Справа № 333/7431/17
Провадження № 6/333/48/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Березовської Д.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича про видачу дубліката судового наказу у справі № 333/7431/17 за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

18.12.2025 року заявниця ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черкашина І.І. звернулась до суду з заявою про видачу дублікату судового наказу № 333/7431/17 (№ 2-н/333/453/2017) виданого 20.12.2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

Заявлені вимоги аргументує тим, що 13.12.2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.12.2017 року (з дня подання заяви) і до досягнення дітьми повноліття. 28.12.2017 року судом було видано судовий наказ. ОСОБА_1 не зверталась до органів примусового виконання з приводу стягнення аліментів. Станом на день звернення з даною заявою діти не досягли вісімнадцяти років. Оскільки оригінал судового наказу було втрачено, заявниця просить суд видати його дублікат.

Ухвалою судді від 18.12.2025 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

22.12.2025 року на виконання вимог ухвали суду через підсистему «Електронний суд» представником заявниці адвокатом Черкашиним І.І. усунуто недоліки.

Ухвалою суду від 22.12.2025 року заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей прийнято до розгляду, призначено судове засідання.

16.01.2026 року від представника боржника ОСОБА_2 адвоката Руденької К.С. через підсистему «Електронний суд» надано до суду заперечення на заяву. Представником зазначено, що ОСОБА_2 не мешкає за адресою, зазначеною в заяві, при цьому з 2018 року ОСОБА_1 також не мешкає за вказаною нею адресою. ОСОБА_1 є громадянкою Російської Федерації і наданий час перебуває на території держави-агресора. При цьому, 24.02.2020 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя прийнято рішення у справі № 333/6500/19, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задоволено. Постановлено зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі судового наказу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2017 року у справі № 333/7431/17, та здійснювати стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення про зменшення розміру аліментів набрало законної сили 07.04.2020 року. Тобто, судовий наказ, виданий у справі № 333/7431/17 не підлягає виконанню, так як втратив чинність 07.04.2020 року, після набрання рішенням про зменшення розміру аліментів законної сили. Просить у задоволенні заяви відмовити.

22.01.2026 року до суду через підсистему «Електронний суд» представником заявника адвокатом Черкашиним І.І. подано письмові пояснення, в яких зазначено наступне. ОСОБА_1 на теперішній час не перебуває на території України, 26.11.2025 року між ОСОБА_1 та АО «Юридична компанія Черкашина» було укладено договір про надання правничої допомоги шляхом надсилання скан-копії власноруч підписаного договору. Обмін сканованими копіями договору, підписаними сторонами є належним способом укладення договору. ОСОБА_1 має чинну посвідку на постійне проживання від 29.03.2018 року. Тобто, заявниця не втратила статус постійного проживання в Україні, хоча наразі знаходиться за її межами. Судовий наказ № 333/7431/17 не втратив чинність, він є самостійним судовим рішенням, яким було встановлено обов`язок ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання двох малолітніх дітей. Рішення суду від 24.02.2020 року не містить положень про скасування судового наказу, а лише зменшило розмір аліментів. Представник заявниці посилається на втрату документу. Крім того, ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, отримує регулярний дохід, має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, однак ухиляється від цього обов`язку. Просить заяву задовольнити.

Від представника ОСОБА_2 адвоката Руденької К.С. 12.02.2026 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшли заперечення на письмові пояснення. Представник зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів існування між ОСОБА_1 та адвокатом Черкашиним І.І. укладеного, відповідно до наведених вимог законодавства України, договору про надання правничої допомоги. Договір про надання правничої допомоги підписаний на роздруківках з електронного листування не є електронним документом, а тому не підтверджує факт укладення договору. Дійсно зазначено, що ОСОБА_1 має посвідку на постійне місце проживання від 29.03.2018 року, проте обмін посвідки здійснюється у разі досягнення іноземцем або особи без громадянства 25-або 45-річного віку. 16.07.2025 року ОСОБА_1 виповнилось 45 років і посвідка не було обміняна, а отже у особи відсутні документи на перебування в Україні. ОСОБА_1 не доведено наявності чинних документів для можливості перебування на території України, не надано доказів проживання на території України на законних підставах, не спростовано її перебування на території російської федерації, а тому на останню поширюється мораторій на виконання в примусовому порядку грошових зобов`язань, стягувачем за яким є особа пов`язана з державою-агресором. Крім того, ОСОБА_2 у період з 13.12.2017 року до 07.02.2020 року в добровільному порядку здійснювались усі аліментні платежі, саме тому ОСОБА_1 не подавала судовий наказ для примусового стягнення. Доказів щодо страти судового наказу матеріали справи не містять. Просить у заяві відмовити, розгляд провести без їх участі.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, свої інтереси в суді довірила представляти адвокату Батюта В.С., яка надала заяву про розгляд справи без участі заявниці та її представника, заяву просить задовольнити в повному обсязі.

Представник боржника ОСОБА_2 адвокат Руденька К.С. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 17.4 розділу XIII ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно з діючим законодавством, дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Як вбачається з матеріалів справи, судовим наказом Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2017 року заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей задоволено.

На виконання вищевказаного судового наказу ОСОБА_1 особисто отримала судовий наказ 28.12.2017 року, про що міститься відмітка у матеріалах справи.

В обґрунтування поданої заяви про видачу дубліката, заявниця в особі представника адвоката Черкашина І.І. зазначає, що оригінал судового наказу було втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Заявницею не надано суду жодного належного та достатнього доказу, який би свідчив про втрату отриманого оригіналу виконавчого документа.

Окрім того, 24.02.2020 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя прийнято рішення у справі № 333/6500/19, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задоволено. Постановлено зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі судового наказу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2017 року у справі № 333/7431/17, та здійснювати стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення про зменшення розміру аліментів набрало законної сили 07.04.2020 року.

Суд приймає до уваги заперечення адвоката боржника з приводу наявності рішення суду від 24.02.2020 року.

Проте, якщо є нове рішення суду про зменшення розміру аліментів, попередній судовий наказ стає неактуальним у частині суми.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2020 року зменшено розмір аліментів, що стягувались з ОСОБА_2 на підставі судового наказу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2017 року у справі № 333/7431/17, та постановлено стягувати аліменти на утримання лише однієї дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкає з батьком ОСОБА_2 та знаходиться на його утриманні.

Заявницю не зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкає разом з нею, знаходиться на її утриманні, належних доказів цього також не надано до суду. Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2020 року про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не скасовано.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для видачі дубліката судового наказу.

Керуючись ст. ст. 183, 247, 258, 260, 353, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича про видачу дубліката судового наказу у справі № 333/7431/17 за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик