Справа № 303/5623/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 січня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2025 року про відмову у відкритті провадження в справі, постановлену головуючим суддею Кость В.В., в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Логунова Мирослава Михайлівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу

встановив:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, де заінтересована особа приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Логунова М.М. про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Заяву мотивувала тим, що вона з 1998 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 як чоловік та жінка, вели спільне господарство. ОСОБА_2 захворів та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона не має можливості, оскільки офіційно їх відносини не були зареєстровані.

А тому, з метою оформлення документів для прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 просила встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу більше п`яти років з 01.01.2004 до часу відкриття спадщини, дня й ого смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2025 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 оскаржила таку в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вказує, що суд безпідставно дійшов висновку про відмову у відкритті провадження в справі, оскільки спору про право не існує. Судом в оскаржуваній ухвалі вказано, що рішення у справі може вплинути на права та інтереси ОСОБА_3 , яка співвласником 1/2 квартири АДРЕСА_1 . Однак, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та 18.05.2013 ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири після смерті матері.

Оскільки у померлого ОСОБА_2 не було братів і сестер, одружений він також не був і дітей у нього не було, а тому інших спадкоємців у нього немає.

Вказані докази були долучені до заяви, однак, суд першої інстанції не врахував такі та помилково вважав, що існує спір про право між спадкоємцями.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Логунова М.М. вказує, що нею було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 та такій роз`яснено про необхідність подати докази про проживання із спадкодавцем однією сім`єю. Стосовно наявності спору про право відносно ОСОБА_3 , то після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , нею було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири на ім`я її сина ОСОБА_2 за реєстровим номером 170. У спадковому реєстрі нею було здійснено виправлення в графі спадкоємець та замість помилково вказаного « ОСОБА_3 » вказано правильного спадкоємця « ОСОБА_2 ».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зокрема, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК).

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч.1 ст. 315 ЦПК і не є вичерпним.

Так, відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У частині 7 ст. 19 ЦПК України зазначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції цивільних судів за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Відтак, чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян та не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу має юридичне значення, так як від цього залежить виникнення особистих прав заявника, пов`язаних із спадкуванням після смерті останнього.

Посилання суду першої інстанції на те, що у цій справі наявний спір про право, оскільки, рішення суду може вплинути на права та інтереси співвласника майна ОСОБА_3 , є помилковим, так як ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та згідно свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем такої був її син ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі, вказаного не врахував і безпідставно відмовив у відкритті провадження в справі, вважаючи, що така не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, чим допустив порушення норм процесуального права.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 379, 381-384, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2025 року про відмову у відкритті провадження в справі скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 23 січня 2026 року.

Суддя-доповідач:

Судді: