ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/2028/25 Головуючий в І інстанції: Хомик І.І.
Номер провадження: 22-ц/819/36/26 Доповідач: Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді (судді-доповідача): Базіль Л.В.

суддів: Приходько Л.А., Радченка С.В.,

секретар судового засідання: Андреєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 вересня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Хомик І.І., у справі №650/2028/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі,-

встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (далі ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ») про розірвання договорів оренди землі.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що 24.04.2020 року між сторонами укладені договори оренди землі № 1700276 та 1700277, за умовами яких вона передала відповідачу у користування строком до 30.11.2027 року належні їй на праві власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 9,8059 га з кадастровим номером :02:001:1014 та площею 9,8057 га з кадастровим номером :04:041:0032, що розташовані на території Новокубанської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, зі сплатою орендної плати, розмір якої за кожну земельну ділянку за рік оренди становив 7,09 % нормативної грошової оцінки внесення якої здійснюється у строки - 01 серпня та 31 грудня кожного року.

Відповідач договірні зобов`язання не виконує, у визначені договорами строки орендну плату за 2022, 2023, 2024 роки не сплачував.

Посилаючись на те, що систематичне невиконання відповідачем умов договорів щодо сплати орендної плати є підставою для їх розірвання, а тому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просила суд розірвати Договори оренди №1700276 та №1700277 від 24.04.2020 року, які укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», предметом яких є земельні ділянки кадастрові номери :04:041:1032 та :02:001:1014 площею 9,8069 га та 9,8057 га, що розташовані в межах території Новокубанської сільської ради Бериславського району (раніше Великоолександрівського району) Херсонської області.

22 травня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Промітного Дмитра Сергійовича подала до суду заяву про залучення співвідповідача, в якій вказала, що на підставі договору купівлі-продажу №1704/25-24 від 17.04.2025 року новим орендарем зазначено ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС».

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції.

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 30 травня 2025 року залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договорів оренди землі, співвідповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА ПЛЮС».

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 вересня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ТОВ «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» про розірвання договорів оренди задоволені.

Суд вирішив:

Розірвати договір оренди землі від 24.04.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС- АГРОПРОДУКТ», щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1014, загальною площею 9,8059 га;

Розірвати договір оренди землі від 24.04.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:041:0032, загальною площею 9,8057 га;

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання договорів оренди землі, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами склалися договірні відносини з приводу оренди земельних ділянок, та відповідач в порушення існуючих договорів оренди не сплатив орендну плату позивачу за 2022-2024 роки і не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у порушенні цього зобов`язання та прийняття заходів направлених на його виконання. За таких обставин судом зроблено висновок про те, що оскільки ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» систематично не сплачував позивачу орендну плату за землю, а саме в 2022-2024 роках, то наявні правові підстави для розірвання цих договорів оренди.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ЮТС-АГПРОДУКТ» Журик А.Л. просить скасувати рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 вересня 2025 року у справі №650/2028/25 та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не оцінив докази та обставини по справі, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Зокрема зазначив, що долучені позивачем листи-довідки Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 03.03.2025 №01-12/432/25 та від 05.05.2025 №01-12/1008/25 містять загальну інформацію, при цьому не містять інформації та відомостей про земельні ділянки, що є предметом спірних Договорів оренди землі. При цьому звернув увагу, що позивач не долучив до позову запити або листи, у відповідь на які було надано довідки, у зв`язку з чим неможливо достовірно встановити контекст та зміст листів-довідок.

Також вказав, що суд дійшов хибного висновку, що наведені розпорядження Борозенської СВА від 21.11.2023 року № 238 та розпорядження Херсонської обласної ради від 01.03.2023 року № 24 не поширюються на спірні правовідносини, оскільки земельна ділянка, яка є предметом договору оренди землі, щодо якої подано позов, перебуває у приватній власності позивача, і не належить до земель комунальної форми власності. Звертає увагу, що у вступній частині згаданих рішень зазначається, що у зв`язку з потенційною загрозою забруднення земельних ділянок відповідачу надано пільги з місцевих податків та зборів на території Новорайської сільської територіальної громади. Вважає ці документи є беззаперечним доказом існування обставин, які об`єктивно унеможливили не лише провадження господарської діяльності відповідачем, але й будь-яке використання орендованих земельних ділянок;

Зазначає про те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки лист Головного управління ДСНС України у Херсонській області № 66 03-2942/66 16/3 від 11.06.2025 року підтверджує наявність обставин неможливості використання землі орендарем відповідно до частини шостої статті 762 ЦК України.

Вказує на те, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не є боржником за договором оренди землі і відповідно відповідачем у вказаній справі, оскільки право оренди спірної земельної ділянки було відчужено ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС»;

Апелянт вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які полягають у тому, що:

- розгляд справи проведено за відсутності співвідповідача - ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», яке не зареєструвало електронний кабінет, та матеріали справи не містять доказів належного повідомлення співвідповідача; а також судом в порядку спрощеного позовного провадження розглянута справа, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

-просив врахувати правові висновки Верховного Суду у релевантних правовідносинах: постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року по справі № 910/7495/16, постанову Верховного Суду від 20 березня 2024 року по справі № 911/255/23.

Явка учасників справи.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи учасники справи в судове засідання не з`явилися.

11.01.2026 року ОСОБА_1 , від імені якої діє представник, адвокат Промітний Д.С., подала заяву, сформовану в системі «Електронний суд», в якій просить справу №650/2028/25 за апеляційною скаргою ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» розглядати 14.01.2026 року об 11:20 год за її відсутності. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зі змістом та вимогами апеляційної скарги не згодна.

Згідно зі ст.372 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на вказане апеляційний суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи на наявних матеріалах справи.

Позиція апеляційного суду.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

В процесі розгляду справи суд встановив, що відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером 203451616 та з індексним номером 203454151, сформованих 10.03.2020 року, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:041:0032, площею 9,8057 га та земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:1014, площею 9,8059 га.

24.04.2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено договори оренди землі № 1700276 та № 1700277 строком до 30.11.2027 року. Об`єктом оренди вказаних договорів є земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 9,8059 га з кадастровим номером :02:001:1014 та з кадастровим номером :04:041:0032, площею 9,8057 га, що розташовані на території Новокубанської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, зі сплатою орендної плати, розмір якої за кожну земельну ділянку за рік оренди становив 7,09 % нормативно грошової оцінки внесення якої здійснюється у строки - 01 серпня та 31 грудня кожного року.

Пунктом 9.1 укладених договорів орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Пунктом 12.3 визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.Пунктом 13.2 визначено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору ОСОБА_1 за період з січня 2022 року по грудень 2024 року інформація щодо отримання доходу від ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» відсутня.

Наведена інформація свідчить про те, що в 2022, 2023, 2024 роках ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» у порушення умов діючих договорів оренди оренду плату не виплачував, тим самим систематично допускав порушення умов договору щодо термінів виплати орендної плати.

На підтвердження неможливості використання орендованих земельних ділянок та застосування положень частини шостої статті 762 ЦК України відповідач у відзиві на позову заяву вказував, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» здійснює свою діяльність на території Херсонської області та з початку вторгнення військ рф значна частина території Херсонської області була окупована до 11.11.2022 року, в тому числі і території на яких розташовані орендовані земельні ділянки, а тому підприємство об`єктивно не мало ані доступу, ані можливості використовувати їх у господарській діяльності. В подальшому після деокупації територій у зв`язку з потенційною загрозою забруднення цих земельних ділянок вибухонебезпечними предметами підприємство також немало можливості їх використовувати за цільовим призначенням. На підтвердження своїх доводів надав суду копіїрозпоряджень начальника Борозенської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 21.11.2023 року № 238, від 21.11.2023 року № 239, від 02.02.2024 року № 30, від 27.01.2025 року № 27, відповідно до яких ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» надано на період з 09.11.2022 року по 31.12.2024 року пільги з нарахування та сплати орендної плати за землю комунальної власності, а також з єдиного податку четвертої групи для юридичних осіб. Пільги надані на земельні ділянки загальною площею 12 338,0283 га, із зазначенням кадастрових номерів, з урахуванням наявності на території підприємства потенційної загрози забруднення вибухонебезпечними предметами; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000075 від 12 квітня 2022 року, з якого вбачається, що за заявою ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» були зареєстровані два епізоди можливих кримінальних правопорушень, кваліфікованих за частиною першою статті 438 КК України порушення законів та звичаїв війни; лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року, в якому офіційно засвідчено, що військова агресія російської федерації проти України, яка стала підставою для введення воєнного стану згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, визнається форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили); розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року №24 «Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», яким до відповідного переліку було включено ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ»;

17 квітня 2025 року між ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» було укладено договір №1704/25-26 про відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок, у тому числі й щодо земельних ділянок позивача.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем систематично порушуються умови договорів оренди землі щодо сплати орендної плати, що є підставою для дострокового розірвання цих договорів.

Суд вказав, що у матеріалах справи відсутні докази, що несплата орендної плати за період 2022-2024 роки була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання зобов`язань.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23 (провадження № 12-19гс24) зазначено, що підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, третьої статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

В апеляційній скарзі, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», не оспорюючи факту порушення ним зобов`язання щодо сплати орендної плати за 2022-2024 роки, посилається на те, що таке порушення сталося внаслідок непереборної сили, а саме тимчасової окупації території Херсонської області, де розташовані спірні земельні ділянки; визначення земельних ділянок не придатними до їх використання через потенційне забруднення, а тому на підставі положень ч.6 ст.762 ЦК України відповідач не може бути притягнутий до відповідальності, передбачену договором оренди чи законом.

Апеляційний суд частково погоджується з такими доводами апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).

Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

Відповідно до ч.6 ст.762 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин з оренди землі, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає, оскільки має місце випадок та непереборна сила.

У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

24 лютого 2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено військовий стан, який триває дотепер.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 22 лютого 2025 року № 376, Борозенська сільська територіальна громада Бериславського району Херсонської області, на території якої розташовані орендовані земельні ділянки, з 03.03.2022 року по 09.11.2022 року перебувала під тимчасовою окупацією, наразі належить до територій можливих бойових дій.

Вказана обставина не була належним чином оцінена судом першої інстанції, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про можливість орендаря користуватися спірною земельною ділянкою в 2022 році і наявність обов`язку щодо сплати орендної плати за вказаний період.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що порушення зобов`язання щодо несплати орендної плати позивачу за 2022 рік сталося внаслідок існування форс-мажорних обставин, бойових дій та тимчасової окупації Борозенської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області.

Верховний Суд у постанові від 25.06.2025 року у справі 610/941/24 вказав, що тимчасова окупація населеного пункту, в якому розташована спірна земельна ділянка, впливає на можливість орендаря використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, проводити посівну компанію, збирати врожай тощо.

Таким чином, орендар не допустив умисне порушення умов договорів. Вина орендаря у не сплаті орендної плати за 2022 рік відсутня.

Враховуючи, що з 03.03.2022 року по 09.11.2022 рік Борозенська сільська рада Бериславського району Херсонської області на території якої розташовані орендовані земельні ділянки, перебувала під тимчасовою окупацією рф і відповідач не міг користуватися землею з обставин, за які він не відповідає, колегія суддів дійшла висновку про те, що в силу ч.6 ст.762 ЦК України відповідач звільнений від обов`язку сплати орендної плати за вказаний період.

За викладеного доводи апеляційної скарги в зазначеній частині є прийнятними, а тому посилання суду першої інстанції на можливість використання відповідачем спірних земельних ділянок в 2022 році, як обставину, встановлену судом, слід виключити з мотивувальної частини рішення.

Разом з тим, районний суд по суті вирішення спору дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для дострокового розірвання договорів оренди землі за вимогою позивача, підставно врахувавши факт не сплати відповідачем орендної плати за період 2023-2024 роки, що є істотним порушенням умов договору та правомірно вказав, що у матеріалах справи відсутні докази того, що несплата орендної плати за вказаний період була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання зобов`язань.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції по суті вирішення спору, апеляційний суд виходить з таких міркувань.

Підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати.

Суд констатував, що відповідач не виконав свого обов`язку зі сплати орендної плати за 2023 та 2024 рік, і доказів того, що несплата орендної плати за 2023-2024 роки була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б не уможливлювали виконання його зобов`язання суду не надано.

