Справа № 183/6173/25
№ 2/183/4221/25
У Х В А Л А

06 лютого 2026 року Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судових засідань Григорьєвої В.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення в порядку спадкування недоотриманої пенсії,

за участю:

представника позивача Промського Є.С.,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника, через систему «Електронний суд», звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення в порядку спадкування недоотриманої пенсії.

Ухвалою суду від 17 вересня 2025 року витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області інформацію щодо розміру недоотриманої пенсії ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з моменту призупинення виплати пенсії по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідь на ухвалу суду, ГУПФУ в Луганській області надало додаткові пояснення у справі.

Ухвалою суду від 06 листопада 2025 року, витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області розрахунок недоотриманої пенсії ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01 березня 2016 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідь на ухвалу суду, ГУПФУ в Луганській області не надало витребуваної інформації, а знову надіслали додаткові пояснення у справі.

Ухвалою суду від 11 грудня 2025 року, повторно витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області розрахунок недоотриманої пенсії ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01 березня 2016 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, представник відповідача повторно не надав інформацію відповідно до ухвали суду.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів, в якому просив суд повторно витребувати з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області розрахунок недоотриманої пенсії ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01 березня 2016 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, просив суд за повторне невиконання процесуальних обов`язків, накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області захід процесуального примусу у виді штрафу відповідно до ч. 2 ст. 148 ЦПК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що на підставі листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 1200-0503-8/16695 від 27.06.2024, який отримала П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора, вартість спадкового майна складала 141 984 грн. 02 коп. (сто сорок одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 02 копійки) за період з 18.06.2021 (3 роки до дати отримання запиту нотаріуса Пенсійним фондом України) по 07.12.2023 (дата смерті ОСОБА_2 )

Окрім цього, ОСОБА_2 мав невиплачену пенсію за період з 01.03.2016 (дата призупинення пенсійних виплат) по 17.06.2021 (понад 3 роки з дати отримання запиту нотаріуса Пенсійним фондом України), що складає 3 роки 8 місяців 12 днів, загалом 44 місяці.

Враховуючи те, що після смерті ОСОБА_2 залишилась сума пенсії, яка належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя, право власності на цю пенсію належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02 грудня 2024 року у спадковій справі № 263/2024, зареєстроване в реєстрі № 1 817.

Сума пенсії, яка увійшла до складу спадщини, орієнтовно складає 322 822,53 грн, з яких 141 984,02 грн недоотримана пенсія за період з 18.06.2021 по 07.12.2023 і 180 838,51 грн розрахована відповідачем приблизна сума недоотриманої пенсії за період з березня 2016 року по 07.12.2023.

Вищевказана недоотримана пенсія не підлягає подальшому зменшенню, оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Також, представник позивача вважає, що відповідач незаконно припинив виплату пенсії померлому ОСОБА_2 .

Крім того, враховуючи повторне невиконання процесуальних обов`язків посадовими особами ГУ ПФУ в Луганській області, представник позивача вважає, що є наявні підстави для повторного витребування необхідної для розгляду справи інформації та для застосування до ГУ ПФУ в Луганській області заходу процесуального примусу у виді штрафу відповідно до ч.2 ст.148 ЦПК України

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув з невідомих для суду причин.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

За змістом ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства (ч. 2ст. 121 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Так, ухвалами суду від 17 вересня 2025 року, від 06 листопада 2025 року та від 11 грудня 2025 року з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області були витребувані докази, а саме розрахунок недоотриманої пенсії ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01 березня 2016 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, на кожну ухвалу суду, представником відповідача надавалися лише письмові пояснення.

Суд може визнати таку бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, як невиконання процесуальних обов`язків ненадання витребуваних доказів без поважних причин, що не відповідає принципам верховенства права та обов`язковості судового рішення, невиправдано перешкоджаючи цивільному судочинству.

Згідно з ч. 8 статті 84 ЦПК України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України одним із видів заходів процесуального примусу є штраф.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Тому, в зв`язку з викладеним суд накладає на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області штраф попередньо в розмірі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3328,00 грн. у зв`язку із неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, та неподанням таких доказів без поважних причин.

При цьому суд роз`яснює, що відповідно до ч. 9 ст. 84, ч. 2 ст. 144 ЦПК України застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом, натомість положення ч. 2 ст. 148 ЦПК України визначають, що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області ухвали суду від 17 вересня 2025 року, від 06 листопада 2025 року та від 11 грудня 2025 року не виконані, причини ненадання доказів не відомі, то суд вважає необхідним відкласти підготовче судове засідання, застосувати до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області захід процесуального примусу у вигляді штрафу та повторно витребувати вказані докази.

Керуючись статтями 84, 143-148, 223, 258-260 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Повторно витребувати з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області розрахунок недоотриманої пенсії ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01 березня 2016 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Застосувати до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області заходи процесуального примусу у виді штрафу.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в дохід держави штраф у сумі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3328,00 гривень.

Відкласти підготовче засідання у справі.

Роз`яснити, що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту проголошення цієї ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання ухвалою суду законної сили.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження вул. Липська 18/5, м. Київ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37993783.

Боржник: Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, адреса: вул. Шевченка, 9, м. Сіверськодонецьк, Луганська область.

Суддя О.В. Сорока