04.02.2026 Суддя Попова В. О.
Справа № 644/7539/25
Провадження № 2/644/267/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зубр» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

у с т а н о в и в:

Позивач в особі представника адвоката Коротченко Д.С., яка діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серії ВН № 1559097 від 20.08.2025, звернувся до Індустріального районного суду м. Харкова через підсистему "Електронний суд" з вказаним вище позовом, в якому просить стягнути ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у загальній сумі 53 972 грн 97 коп., з яких заборгованість зі сплати внесків на витрати на управління багатоквартирним будинком у розмірі 47 098 грн 36 коп. за період з листопада 2021 року по липень 2025 року включно, три відсотки річних у сумі 957 грн 44 коп., інфляційні втрати у сумі 5 899 грн 19 коп. Крім того просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача усі судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп., витрат з надання правничої допомоги 30 000 грн 00 коп., витрати на роздруківку та копіювання документів 550 грн 00 коп., послуги поштового відправлення 50 грн 00 коп.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 04 вересня 2025 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

26 січня 2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Коротченко Д.С. надійшла заява в порядку п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України про відмову від позову. На обґрунтування заяви зазначено, що 22 січня 2026 року на рахунок позивача надійшли кошти у розмірі 54 000 грн з наступним призначенням: оплата внесків на утримання будинку за АДРЕСА_1 о/р ОСОБА_1 , що підтверджується квитанцією № 62136268SВ. В заяві зазначено, що під час судового розгляду справи відповідач здійснив оплату боргу. У зв`язку з чим просить прийняти заяву про відмову від позову. Разом з тим, просить стягнути з ОСОБА_1 усі судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп., витрат з надання правничої допомоги 30 000 грн 00 коп., витрати на роздруківку та копіювання документів 550 грн 00 коп., послуги поштового відправлення 50 грн 00 коп. Крім того просить розгляд справи проводити без участі сторони позивача.

02 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідачки адвоката Рудь С.А., який діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії № ВЕ 1182487 від 26.01.2026, надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Вважає, що заявлений розмір судових витрат в частині стягнення правничої допомоги є суттєво завищений та не відповідає дійсно понесеним витратам та обставинам справи з підстав, викладених в клопотанні. Просить зменшити розмір витрат з надання правничої допомоги (оплату послуг адвоката) до 1 500 грн.

Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином та своєчасно. Інших заяв, клопотань тощо до суду не надходило.

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Індустріального районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи та клопотання, приходить до висновку про те, що клопотання про закриття провадження підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пунктом 1 ч.2 ст.49 ЦПК України передбачено, зокрема, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

Відповідно до ч.1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи право позивача відмовитися від позову на будь-якій стадії судового розгляду, а також те, що підстави не приймати відмову від позову у суду відсутні, суд доходить висновку про задоволення заяви та приймає відмову позивача від позову.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги те, що позивач відмовився від позову і така відмова прийнята судом, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Одночасно суд роз`яснює, що згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Вирішуючи клопотання представника позивача про стягнення з відповідачки судових витрат по справі, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Підстави та порядок вирішення питання розподілу витрат у разі закриття провадження у справі визначено статтею 142 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як встановлено судом зі змісту заяви представника позивача від 26.01.2026 за Вх. № 2705/26, позовні вимоги ОССБ «ЗУБР» були задоволені відповідачкою ОСОБА_1 шляхом сплати останньою грошових коштів у сумі 54 000 грн на рахунок позивача, згідно платіжної інструкції № 62136268SB від 22.01.2026.

Із наведеного слідує висновок, що позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачкою.

З огляду на вказане, приймаючи до уваги положення статті 142 ЦПК України, суд вважає, що в даному випадку наявні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача понесених ним судових витрат на підставі ч.3 ст. 142 ЦПК України.

Як вбачається із платіжної інструкції № 2492 від 20.08.2025, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп.

Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у вказаному вище розмірі.

Вирішуючи питання стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 30 000 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу по даній справі останнім надано наступні копії документів: Договір про надання правничої допомоги від 18.08.2025, укладеного між ОСББ «ЗУБР» та адвокатським бюро «БОРОГАН»; актом приймання-передачи виконаної роботи від 20.08.2025 до Договору про надання правової допомоги від 18.08.2025; ордером на надання правничої допомоги серії № 1559097 від 20.08.2025 виданий адвокатським бюро «БОРОГАН» на адвоката Коротченко Д.С.

В п. 4.3. Договору про надання правничої допомоги від 18.08.2025, сторонами погоджено, що виплата винагороди, розмір якої зазначено у пунктах 4.1. цього Договору здійснюється протягом 5-ти робочих днів після надходження цих коштів на рахунок клієнта.

Суд дослідивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, письмові заперечення представника відповідачки щодо розміру витрат на правничу допомогу, викладених в клопотання від 02.02.2026 за Вх. № 3603/26, вважає, що судові витрати в частині стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Згідно положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи з положень статей 137, 141ЦПК України, статті 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Таким чином, суд зобов`язаний з урахуванням обставин і складності справи надати оцінку поданим заявником доказам на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, визначити необхідний фактичний обсяг правової допомоги, співмірність витрат на правничу допомогу, за результатами чого, надати обґрунтований висновок про наявність/відсутність підстав для відшкодування таких витрат і їх розмір, а не формально (без надання оцінки доказам та аргументам) вказати про відсутність підстав для компенсації таких витрат на користь позивача за рахунок відповідача.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.

Так, Велика Палата Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З позовної заяви вбачається, що вона подана представником позивача адвокатом Коротченко Д.С. через систему «Електронний суд». Провадження по цивільній справі відкрито в спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача, в тому числі адвокат Коротченко Д.С. не приймали безпосередню участь в судовому засіданні, вказана цивільна справа не є складною.

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, заявлених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді, через призму критеріїв, встановлених статтями 137 та 141 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних робіт, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Суд зазначає, що при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20.

Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн 00 коп. є неспівмірною, зокрема, із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг та сам розмір є явно завищеним. Зазначена категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, додатки до позовної заяви, також є наперед визначеними та не потребують великих зусиль для його зібрання.

Суд вважає, що обґрунтованим та співмірним в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн 00 коп.

Частиною першою ст. 133 ЦПК України зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат пов`язаних з надсиланням відповідачці копії позовної заяви з додатками. На підтвердження зазначених витрат представником позивача надано квитанцію АТ «Укрпошта» на суму 55 грн 00 коп., що підлягає стягненню з відповідачки.

Щодо стягнення з відповідачки витрат на роздруківку та копіювання документів в розмірі 550 грн задоволенню не підлягає за необґрунтованістю вимог.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 142, 206, 247, 255, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Прийняти відмову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зубр» від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Закрити провадження по справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зубр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зубр» судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп., витрат з надання правничої допомоги у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп., витрати на послуги поштового відправлення в розмірі 55 (п`ятдесят п`ять) грн 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зубр», , місцезнаходження: м.Харків, вул. Зубарєва, буд. 34;

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст ухвали складено 09.02.2026.

Суддя В.О. Попова