Так, лист Головного управління ДСНС України у Херсонській області, на який посилається скаржник, не містить висновку про те, що спірні земельні ділянки визнані небезпечними для сільськогосподарського використання або на їх використання накладено санітарні, техногенні чи екологічні обмеження. Таким чином, наданий документ не дає підстав для висновку того, що спірні земельні ділянки є забрудненими вибухонебезпечними предметами, що позбавляє відповідача можливості користуватися ними.

Інші доводи апеляційної скарги (посилання на витяг з ЄРДР № 0000075 від 12 квітня 2022 року; посилання відповідача на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2924/02.0-7.1; посилання на розпорядження органів місцевого самоврядування щодо надання податкових пільг) були предметом судового розгляду суду першої інстанції, яким суд надав достатньо аргументовану оцінку, а тому апеляційний суд вважає, що повторно відповідати на ті самі аргументи заявника необхідності не має.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що належними, достатніми та допустимими доказами відповідачем не доведено існування форс-мажорних обставин, які б перешкоджали йому виконати передбачений договором сторін обов`язок з виплати позивачу орендної плати за 2023 та 2024 роки.

Щодо доводів апелянта про розгляд судом в порядку спрощеного позовного провадження справи, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, апеляційний суд у складі колегії суддів звертає увагу на наступне.

Статтею 274 ЦПК України визначено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1)малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки(пені)за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3)щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Вбачається, що ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 04.04.2025 року було відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з огляду на те, що обмеження, передбачені ч.4 ст.274 ЦПК України за яких справи не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження у цій справі відсутні.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, сформувавши його 13.06.2025 року в системі «Електронний суд», що свідчить про його обізнаність про відкриття провадження у справі та про порядок розгляду справи, однак заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суду не подав. З огляду на викладені обставини та норми процесуального права, спір у цій справі міг бути розглянутий в порядку спрощеного позовного провадження.

Неприйнятними є доводи апеляційної скарги і про те, що суд порушив вимоги процесуального закону розглянув справу за відсутності співвідповідача ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», про повідомлення якого в матеріалах справи відсутні відомості, оскільки ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не наділений повноваженнями представництва ТОВ «ПЕРЕМОГА ПЛЮС».

Що стосується доводів Товариства про те, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» є неналежним відповідачем у справі з підстав відчуження права оренди земельної ділянки на користь ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» за договором від 17 квітня 2025 року, колегія суддів вважає, що вони не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до частини шостої статті 7 Закону України «Про оренду землі» у разі відчуження права оренди земельної ділянки таке право переходить до особи, на користь якої воно відчужене.

Разом з тим, згідно з частиною п`ятою статті 6 зазначеного Закону, право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом.

Отже, саме з моменту державної реєстрації переходу права оренди новий орендар набуває юридично значущих прав та обов`язків щодо користування земельною ділянкою.

З матеріалів справи встановлено, що договір про відчуження ( продажу) права оренди земельних ділянок укладений між ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» та ТОВ «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» 17 квітня 2025 року, тобто тоді як спірні правовідносини та заборгованість зі сплати орендної плати виникли у період з 2023 по 2024 роки, коли орендарем відповідної земельної ділянки було ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».

Таким чином, обставина укладення між відповідачами договору відчуження права оренди в 2025 році не впливає на вирішення спору щодо розірвання договору оренди землі з підстав неналежного виконання ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» договірних зобов`язань протягом 2023-2024 років.

За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2023-2024 роки за договорами оренди земельної ділянки.

Зважаючи на те, що апеляційним судом частково прийнято до уваги доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції посилання на можливість використання відповідачем об`єкту оренди у 2022 році, як обставину встановлену судом.

В іншій частині рішення суду слід залишити без змін, як таке що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Повний текст постанови складено 16.01.2026 р.

Керуючись статтями 374,376,381-384 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» задовольнити частково.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 вересня 2025 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання суду на можливість використання відповідачем об`єкту оренди у 2022 році.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Л.В. Базіль

Судді: Л.А. Приходько

С.В. Радченко