Провадження № 2-с/643/44/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026

10 лютого 2026 року місто Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Сугачова О.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

в с т а н о в и в:

06.08.2020 Московським районним судом міста Харкова за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» видано судовий наказ № 643/11787/20, 2-н/643/3146/20 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1 у розмірі 2884,93 грн, а також витрат по сплаті судового збору в сумі 210,20 грн.

Слід зазначити, що Законом України від 26.02.2025 № 4273-IX внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів. Зокрема, змінено найменування Московського районного суду міста Харкова на Салтівський районний суд міста Харкова.

Закон набрав чинності 25.04.2025.

29.01.2026 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу № 643/11787/20, 2-н/643/3146/20 від 06.08.2020, посилаючись на безпідставність заявлених стягувачем вимог та клопотанням про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначила, що копію судового наказу не отримувала ні через електронний суд, ні поштою. Поштових повідомлень про вручення не надходило. По місцю реєстрації не проживала, через те, що квартира знаходилася в аварійному стані, про що складено акти. Проживала по іншій адресі, про що також складено акт фактичного проживання. Тому не мала змоги подати заяву про скасування судового наказу. Про існування судового наказу дізналася лише 27.01.2026 з Єдиного державного реєстру судових рішень, що підтверджується роздруківкою.

Також заявниця зазначила, що заборгованість, вказана у судовому наказі, що утворилась за період з 01.08.2017 по 01.07.2020 у розмірі 2884,93 грн підлягає перерахунку, оскільки вона, ОСОБА_1 , за вказаною у наказі адресою: АДРЕСА_1 не проживаю та не проживала, не отримую та не отримувала послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від КП «Жилкомсервіс». Проживала по іншій адресі (копія акту про фактичне місце проживання додається) зараз є внутрішньо переміщеною особою (довідка впо додається). Вимоги, які зазначені у судовому наказі, вважаює неправомірними, оскільки за адресою: АДРЕСА_1 не проживала ніколи, тому що квартира знаходилась у аварійному стані та не була пригодна для проживання в ній. Із 2006 року квартира АДРЕСА_2 знаходилась в аварійному, непридатному для проживання стані. Стосовно зазначеного є відповідні акти, які складені певними службами. Зазначена інформація була відома і КП «Жилкомсервіс». До 2018 року квартира була в аварійному стані, є акти про це, складені комісіями відповідних служб, багато років сніг і дощ потрапляли у квартиру, димар з даху дому провалився в квартиру та зруйнував стелю. Навіть за бажанням там ніхто б не жив просто неба. Проте навіть з 2018 року по теперішній час ремонтні роботи, що повинні були провестить у квартирі, як зазначено у актах обстеження житла, відповідними службами проведені не були. У зв`язку з викладеним, заявниця вважає, що є підстави для скасування судового наказу та для списання або перерахунку заборгованості за житлово комунальні послуги за вищезазначений період, враховуючи те, що мною не використовувались комунальні послуги взагалі через не проживання у вказаній квартирі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним клопотання про поновлення пропущеного строку задовольнити, заяву про скасування судового наказу задовольнити та скасувати зазначений вище судовий наказ, оскільки вимога заявника та висловлені в заяві доводи щодо скасування вказаного судового наказу свідчать про наявність спору про право, можливість боржниці більш повно реалізувати свої права як відповідачки в позовному провадженні.

Згідно із ч. 2 ст. 171 Цивільного процесуального кодексу України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суд постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вказаних положень Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ скасовується, якщо надійшла заява боржника про скасування судового наказу.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування судового наказу, оскільки вирішити спірні правовідносини, які виникли між стягувачем та боржницею, можливо лише в судовому засіданні при розгляді справи в порядку позовного провадження.

Отже, заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 171 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу.

Скасувати судовий наказ № 643/11787/20, 2-н/643/3146/20 від 06.08.2020 виданий Московським районним судом міста Харкова за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1 у розмірі 2884,93 грн, а також витрат по сплаті судового збору в сумі 210,20 грн.

Роз`яснити заявнику його право на звернення з тією самою вимогою до суду в позовному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Сугачова