ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/287/25Головуючий у 1-й інстанції Запорожець Л.М.
Провадження № 22-ц/817/85/26 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

секретар - Хоміцька С.О.

з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Бакальця І.Г., представника Управління освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області - адвоката Онищук М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бакалець Ігор Гнатович на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2025 року, ухвалене суддею Запорожець Л.М. у цивільній справі №608/287/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

4 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом.

В обгрунтування позовних вимог вказав, що з 26.06.2020 року працював на посаді директора Білівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Чортківської міської ради Тернопільської області.

Наказом Управління освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області №04-с від 30.11.2021 року йому оголошено догану, а наказом №68-к від 07 грудня 2021 року звільнено з посади директора відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього контрактом №7 від 30.06.2021 року.

Не погодившись з цими наказами та вважаючи звільнення незаконним, ОСОБА_1 оскаржив їх у судовому порядку.

Рішенням Чортківського районного суду від 10 січня 2023 року у справі №608/5/22, яке набрало законної сили 26 квітня 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано як незаконні накази Управління освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області №04-с від 30.11.2021 року та №68-к від 07 грудня 2021 року.

Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо виконання зазначеного судового рішення, однак воно не було виконане, невиконання відповідач мотивував касаційним оскарженням судових рішень першої та апеляційної інстанцій у справі №608/5/22.

15 жовтня 2024 року за наслідками касаційного розгляду Верховний Суд виніс постанову у справі №608/5/22 та залишив без змін судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій. Верховний Суд зазначив про те, що скасування оскаржуваних позивачем наказів відновлює його право на працю на займаній посаді.

Однак, такі висновки Верховного Суду не були враховані відповідачем, рішення суду у справі №608/5/22 не виконано, на роботі позивача не поновлено, а тому ОСОБА_1 змушений звернутись в суд з даним позовом, у якому просив:

-поновити строк подачі позову про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

-зобовязати Управління освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області поновити ОСОБА_1 на посаді директора Білівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Чортківської міської ради Тернопільської області відповідно до рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 10.01.2023 року, що набрало законної сили 26.04.2023 року, яким скасовано наказ №68 від 07.12.2021 про звільнення ОСОБА_1 на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України;

-стягнути з Управління освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.12.2021 року по 31.01.2025 року у сумі 1 054 259, 58 грн.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у звязку з пропуском визначеного законом строку для звернення в суд за захистом порушеного трудового права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бакалець І.Г., просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вказує, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на те, що позивач вживав заходів для його поновлення на роботі шляхом неодноразових звернень до відповідача щодо виконання судового рішення у справі №608/5/22, тому строк подачі даного позову про поновлення на роботі підлягав поновленню, так як пропущений з поважних причин.

Термін дії укладеного з позивачем контракту №7 (з 30.06.2020 по 30.06.2026) не закінчився на даний час, тому відповідач на підставі судового рішення у справі №608/5/22, був зобовязаний поновити позивача на роботі, чого зроблено не було.

Оскільки протиправна діяльність відповідача має триваючий характер, тому висновки суду про пропуск позивачем строку звернення в суд є хибними.

Щодо вимоги про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу вказує, що до 19.07.2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення в суд з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Частина 1 ст. 233 КЗпП України (У редакції від 01.07.2022) поширюється тільки на ті правовідносини, що виникли після набуття цією нормою чинності. Тому в задоволенні вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом відмовлено безпідставно.

Заслухавши пояснення представника представника ОСОБА_1 - адвоката Бакальця І.Г., який доводи апеляційної скарги підтримав, представника Управління освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області - адвоката Онищук М.Б., яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Обставини справи.

Наказом Управління освіти від 26 червня 2020 року № 33-к «Про укладання строкового трудового договору (контракту) з керівником закладу загальної середньої освіти Чортківської міської ради ОСОБА_1 » припинено 30 червня 2020 року безстроковий трудовий договір з директором Білівської ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 і укладено з ним строковий трудовий договір (контракт) № 7, строк дії якого до 30 червня 2026 року.

Наказом Управління освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області №04-с від 30.11.2021 року ОСОБА_1 оголошено догану, а наказом №68-к від 07 грудня 2021 року його звільнено з посади директора відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього контрактом №7 від 30.06.2020 року.

Не погодившись з цими наказами та вважаючи звільнення незаконним, ОСОБА_1 оскаржив їх у судовому порядку.

Рішенням Чортківського районного суду від 10 січня 2023 року у справі №608/5/22 позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано як незаконні накази Управління освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області №04-с від 30.11.2021 року та №68-к від 07 грудня 2021 року.

Постановою Тернопільського апеляційного суду 26 квітня 2023 року вказане рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 15 жовтня 2024 року рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду залишено без змін.

Верховний Суд у постанові від 15 жовтня 2024 року вказав, що скасування оскаржуваних позивачем наказів відновлює порушене право позивача ОСОБА_1 на працю на займаній посаді.

23 травня 2023 року та 24 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звертався із письмовими заявами до Управління освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області, в яких просив повідомити про стан виконання рішення Чортківського районного суду від 10 січня 2023 року у справі №608/5/22, на які йому було надано відповідь від 14.06.2023 року №01-08/159 про те, що судові рішення у вказаній справі оскаржено в касаційному порядку, та відповідь від 25.11.2024 року №01-08/453 про те, що на виконання судових рішень у вказаній справі ОСОБА_1 перераховано 1816 грн. судових витрат, інших вимог від позивача не надходило.

Станом на даний час рішення Чортківського районного суду від 10 січня 2023 року у справі №608/5/22 не виконано.

Питання про виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у справі №608/5/22 не вирішувалося і такі кошти Управлінням освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області в добровільному порядку ОСОБА_1 не виплачувалися.

З довідки, виданої Управлінням освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області від 02.06.2025 року №01-08/227 вбачається, що розмір заробітної плати ОСОБА_1 на посаді директора в Білівській ЗОШ І-ІІІ ступенів Чортківської міської ради за період з 01.09.2021 по 08.12.2021 складав: вересень 2021 року 16468, 31 грн, жовтень 2021 року 16 940, 10 грн, листопад 2021 року 17572, 77 грн, грудень 2021 року 20863, 77 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що право позивача на працю порушене, однак у звязку із пропуском ним без поважних причин строку, визначеного ст. 233 КЗпП України, у задоволенні вимоги про поновлення на роботі слід відмовити, та відповідно, не підлягає задоволенню як похідна вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

1. Щодо вирішення позовної вимоги про поновлення на роботі.

Основоположні засади реалізації права на працю визначені положеннями ст. 43 Конституції України, якою закріплено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (ст.5-1 КЗпП України).

Відповідно до ч.ч.1, 7 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Спір щодо незаконного звільнення позивача ОСОБА_1 уже вирішений судом у цивільній справі №608/5/22, наказ про звільнення ОСОБА_1 скасовано судом як незаконний, а Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2024 року у цій справі вказано про те, що скасування оскаржуваних позивачем ОСОБА_1 наказів відновлює його порушене право на працю на займаній посаді.

Проте, судове рішення у справі №608/5/22 Управлінням освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області не виконане.

У прохальній частині позовної заяви у справі, що розглядається апеляційним судом, ОСОБА_1 просить зобовязати Управління освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області поновити його на посаді директора Білівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Чортківської міської ради відповідно до рішення Чортківського районного суду у справі №608/5/22.

Таким чином, шляхом предявлення нового позову позивач бажає реалізувати своє право на примусове виконання судового рішення, що набрало законної сили, у справі №608/5/22.

Оскільки спір між тими самими сторонами про той самий предмет - незаконне звільнення позивача з посади директора Білівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Чортківської міської ради згідно наказу Управління освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області№68-к від 07 грудня 2021 року відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього контрактом №7 від 30.06.2020 року, та відновлення права позивача на працю на займаній посаді, уже вирішений судом, тому провадження у даній справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Управління освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області про поновлення на роботі слід закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Право позивача на відновлення його роботи на попередній посаді підлягає поновленню шляхом виконання судового рішення, що набрало законної сили, у справі №608/5/22.

2. Щодо вирішення позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно ч.2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 лютого 2022 року (справа №755/12623/19) зроблено наступні правові висновки щодо застосування ч.2 ст. 235 КЗпП України.

Вимушений прогул це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати, тобто виконувати трудову функцію.

Вимушений прогул відбувається виключно з наявності вини роботодавця, який незаконно звільнив найманого працівника. Тому за цей час працівник, права якого були порушені роботодавцем, відповідно до державних гарантій має безумовне право на отримання заробітної плати, розмір якої обраховується відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затв. постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100 (далі Порядок №100).

