Дата документу 09.02.2026
Справа № 334/971/26
Провадження № 2-о/334/91/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Іванової А.О.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці Єрьоміної Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 подану в її інтересах адвокатом Єрьоміною Єлизаветою Володимирівною про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 ,

установив:

до суду звернулась адвокат Єрьоміна Є.В. в інтересах ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_3 із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 .. Заява вмотивована тим, що 15.09.2018 р. між заявником та заінтересованою особою (кривдником), ОСОБА_2 , укладений шлюб, який зареєстрований Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.02.2026 р.

Під час спільного проживання ОСОБА_2 неодноразово вчиняв насильницькі дії щодо ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_3 , чим створив неможливі умови для спільного проживання.

ОСОБА_2 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно заявника, зокрема:

- постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2023 у справі №334/9573/23,

- постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2023 у справі №334/9696/23,

- постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2024 у справі №334/3800/24,

- постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2024 у справі №334/3801/24,

- постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2024 у справі №334/3797/24,

- постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2024 у справі №334/3798/24,

- постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2024 у справі №334/3799/24,

- постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2024 у справі №334/7651/24

Вказані обставини були встановлені під час судового розгляду кримінального провадження № 0002008 від 04.10.2024.

Вироком Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2025 р. в справі №334/760/25 (провадження № 1-кп/334/427/25) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України за систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя, та призначене покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

Окрім того, 17.09.2024 р. о 23 год. 10 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , кричав, вибивав вхідні двері у будинок, стукав у вікна, погрожував, чим порушив вимоги раніше винесеного ТЗП серії АА № 413687 від 15.09.2024 р. з усіма пунктами заборони терміном на 10 діб.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2024 в справі №334/7796/24 (провадження 3/334/3306/24) кривдника притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173 2 КУпАП.

04.12.2024 р. о 19 год. 55 хв. ОСОБА_2 повторно протягом року вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру по відношенню до заявника в присутності малолітньої дочки ОСОБА_3 , а саме: кричав, словесно ображав, погрожував та вдарив ногою в ногу, чим завдав шкоди моєму фізичному та психічному здоров`ю. Відносно кривдника винесено терміновий заборонний припис та складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 002017 від 04.12.2024р.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2025 р. в справі №334/4/25 (провадження 3/334/312/25) кривдника притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173 2 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2025 р. в справі №334/2785/25 (провадження 3/334/1159/25) кривдника притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173 2 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2025 р. в справі №334/8741/25 (провадження 3/334/2945/25) кривдника притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173 2 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2025 р. в справі №334/9403/25 (провадження 3/334/3104/25) кривдника було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173 2 КУпАП.

Не зважаючи на неодноразове застосування до ОСОБА_2 заходів, спрямованих на попередження проявів насильства, притягнення його до адміністративної та кримінальної відповідальності, кривдник продовжує погрожувати заявнику, сваритись, ображати та залякувати її та її дочку, через що вони перебувають у стані страху, постійної емоційної напруги і виснаження.

11.01.2026 р. у зв`язку із черговим проявом домашнього насильства відносно кривдника винесено терміновий заборонний припис, яким встановлено наступні заходи стосовно кривдника: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. ТЗП винесено строком на 10 діб.

Через страх перед кривдником заявник була змушена разом із дочкою залишити своє житло будинок АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні заявник та її адвокат підтримали свою заяву.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Розглянувши заяву та заслухавши пояснення учасників, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя, батьків (матір, батька) і дитину (дітей).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями статті 26 названого Закону передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За змістом положень частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно із ч. 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків; обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У розумінні вказаного Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 756/3859/19 зроблений висновок про те, що, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішенні ЄСПЛ "A.V. v. Ukraine", n. 68177, "Enea v. Italy".

Практика Європейського суду з прав людини у рішенні "Ірландія про Об`єднаного Королівства", наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 тривалий час вчиняє домашнє насильство стосовно неї та його дії становлять реальну загрозу життю та здоров`ю заявниці та її малолітньої доньки.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 350-6, 350-8 ЦПК України, суд

вирішив:

заяву ОСОБА_1 подану в її інтересах адвокатом Єрьоміною Єлизаветою Володимирівною про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 задовольнити.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ), яким визначити наступне тимчасове обмеження його прав відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ):

заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання та наближатись на відстань ближче 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , або контактувати із ними через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб

Обмежувальний припис видати строком на 6 (шість) місяців.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Запорізьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області для взяття кривдника ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на профілактичний облік, а також районну адміністрацію Запорізької міської ради по Дніпровському району за місцем проживання постраждалої особи ОСОБА_1 .

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін