ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/39/22
Номер провадження №2-678-172/26
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

03 лютого 2026 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Ходоровського І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Козка Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в селищі Летичів, у відсутність учасників справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, за наявними у справі матеріалами, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав,

ВСТАНОВИВ:

1. 18 січня 2022 року до суду надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 за змістом якої розпорядженням Летичівської районної державної адміністрації від 11 грудня 2017 року №449/2017-р ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки із земель приватної власності громадян (нерозподілені та не витребувані земельні ділянки сумісної власності громадян), яка знаходиться за межами населених пунктів, на території Грушковецької сільської ради, :04:001), згідно викопіювання.

На підставі вказаного розпорядження ТОВ «Хмельницький центр землеустрою та кадастру» було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0235.

Визначений земельний масив відноситься до не витребуваних (нерозподілених) паїв - земельні ділянки спільної власності громадян, що підтверджується рішенням Грушковецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області від 23 листопада 2001 року №2 у якому зазначено, що загальна площа земель, переданих у спільну власність, складає 528,29 га, в тому числі рілля (проектне залуження) - 27,81 га, рілля - 2,46 га, багаторічні насадження - 14,3 га, сіножаті - 212,92 га, пасовища - 270,80 га, а також відповідно до технічної документації про передачу земельних часток (паїв) в натурі з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю громадянам на території Грушковецької сільської ради, розрахунком площ та вартості земель, які залишаються у спільній власності.

Тому ці землі, які передані у спільну власність громадян, на даний час є не витребуваними і можуть бути передані в оренду відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі - Закон України №899-IV від 05 червня 2003 року).

Згідно із листом відділу у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04 грудня 2017 року №12-22-0.27-501/110-17 зазначений земельний масив :04:001) відноситься до земель сільськогосподарського призначення, а саме до не витребуваних та нерозподілених часток (паїв) із земель бувшої СС «Світанок» с. Бохни Летичівського району.

Однак, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обмежень (з відкриттям розділу) індексний номер 45011700 від 11 січня 2019 року державного реєстратора Пограбської Л.В. зареєстровано право власності за Летичівською селищною радою на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0235, площею 4,8931 га, підставою для державної реєстрації є Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» №2498-VIII від 10 липня 2018 року (далі - Закон України №2498-VIII від 10 липня 2018 року), який набув чинності 01 січня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що вказане рішення державного реєстратора є протиправним та порушує його право на оренду зазначеної земельної ділянки в порядку, визначеному відповідно до ст. 13 Закону України №899-IV від 05 червня 2003 року, а також права інших осіб, яким вказані земельні ділянки передані у спільну власність, адже реєстрація права власності за Летичівською селищною радою на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0235, площею 4,8931 га могла відбуватися лише після 01 січня 2025 року за умови прийняття рішення судом, як це передбачено новою редакцією ст. 13 Закону України №899-IV від 05 червня 2003 року.

Землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності Законом України №2498-VIII від 10 липня 2018 року перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Тобто, йдеться про земельні ділянки, які були виключені з розподілу і не підлягали передачі у приватну власність, вони мали знаходитись на території відповідних рад. Проте, їх рішенням Грушковецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області від 23 листопада 2001 року №2 передано у спільну власність власників земельних часток (паїв).

Позивач ОСОБА_1 вказує, що територія громад включає територію міста, села, селища, проте спірна земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту, що виключає її віднесення до комунальної власності згідно Закону України №2498-VIII від 10 липня 2018 року до зміни меж населеного пункту.

Закон України №2498-VIII від 10 липня 2018 року передбачив спеціальний порядок набуття права комунальної власності на землі колективної власності, однак не передбачає переходу від права спільної сумісної власності до комунальної власності.

Зважаючи на це, позивач ОСОБА_1 зазначає, що відсутні жодні правові підстави для реєстрації права власності за Летичівською селищною радою на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0235, площею 4,8931 га та внесення відповідних записів до реєстру речових прав.

За цих обставин позивач ОСОБА_1 просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень (з відкриттям розділу) індексний номер 45011700 від 11 січня 2019 року державного реєстратора Пограбської Л.В., яким зареєстровано право власності за Летичівською селищною радою на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0235, площею 4,8931 га.

2. 26 січня 2026 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Варцаби С.А. згідно якого позивач ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовому госпіталі Національної гвардії України, позивач ОСОБА_1 заперечує щодо подальшого розгляду справи судом у період проходження ним військової служби у військовому формуванні, що переведене на воєнний стан, тому на підставі ст. 43, п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України просить зупинити провадження у справі.

3. 03 лютого 2026 року представник відповідача Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Коберник О.В. подала суду заяву в якій заперечує проти зупинення провадження у справі і вважає клопотання представника позивача Драниці В.І. необґрунтованим.

4. 03 лютого 2026 року учасники справи до суду не з`явились.

5. Ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку.

6. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

7. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі №754/947/22 зазначено, серед іншого, наступне:

«Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення (п. 69).

Указом Президента України введено воєнний стан на всій території України. Цим же Указом на військове командування усіх рівнів покладено обов`язок здійснювати заходи, необхідні для забезпечення оборони України (п. 77).

Профільне законодавство, зокрема Закон № 3543-XII та Закон № 1932-ХІІ, хоч і не використовує термін «переведення на воєнний стан», натомість оперує поняттям «переведення на організацію і штати воєнного часу». Така трансформація військових формувань є одним із ключових заходів, що вживаються у випадку введення в державі воєнного стану та загальної мобілізації (п. 78).

З моменту оголошення загальної мобілізації та введення воєнного стану Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування переводяться в спеціальний правовий режим функціонування в цілому. Це виключає необхідність у додатковому з`ясуванні питання щодо переведення певної військової частини «на воєнний стан». Юридичний статус з`єднань, військових частин, підрозділів та інших складових структури ЗC України та інших військових формувань, що функціонують в умовах воєнного стану, не залежить від місця їх дислокації чи характеру виконуваних ними завдань, як-то перебування в районі воєнних (бойових) дій та участь в них (п. 79).

Водночас приписи п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України не пов`язують можливість застосування цієї норми права з умовою перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - військовослужбовця у військовій частині, що залучена до ведення безпосередніх бойових дій. До того ж військовослужбовець упродовж особливого періоду може в будь-який момент бути відрядженим до військової частини, задіяної до таких дій (підпункт 4-1 пункту 251 розділу XIV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008). Сучасні форми та способи ведення війни, виконання бойових завдань вимагають участі у бойових діях та захисті суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України не тільки по умовній лінії фронту (п. 80).

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм (п. 81).

За нинішньої редакції п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в суду є обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (п. 96).

Тож норма п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси (п. 97).

Водночас обов`язок суду зупинити провадження не повинен тлумачитися всупереч волі та інтересам військовослужбовця як учасника цивільного процесу. Тож застосовувати п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України не можна тоді, коли це безпосередньо суперечить інтересам військовослужбовця, який звернувся до суду як позивач та вимагає судового захисту його прав, свобод та/або інтересів, а так само військовослужбовця як відповідача чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, який прагне продовження розгляду справи по суті за його відсутності (п. 102).

Тобто ключовим під час вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є саме воля військовослужбовця як сторони чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору (п. 103).

За таких обставин прохання військовослужбовця, який є стороною або третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, продовжити розгляд справи, незважаючи на його військову службу, суд має врахувати як достатню підставу не зупиняти провадження у справі (п. 104).

Тобто якщо учасник справи, права якого захищають положення п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагне продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство. У такий спосіб суд забезпечить баланс між вимогами процесуальних норм права, справедливістю та ефективністю правосуддя (п. 105)».

8. Зупинення провадження у справі з підстав п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань припиняється.

Учасник справи може припинити участь у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.

9. Так, в Україні з 24 лютого 2022 року і донині діє воєнний стан.

10. 22 січня 2026 року військовим госпіталем Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) видана довідка №10 згідно якої молодший лейтенант ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом на посаді начальника служби охорони праці з 14 жовтня 2025 року.

11. Тобто, позивач наразі проходить військову службу за контрактом.

Із клопотання представника позивача випливає, що позивач ОСОБА_1 не бажає подальшого розгляду справи судом у період проходження ним військової служби у військовому формуванні, що переведене на воєнний стан.

12. Зважаючи на ці обставини, наявна обов`язкова (імперативна) підстава для зупинення провадження у справі згідно з п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 1-5, 10-13, 19, 23, 42-44, 48-49, 214, 222, 247, 251, 253, 258-261, 263, 268, 272-273, 351-355 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити провадження у справі до припинення перебування позивача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зобов`язати позивача ОСОБА_1 / його представника - адвоката Варцабу Сергія Анатолійовича після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі повідомити про це суд в найкоротший строк.

Роз`яснити відповідачу Летичівській селищній раді Хмельницького району Хмельницької області, що у разі наявності доказів на підтвердження припинення перебування позивача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, позивач не позбавлений права ініціювати питання перед судом про поновлення провадження у справі шляхом подання до суду відповідного клопотання.

Копію ухвали направити (вручити) учасникам справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повна ухвала складена 03 лютого 2026 року.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , тел. НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , інші засоби зв`язку невідомі, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відсутні.

ПРЕДСТАВНИК: адвокат Варцаба Сергій Анатолійович, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, буд. 7 м. Вінниця, поштовий індекс 21028, до запитання, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , тел. НОМЕР_6 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявний електронний кабінет.

ВІДПОВІДАЧ: Летичівська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, місцезнаходження: вул. Героїв Крут, 2/1 селище Летичів Летичівської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, поштовий індекс 31500, код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04404548, тел. / факс (03857) 2-05-20, 2-02-15, електронна пошта: , наявний електронний кабінет.

ПРЕДСТАВНИК: Коберник Олена Володимирівна (за довіреністю).

Суддя Ходоровський І.Б.