П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року м. Київ

Справа №359/8044/24

Апеляційне провадження №22-ц/824/613/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Верланова С.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Борця Є.О. 03 лютого 2025 року в м. Бориспіль, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту,

В С Т А Н О В И В

В липні 2024 року ТОВ «Бізнес позика» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 86584, 50 грн, яка складається з:

- суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 20000 грн;

- суми прострочених платежів по процентах у розмірі 63854, 50 грн;

- суми прострочених платежів за комісією у розмірі 3000 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 30 червня 2023 року позивач уклав з ОСОБА_1 договір про надання споживчого кредиту №454311-КС-003, за яким ТОВ «Бізнес позика» надало кредит в розмірі 20000 грн, а відповідач зобов`язалася щомісячно, до 15 грудня 2023 року повертати кредит по частинам, сплачувати проценти за користування ним та комісію. У зв`язку з тим, що відповідач не виконала покладені на неї грошові зобов`язання, у неї виник борг у розмірі 86854, 50 грн.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» борг за договором про надання споживчого кредиту №454311-КС-003 від 30 червня 2023 року в розмірі 51960 грн.

У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення боргу в більшому розмірі - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» витрати на оплату судового збору в розмірі 1449, 08 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення всієї суми нарахованих процентів, суд першої інстанції вказав, що наданий позивачем письмовий розрахунок, зі змісту якого вбачається, що розмір боргу по сплаті процентів за користування кредитом становить 63854, 50 грн, достовірність якого спростовується пропозицією(офертою) укласти договір про надання споживчого кредиту №454311 - КС-003 від 30 червня 2023 року, прийняттям пропозиції укласти договір про надання споживчого кредиту та паспортом споживчого кредиту, зі змісту яких вбачається, що максимальний розмір боргу відповідача за користування кредитом міг становити лише 28960 грн.

Не погодилось із вказаним рішення суду в частині незадоволених позовних вимог позивач, представником подано апеляційну скаргу, в якій він посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в частині відмови у задоволенні позовних вимог. Представник позивача наголошує на тому, що включення до тексту кредитного договору умов про сплату відповідачем процентів за користування кредитом, а рівно й подальше нарахування зазначених процентів є законним та обгрунтованим, оскільки вони базуються на чинних нормах спеціального законодавства України, які регламентують питання щодо саме надання споживчих кредитів.

Вказує, що відсотки по вказаному кредитному договору №454311 - КС-003 від 30 червня 2023 року були нараховані в період дії договору за кожен день користування на залишок по кредиту протягом 24 тижнів (169 днів).

Вказує, що за умовами укладеного між сторонами договору, загальна сума до сплати по процентам за кредит становила би 28960 грн лише у випадку належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум згідно з графіком платежів.

Однак, боржником не було здійснено жодного платежу на погашення кредиту за Договором 454311 - КС-003 від 30 червня 2023 року про надання кредиту, чим порушено зобов`язання, встановлені договором, що цілком закономірно призвело до подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки, що чітко і заздалегідь було погоджено сторонами кредитного договору у пункті 2.4. Договору.

Згідно обов`язкового графіку платежів відповідач мав зробити перший платіж 14 липня 2023 року у розмірі 4330,00 грн, однак платіж не був зроблений (як і всі наступні), тому з 15 липня 2023 року почалось прострочення заборгованості за кредитом, а після спливу 7 (семи) днів, починаючи з восьмого дня - 22 липня 2023 року почалось нарахування процентів за користування кредитом по стандартній процентній ставці - у відповідності до пункту 3.2.2 Договору.

Відповідно, проценти за користування кредитом у загальній сумі 63854, 50 грн включають в себе:

нараховані за зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,14874498% - у сумі 5054, 50 грн у період з 30 червня 2023 року по 21 липня 2023 року (включно)

нараховані за стандартною процентною ставкою 2,00000000% - у сумі 58800 грн у період з 22 липня 2023 року по15 грудня 2023 року (включно).

На підставі викладеного просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог за нарахованими та несплаченими (простроченими) процентами за користування кредитом у розмірі 34894,50 грн ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути грошову суму 34894,50 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом за договором.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надала.

У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Перш за все, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що в порядку ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним судом в частині незадоволених позовних вимог, пред`явлених до відповідача ОСОБА_1 . В іншій частині рішення суду першої інстанції не становить предмет апеляційного перегляду, так як іншими учасниками справи не оскаржується і вони не будуть позбавлені такого права.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції у даній справі лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог за нарахованими та несплаченими (простроченими) процентами за користування кредитом у розмірі 34894,50 грн .

Як вбачається з наданих ТОВ «Бізнес Позика» доказів, а саме з візуальною формою послідовності дій клієнта, 30 червня 2023 року о 15:52:35 ОСОБА_1 здійснила вхід до особистого кабінету на сайті ТОВ «Бізнес Позика» www.my.bizpozyka.com, використавши номер телефону, та надала всю необхідну інформацію для формування належної пропозиції клієнту.

ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 в особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту для ознайомлення та підписання. Також клієнту за номером телефону відправлено смс-повідомлення з однаразовим ідентифікатором «UA-1020» для підписання. Відповідач ознайомився і підписав одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту. ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 в ІТС індивідуальну оферту (з відповідним активним посиланням), яка містить істотні умови договору, з якою клієнт ознайомилася та прийняла її умови /а. с. 66-69, 75-83, 84-92/.

Відтак, кредитний договір між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено 30 червня 2023року в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису.

Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами про надання споживчих кредитів. Строк кредиту складає 24 тижні; процентна ставка в день 1,14874498% (фіксована ставка); комісія за надання кредиту 3000 грн.; загальний розмір кредиту 20000,00 грн.; термін дії договору до 15 грудня 2023 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 51960,00 грн.;орієнтовна реальна річна процентна ставка 9127, 54 процентів /а.с.75/.

Пунктом 3 договору було встановлено графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. Останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мав сплатити 15 грудня 2023 року, загальний розмір платежів, які мав сплатити позичальник за кредитним договором складав 51960 грн, з яких: проценти за користування кредитом 28960 грн, кредит 20000 грн, комісія за надання кредиту 3000, 00 грн /а.с.76/.

ОСОБА_1 ознайомилася з Паспортом споживчого кредиту та підписала його одноразовим ідентифікатором «UA-1020»,що підтверджується візуальною формою.

Крім того, позивачем було додано відомості клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com/), де були зазначені дані клієнта: номер телефону, адреса реєстрації, РНОКПП/ІПН та інформацію щодо бажаного кредиту /а.с.83,93/.

Також позивачем на підтвердження кредитних зобов`язань до матеріалів справи було долучено довідку про переказ коштів шляхом поповнення на картку коштів у сумі 20000 грн ОСОБА_1 /а.с.94/.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти..

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У ст. 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

З наведених обставин справи вбачається, що договір був підписаний сторонами, ними не оскаржувався, а отже в силу ст. 625 ЦПК України є обов`язковим до виконання.

Відносно нарахування заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитним договором колегія суддіввстановила, що договором №454311 - КС-003 від 30 червня 2023 року сторонами передбачено:строк кредиту: 24 тижні. Стандартну процентна ставка у розмірі 2% в день, фіксована. Знижена процентна ставка у розмірі 1,14874498% за кожен день, фіксована.Комісія за надання кредиту - 3000,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 20000,00 грн. Термін дії Договору: до 15 грудня 2023року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 51960 грн.

У п.3.2.2. Договору сторони узгодили, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору.»

В пункті 3.2.3 Договору сторони визначили обов`язковий графік платежів за Договором, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка.

Згідно графіку платежів було погоджено, якщо позичальник сплачує заборгованість згідно графіка платежів (без порушень), то треба сплатити по Договору 51960грн. з яких по процентах - 28960 грн, оскільки з кожним платежем сума загального боргу на яку нараховується кожного дня проценти зменшується.

Відповідно до п. 3.2.4 Договору, у випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в т.ч з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховується на фактичний залишок суми кредиту.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем дотримано умови кредитного договору щодо строку кредитування та нараховано відсотки за користування кредитом у визначеному договором розмірі за кожен день в період з 30 червня 2023 року до 15 грудня 2023 року включно. Після закінчення строку кредитування жодних відсотків, штрафів, пені чи інших стягнень відповідачу не нараховувалося, а заборгованість за відсотками за користування кредитом становила 63854, 50 грн, з яких нараховані за зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,14874498% - у сумі 5054, 50 грн у період з 30 червня 2023 року по 21 липня 2023 року (включно) та нараховані за стандартною процентною ставкою 2,00000000% - у сумі 58800 грн у період з 22 липня 2023 року по15 грудня 2023 року (включно).

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за комісією у розмірі 34894, 50 грн, а відтак рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 34894, 50 грн за користування кредитом підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення вказаної вимоги.

А отже доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування судом першої інстанції обставин справи і невмотивованість рішення в оскаржуваній частині знайшли своє підтвердження, тому апеляційна скарга підлягає до задоволення.

В порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки судом першої інстанції стягнуто судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимоги, а суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про задоволення апеляційної скарги, та, як наслідок, про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то відповідно до положень ст.141, 382 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід достягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 973, 32 грн та стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3633, 60 грн

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом у розмірі 34894, 50 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами у розмірі 34894, 50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 973, 32 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633 ,60 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: С.М. Верланов

Н.В. Поліщук