконавця винагороду (гонорар) у розмірі: 375,00 грн - за підготовку і подання позовної заяви до суду; 225,00 грн - за отримання рішення суду; 7,85 % - комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника, відповідно до якого встановлено, що вартість наданих послуг становить 17 299,96 грн (375,00 грн + 225,00 грн + 212 738,30 грн х 7,85%).

Вирішуючи питання по суті, суд бере до уваги висновки КГС ВС від 30.01.2023 у справі № 910/7032/17, при цьому суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» («Iatridis v. Greece», заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» («Pakdemirli v. Turkey», заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 (справа № 904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги рівень складності та категорію справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 17 299,96 грн, визначений представником позивача Лойфер А.Е. є завищеним.

Відтак, враховуючи малозначність та типовість справи, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, обсяг наданих послуг адвокатом суд вважає, що понесені витрати, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, необхідно зменшити з 17 299,96 грн до 5000,00 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Задоволити позов Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППНОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк" (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.100) заборгованістьза кредитним договором № 630398249 від 19.04.2016 в розмірі 212 738,30грн (двісті дванадцять тисяч сімсот тридцять вісім гривень тридцять копійок), судовий збір у розмірі 2552,86грн (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят дві гривні вісімдесят шість копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство "Сенс Банк"(, місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд. 100).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППНОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Повне рішення суду складено та підписано 21.01.2026.

Суддя О.І. Кшик