Провадження № 2/185/1931/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 лютого 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., розглянувши у відкритому, заочному судовому засіданні в м.Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про визнання права власності
Позивач 31.07.2025 року звернувся до суду з даним позовом у якому просять суд: визнати за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) право власності на трикімнатну квартиру розташовану за адресою : АДРЕСА_1 загальною площею 61.6 кв.м., жилою площею 43.40 кв.м.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Від відповідача заяв та клопотань на адресу суду не надходило, представник в судове засідання двічі не з`явився.
Судом ухвалено слухати справу в заочному судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити за наступних підстав.
У власності позивача перебуває трикімнатна квартира АДРЕСА_2 , що була подарована позивачеві його батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно договору дарування від 01.08.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Донецької державної нотаріальної контори Докуніною І.Г. та зареєстрованого в реєстрі за N° 4-1793.
В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація щодо належності вказаної квартири на праві власності позивачу відсутня, що підтверджується витягом з Реєстру, у зв`язку з тим, що відповідний реєстр створили у 2013 році на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», і тому все житло, побудоване до 2013 року, тобто до запуску відповідного Реєстру, вносити у систему дані про нього власник повинен самостійно. Але ця опція була виключно добровільна.
У 2014 році у зв`язку із проведенням на території Донецької та Луганської областей антитерористичної операції та з початком тимчасової окупації, в тому числі м. Донецька, позивач був вимушений виїхати на підконтрольну територію України. Проте всі оригінали правовстановлюючих документів на квартиру залишились на тимчасово окупованій території України - в м. Донецьку.
На сьогодні позивач виявив бажання скористатися державною програмою доступного іпотечного кредитування житла «єОСЕЛЯ» у відповідності до Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2022 № 856. Відповідно до підпункту 4 пункту 8 Умов, однією з умов відповідності кандидата Умовам є те, що кандидат та члени його сім`ї не повинні мати у власності житлової нерухомості (а також майбутніх об`єктів житлової нерухомості, спеціальне майнове право на які зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) загальною площею, яка дорівнює чи перевищує 52,5 кв. метра - для сім`ї з однієї особи (одинока особа) та додатково 21 кв. метр на кожного наступного члена сім`ї (не враховуються об`єкти житлової нерухомості, що розташовані на територіях, та знищені або пошкоджені об`єкти нерухомого майна, власником (співвласником) яких є кандидат та/або члени його сім`ї).
Відповідно до пункту 12 Умов для отримання кредиту кандидат подає кредитору в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія), заяву, що містить такі відомості, зокрема загальну площу житлової нерухомості та відомості про кожен знищений об`єкт нерухомого майна кандидата (за наявності). Відповідно до відомостей, розміщених на офіційному сайті Дія. Але вам можуть знадобитися такі паперові документи: свідоцтва про народження дітей (якщо вони ще не додані в Дію), документи на право власності житлової нерухомості (за умови, що ці дані не підтягнулися з реєстру)...».
Таким чином, відповідною програмою вимагається подання документів на право власності на житлову нерухомість у випадку відсутності даних у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З урахуванням відповідності позивача всім Умовам програми доступного іпотечного кредитування житла «єОСЕЛЯ», за виключенням підтвердження права власності на житлову нерухомість (відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та відсутності інформації на неї в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і неможливості реєстрації вказаного об`єкту житлової нерухомості в Реєстрі з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру), у позивача виникла необхідність у визнанні права власності на квартиру в порядку статті 392 ЦК України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та до теперішнього часу триває. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 (у редакції станом на дату подання позовної заяви до суду), Донецький район 3 07.04.2014 року по теперішній час віднесено до тимчасово окупованої території України.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
За статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як установлено вимогами статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
З приписів статті 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Тобто передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відбулась втрата ним документа, що засвідчує право власності.
Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2015 року у справі № 6- 1622цс15 вказується, що відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України.
У зв`язку з викладеним та враховуючи той факт, що на теперішній час право власності позивача на квартиру не визнається, з метою захисту прав на нерухоме майно, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити.
На підставі викладеного та керуючись ст.12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про визнання права власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) право власності на трикімнатну квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 61.6 кв.м., жилою площею 43.40 кв.м.
Судові витрати залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: В. О. Головін