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин.

Час вимушеного прогулу працівника повинен бути оплаченим і спір розглянутим в одному провадженні з вирішенням питання про поновлення на роботі, або в різних провадженнях, що не впливає на розрахунок середнього заробітку, оскільки період, за який він розраховується, є сталим для звільненого працівника. Таке тлумачення відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, сприяє дотриманню балансу прав і законних інтересів незаконно звільнених працівників, які були позбавлені можливості працювати та отримувати гарантовану на конституційному рівні винагороду за виконану роботу, та стимулює несумлінних роботодавців, які порушили таке конституційне право працівників, у подальшому дотримуватися норм чинного законодавства.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу входить до структури заробітної плати, бо є заробітною платою.

Оскільки внаслідок прийняття відповідачем незаконного наказу про звільнення позивача останній був позбавлений можливості працювати, має місце вимушений прогул з 09.12.2021 року.

З врахуванням наведеного колегія суддів приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають до задоволення.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із заявленим позивачем періодом та розміром середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Враховуючи, що незаконне звільнення позивача мало місце 8 грудня 2021 року, а рішення Чортківського районного суду від 10 січня 2023 року у справі №608/5/22 набрало законної сили 26 квітня 2023 року, отже, вимушений прогул мав місце з 9 грудня 2021 року по 26 квітня 2023 року, тому середній заробіток за час вимушеного прогулу підлягає стягненню за вказаний період, у якому було 339 робочих днів.

При цьому колегія суддів зазначає, що справа №608/5/22 розглядалася більше року не з вини працівника ОСОБА_1 , а тому стягненню підлягає середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

При обчисленні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу колегія суддів з врахуванням довідки роботодавця від 02.06.2025 року №01-08/227 про розмір заробітної плати ОСОБА_1 на посаді директора в Білівській ЗОШ І-ІІІ ступенів Чортківської міської ради, відповідно до Порядку №100, визначила, що середньоденний заробіток позивача до звільнення складав 821, 73 грн (заробітна плата за два повні місяці роботи до звільнення 16940, 10 грн +17572, 77 грн = 34512, 87 грн; 34512, 87 грн : 42 робочих дні у жовтні-листопаді 2021 року = 821, 73 грн); 821, 73 грн. х 339 днів вимушеного прогулу = 278 566, 47 грн, з цієї суми слід утримати податки та інші необхідні платежі.

Щодо доводів відповідача про те, що право працівника на звернення із вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не було обмежене жодним строком у редакції ст. 233 КЗпП України до 19.07.2022 року, однак з цієї дати набули чинності зміни до трудового законодавства та визначено право працівника звернутися в суд з такою вимогою у 3-х місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, однак такий строк ним пропущений, колегія суддів зазначає наступне.

На час виникнення між сторонами спірних правовідносин (08.12.2021 року) законодавцем не було встановлено будь-яких строків для звернення в суд з вимогою про стягнення належної працівнику заробітної плати, в тому числі середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

А тому внесені у липні 2022 року зміни до ст.233 КЗпП України, що набули чинності 19.07.2022 року, щодо обмеження 3-х місячним строком права на звернення в суд вимогою про стягнення заробітної плати, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Крім цього, рішенням Конституційного Суду України від 11 грудня 2025 року №1-р/2025 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) частину першу статті 233 КЗпП України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника в суд про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат.

Що стосується вимог позивача про стягнення на його користь середнього заробітку за період з 27 квітня 2023 року до 31 січня 2025 року, такі вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів.

З наступного дня після набрання законної сили судовим рішенням у справі №608/5/22 має місце невиконання судового рішення.

У постанові Верховного Суду від 2 липня 2025 року (справа №761/44002/23) зазначено про те, що середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення працівника на роботі не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Оскільки вимушеним прогулом позивача є період з 09 грудня 2021 року по 26 квітня 2023 року, тому колегія суддів не вбачає підстав для стягнення на користь позивача середнього заробітку поза межами цього періоду.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бакалець Ігор Гнатович - задовольнити частково.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2025 року скасувати.

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Управління освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області про поновлення на роботі закрити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Стягнути з Управління освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області ( м.Чортків, вул. Т.Шевченка, 21, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 278 566, 47 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 9 грудня 2021 року по 26 квітня 2023 року, за вирахуванням податків та інших обовязкових платежів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 16 січня 2026 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Костів О.З.