Справа № 212/486/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Власенко М.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2026 року адвокат Антоненко В.А., що діє в інтересах заявника завернуся до суду із вказаною заявою, у якій просив видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утриманні дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 50 % заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, з квітня 2023 року до досягнення дітьми повноліття.

Ознайомившись із матеріалами заяви, суддя прийшов до висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За правилами ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до ст.5, 7 ст.165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до отриманої судом інформації з Єдиного державного демографічного реєстру, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані адреси відносить до підсудності Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

У свою чергу, відповідно до ч.8 ст.165 ЦПК України, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місце знаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи-підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Отже, положеннями ст.165 ЦПК України, не передбачено можливості направлення заяви до іншого суду, де боржником є фізична особа.

Відтак, можливість направлення заяви про видачу судового наказу за підсудністю до іншого суду стосується лише випадку, якщо боржником за такою заявою є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Звертаючись до Покровського районного суду міста Кривого Рогу із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей заявником вказано, що на теперішній час вона проживає у місті Кривому Розі та є внутрішньо переміщеною особою, у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (ч ч.1, 2 ст.4 Закону).

Частиною першою статті 5 Закону визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, зі змінами, регулює як механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, так і облік даних про внутрішньо переміщених осіб, включених до Єдиної інформаційної бази, у тому числі, містить дані про фактичне місце проживання/перебування таких особи, які по суті являють собою реєстрацію фактичного місця проживання/перебування цих особи у зв`язку із тимчасовою окупацією частини території України, на якій була проведена реєстрація місця проживання/перебування осіб до їх переселення до інших регіонів країни.

Так, згідно відповіді № 2252127 від 20 січня 2026 року щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, довідки ВПО на заявника ОСОБА_1 - відсутні.

Згідно відповіді № 2252123 від 20 січня 2026 року щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, довідки ВПО на боржника ОСОБА_2 - відсутні.

При цьому, надана заявником довідка КП Криворізька міська лікарня № 1 КМР про перебування заявника під наглядом у консультативно-діагностичному центрі не є доказом, який підтверджує взяття її на облік як внутрішньо переміщену особу та/або її постійне місце проживання (перебування), відповідно до діючого законодавства.

Враховуючи, що заявником належними та допустимими доказами не підтверджено її місце проживання (перебування) на території Покровського району міста Кривого Рогу, беручи до уваги, що заявник та боржник зареєстровані у Павлоградському районі Дніпропетровської області, що не відноситься підсудності Покровського районного суду міста Кривого Рогу, а відтак справа за територіальною юрисдикцією не підсудна Покровському районному суду міста Кривого Рогу, тому на підставі п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя вважає необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 9 ч.1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.165, 260-261 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 21, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 21 січня 2026 року.

Суддя М.Д. Власенко