Провадження № 2/201/880/2026
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

15 січня 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

13.08.2025р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування заявленого позивачка посилалася на те, що 12.10.2019р. сторони зареєстрували шлюб. У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подружні стосунки між сторонами не склалися, тому з січня 2025 року сторони проживають окремо.

Відповідач ухиляється від матеріального забезпечення малолітньої дитини, від створення їй належних умов для життя та розвитку, не допомагає з придбанням продуктів харчування, одягу, дитячих засобів гігієни, розвиваючих іграшок, а також необхідних медикаментів. Добровільно матеріальної допомоги на дитину не надає.

Дитина сторін проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню малолітнього сина, внаслідок чого позивачка змушена звернутися з даним позовом.

Враховуючи викладене, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 7 000 грн. щомісячно, зі щорічною індексацією суми відповідно до закону, з дати пред`явлення цього позову, і до досягнення дитиною повноліття.

Заяви учасників процесу по суті справи.

Відповідач правом надання відзиву відповідно до ст. 178 ЦПК України не скористався.

Рух справи.

Ухвалою судді Наумової О.С. від 18.08.2025р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 29).

Позивачка ОСОБА_1 в заяві від 16.09.2025р. просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 35).

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання, призначені на 16.09.2025р., 23.10.2025р., 02.12.2025р. та 15.01.2026р. не з`явився, про дати та час слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової кореспонденції за адресою місця його реєстрації та за останньою відомою адресою місця проживання, а також оголошення про виклик особи, конверти, якими направлялась поштова кореспонденція повернулись до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 12.10.2019р. між сторонами зареєстровано шлюб (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася син ОСОБА_3 (а.с. 7).

Подружні стосунки між сторонами не склалися, з січня 2025 року сторони проживають окремо.

Відповідач ухиляється від матеріального забезпечення малолітньої дитини, добровільно матеріальної допомоги на дитину не надає. Дитина сторін проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Позивачкою надано суду копії п`яти квитанцій за період з 12.05.2025р. по 05.06.2025р. на суму 351,57 грн. кожна.

Згідно копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 31.07.2025р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 02.03.2022р. має захворювання: алергічний риніт, сезонний, спричинений пилко рослин, атопичний дерматит, фаза загострення. СПО, видалення полипу сигмоподібної кишки (а.с. 8).

Також позивачкою надано суду скріншоти з сайту tabletki.ua де позивачка здійснює покупки ліків та засобів догляду за шкірою, які призначені лікарем для лікування дитини (а.с. 13-20).

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ч. 1 ст.180, ст.181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В статті 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2025 року 3196 гривень.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно з ч. 1ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, між ними відсутня згода щодо сплати відповідачем на утримання малолітньої дитини щомісячно аліментів, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 7 000 грн., щомісячно з індексацією відповідно до чинного законодавства, починаючи з дня пред`явлення позову 13 серпня 2025 року, і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, варто зазначити, що статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та і інших випадках передбаченим цим кодексом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат.

Щодо судового збору.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене, оскільки позивачка звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, суд вважає необхідним з відповідача на користь держави стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (мінімальний судовий збір).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 200, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн. щомісячно, з індексацією відповідно до чинного законодавства, починаючи від дня пред`явлення позовної заяви про стягнення аліментів до Соборного районного суду міста Дніпра, тобто з 13 серпня 2025 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складений 19 січня 2026 року.

Суддя Наумова О.С.