КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 379/1056/25 Апеляційне провадження № 22-з/824/137/2026Головуючий у суді першої інстанції - Шабрацький Г.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «ТАРАЩАБЛАУСТРІЙ», Виконавчого комітету Таращанської міської ради про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Київського апеляційного суду перебувають апеляційні скарги ОСОБА_1 , КП «ТАРАЩАБЛАУСТРІЙ», Виконавчого комітету Таращанської міської ради на рішення Таращанського районного суду Київської області від 10.11.2025.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 23.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Виконавчого комітету Таращанської міської ради, надано учасникам справи строк для подання відзиву та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 12.02.2026.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23.12.2025 апеляційну скаргу КП «ТАРАЩАБЛАУСТРІЙ» залишено без руху та надано час для усунення недоліків апеляційної скарги.

31.12.2025 до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, в якій остання просить апеляційний суд:

1) тимчасово заборонити КП «ТАРАЩАБЛАГОУСТРІЙ» () вчиняти дії, щодо односторонньої зміни, припинення або розірвання договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 31.07.2019, укладеного з ОСОБА_1 , щодо багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі №379/1056/25;

2) заборонити КП «ТАРАЩАБЛАГОУСТРІЙ» () вчиняти будь-які дії, спрямовані на обмеження або повне припинення фактичного надання послуг відповідно до договору про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території від 31.07.2019 року, укладеного з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , щодо багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , - як захід забезпечення існуючого стану правовідносин до завершення судового розгляду у справі №379/1056/25;

3) зупинити дію повідомлення КП «ТАРАЩАБЛАГОУСТРІЙ» (), яке опубліковане на офіційному веб сайті Таращанської міської територіальної громади за посиланням: https://tarashchamr.gov.ua/news//, в частині припинення договірних відносин з 01.01.2026 року із ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 та КП «ТАРАЩАБЛАГОУСТРІЙ» () за Договором про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території від 31.07.2019 року до набрання законної сили судовим рішенням у справі №379/1056/25.

В обґрунтування заяви посилається на те, що до моменту прийняття постанови судом апеляційної інстанції рішення Таращанського районного суду від 10.11.2025 не набрало законної сили, а відсутність діючих заходів забезпечення позову в цей період дозволить КП «ТАРАЩАБЛАГОУСТРІЙ» реалізувати свої наміри щодо фактичного припинення надання житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на повідомлення № 139 про розірвання договору. Це може призвести до незворотних наслідків для безпеки та життєдіяльності співвласників будинку ще до завершення судового розгляду, що зробить подальший захист прав позивача неефективним або неможливим.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду Київського апеляційного суду від 31.12.2025 визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач Оніщук М.І., судді: Шебуєва В.А., Кафідова О.В.

При цьому, в період з 29.12.2025 по 12.01.2026, включно, суддя-доповідач Оніщук М.І. перебував у відпустці.

За вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (аналогічний висновок міститься у п. 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 910/16868/19).

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Обов`язком заявника є наведення належного та достатнього обґрунтування існування ризиків, які можуть істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду чи ефективний захист його прав, а також подання суду доказів реальності таких ризиків.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 стверджує про те, рішення суду першої інстанції, яке є предметом перегляду у суді апеляційної інстанції, не набрало законної сили, що, на переконання заявниці, на стадії апеляційного перегляду, надасть КП ТАРАЩАБЛАГОУСТРІЙ» можливість реалізувати свої наміри щодо фактичного припинення надання житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на повідомлення № 139 про розірвання договору.

В той же час, обставини, на які посилається заявниця, в обґрунтування заяви про забезпечення позову, були предметом розгляду у суді першої інстанції, щодо яких суд першої інстанції ухвалив рішення, яке переглядається в апеляційному порядку. При цьому, останньою до апеляційного суду не надано доказів, що відповідачами, після ухвалення судом першої інстанції, вживаються заходи щодо припинення надання послуг та розірвання договору, які у подальшому можуть істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду чи здійснити ефективний захист прав заявниці.

Слід зауважити, що у відповідності до ч. 2 ст. 273 ЦПК України, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Таким чином, рішення Таращанського районного суду Київської області від 10.11.2025 є таким, що не набрало законної сили, та, відповідно, не може виконуватися до закінчення апеляційного перегляду, а за відсутності у суду апеляційної інстанції доказів про реальне вжиття відповідачами заходів, які у подальшому можуть істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду чи здійснити ефективний захист прав заявниці, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Разом з цим, заявлені вимоги в заяві про вжиття заходів забезпечення позову, є фактично аналогічними вимогам позовної заяви, щодо яких судом першої інстанції було ухвалене судове рішення, яке переглядається в апеляційному порядку.

Законодавець, закріплюючи інститут забезпечення позову, надає учасникам справи процесуальний механізм для запобігання реальним ризикам утруднення чи неможливості виконання судового рішення, однак застосування такого механізму є виправданим виключно за умови об`єктивного існування відповідних ризиків та їх належного доказового підтвердження.

Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Важливо, аби особа, клопотавши про застосування певних заходів забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 в справі № 914/1570/20 вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Отже, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Тому при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Оцінюючи доводи заявниці у світлі наведених правових підходів, колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_1 не доведено об`єктивне існування ризиків, які б свідчили про реальну загрозу порушення її прав та, які б у подальшому істотно ускладнили або унеможливили виконання рішення суду.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, наявність заявлених ризиків не доведена та не підтверджена належними доказами, а тому в суду апеляційної інстанції відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «ТАРАЩАБЛАУСТРІЙ», Виконавчого комітету Таращанської міської ради про захист прав споживачів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова