Номер провадження2-о/205/19/26
У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2026 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Дорошенко Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Гузь Є.В.,

представника заявника - адвоката Павелка С.М.,

представника заінтересованої особи органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради Блинової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за заявою адвоката Павелка Сергія Михайловича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Павелко С.М. в інтересах ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся вернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 02.10.2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто по день смерті ОСОБА_4 .

В обґрунтування заяви зазначає, що 20.12.2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, про що Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1297. Від шлюбу подружжя має дитину, сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.10.2015 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано. Однак після розірвання шлюбу, подружжя продовжило жити за однією адресою, разом виховуючи їх спільну дитину, мали спільні права та обов`язки притаманні подружжю, мали спільний бюджет, спільні витрати тощо. Їх син ОСОБА_6 ніколи не вважав, що його батьки перебувають в розлученні, адже вони відносилися один до одного як чоловік та дружина. ІНФОРМАЦІЯ_1 солдат ОСОБА_4 , стрілець-санітар 3 відділення охорони 4 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , під час виконання бойового завдання, загинув поблизу населеного пункту Мілове, Куп`янського району, Харківської області, про що на адресу членів сім`ї було направлено сповіщення. Установлення факту проживання заявника разом зі ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, необхідно їй для отримання соціальних гарантів передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» для членів сім`ї військовослужбовців, у т.ч. одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця.

Ухвалою суду від 24.11.2025 року вищевказану заяву було залишено без руху та надано заявнику десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

01.12.2025 року представником заявника адвокатом Павелком С.М. подано до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 03.12.2025 року відкрито провадження у даній справі в порядку окремого провадження.

Ухвалою суду від 06.01.2026 року залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради.

08.01.2026 року від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Зінченко С.О. через підсистему «Електронний суд» подано письмові пояснення по справі, в яких представник посилаючись на недоведеність факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки, просив врахувати зазначені у поясненнях обставини при розгляді справи.

Ухвалою суду від 30.01.2026 року відмовлено представнику заявника адвокату Павелку С.М. у задоволенні клопотання про участь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 03.02.2025 року задоволено частково клопотання представника заявника адвоката Павелка С.М. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Визначено судові засідання по даній справі проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю заявника ОСОБА_1 . В іншій частині клопотання відмовлено.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Участь у судовому засіданні була запланована в режимі відеоконференції, однак з технічних причин забезпечити її підключення не виявилося можливим.

Судом поставлено на обговорення питання про залишення заяви без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право.

Представник заявника адвокат Павелко С.М. в судовому засіданні зазначив, що спір відсутній, ніяких претензій щодо розподілу часток допомоги немає.

Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради Блинова О.С. діюча в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що спір існує, оскільки юридичний факт буде сприяти зміні частки грошової допомоги.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження.

Згідно із ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За частинами 2, 4 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (стаття 293 ЦПК України).

Пунктом 5 частини 2 статі 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Глава 6 Розділу 4 ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року №15) «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії.

Так, факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21.

Як регламентовано статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;- гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вважає себе особою, яка згідно із Законом має право на отримання грошової виплати, у зв`язку із загибеллю ОСОБА_4 .

При цьому, судом встановлено, що у померлого ОСОБА_4 є мати ОСОБА_3 та неповнолітній син ОСОБА_2 , отже встановлення факту про який просить ОСОБА_1 у заяві може вплинути на права, обов`язки чи інтереси ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_2 ,, так як останні також мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, факт, про встановлення якого просить заявник, не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки із наявних матеріалів справи встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження. Тому, дану заяву необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 294, 258-260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката Павелка Сергія Михайловича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право вирішити спір шляхом подачі позову на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк із дня її проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 09.02.2026 року.

Суддя Г.В. Дорошенко

.