Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/361/26
Номер провадження2-з/173/1/2026
УХВАЛА

іменем України

06 лютого 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря Салтикової С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області заяву представника заявника Дудки Вікторії Борисівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», треті особи: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Центр надання адміністративних послуг Верхньодніпровської міської ради, про витребування доказів до пред`явлення позову,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року представник заявника Дудка В.Б., яка діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», звернулася до суду з заявою про витребування доказів до пред`явлення позову, в якій просить: витребувати у Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також витребувати від Центру надання адміністративних послуг Верхньодніпровської міської ради інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ) станом на дату смерті померлого - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 22.11.2008. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер. На момент смерті позичальник не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим за вищевказаним договором залишилась заборгованість у загальному розмірі 73340.00 грн. 30.12.2024 та 21.03.2025 банк звернувся з претензією кредитора до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, яка у листі від 04.04.2025 повідомила, що претензії кредитора долучені до матеріалів спадкової справи та відмовила банку у наданні інформації про спадкоємців позивальника, у зв`язку з дією положень ст. 8 Закону України «Про нотаріат».

Таким чином, отримання Банком самостійно інформації про спадкоємців Позичальника не є можливим у зв`язку з дією положень ст. 8 Закону України Про нотаріат.

Також отримання позивачем інформації про осіб, які зареєстровані за однією адресою із спадкодавцем ускладнюється тим, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані є інформацією з обмеженим доступом, згідно з п. 2 ст. 11 не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційного інформації про особу без її згоди. Без вищевказаної інформації банк позбавлений можливості захистити свої права та інтереси у судовому порядку, адже пред`явлення позову до невідомих осіб не допускається. Метою процесуального інституту витребування доказів є допомога сторонам в отриманні доказів, які вони не можуть одержати самостійно, що підтверджується обов`язком особи, яка заявляє клопотання про витребування доказів, долучити до нього відомості про неможливість отримання таких доказів особисто.

Заявник констатує, що він наразі позбавлений можливості захистити свої права та інтереси в судовому порядку, оскільки не володіє інформацією про спадкоємців, а відтак не може визначити підсудність майбутнього позову та виконати вимоги процесуального закону в частині зазначення у позові інформації про відповідачів. Пред`явлення позовів до невідомих осіб, без зазначення відповідачів, ЦПК України не допускається.

Представник заявника просила розглянути заяву у відсутність сторони. Представники заінтересованих осіб повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Згідно зі ст. 118 ЦПК України неявка заявника, заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду заяви.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, перевіривши обґрунтованість доводів представника заявника стосовно необхідності забезпечення доказів, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних причин.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За правилами ч. 4 ст. 84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу (ч. 4 ст. 116 ЦПК України).

Згідно з п. 4, 6 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності особу, у якої знаходяться докази.

Під час вирішення питання про забезпечення доказів суд ураховує не тільки права та інтереси заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із задоволенням заяви про забезпечення доказів.

За змістом ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено, або збирання та подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18.

Таким чином, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст. 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи відповідно до ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Звернувшись до суду із заявою про витребування доказів у Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; у Центру надання адміністративних послуг Верхньодніпровської міської ради інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ОСОБА_1 станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , АТ КБ "Приватбанк" не зазначив підстав, за яких можна припустити, що зазначені ним докази можуть бути втрачені або збирання або подання цих доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Отже, у клопотанні про витребування доказів до пред`явлення позову в порядку ч. 4 ст. 84 ЦПК України заявником, на дотримання вимог ч. 1 ст. 116 ЦПК України, не зазначено та не доведено, що докази, які просить витребувати заявник, можуть бути втрачені або, що їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Посилання представника заявника на неможливість захисту прав позивача без отримання доказів, які нададуть змогу встановити можливих відповідачів для подання позовної заяви з вимогами про стягнення одноразовим платежем заборгованості, задоволення вимог шляхом звернення стягнення в межах спадкового майна не є підставою вважати наявними обставини, визначені ч. 1 ст. 116 ЦПК України та необхідністю вжиття судом заходів втручання у права, захищені Законами України «Про інформацію», «Про захист персональних даних» та «Про нотаріат».

Таку позицію послідовно підтримує Дніпровський апеляційний суд, виклавши у постановах від 29 липня 2025 року (провадження № 22-ц/803/6202/25, справа № 183/3375/25), та від 21 січня 2026 року (провадження № 22-ц/803/1026/26, справа № 173/2372/25).

Відповідно до ч. 5 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку, що заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про витребування доказів до пред`явлення позову є необгрунтованою, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 76, 84, 116-118 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника заявника Дудки Вікторії Борисівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», треті особи: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Центр надання адміністративних послуг Верхньодніпровської міської ради, про витребування доказів до пред`явлення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Є.В. Челюбєєв