Справа № 308/9535/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачука О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкаря В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав та збільшення аліментів

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав та збільшення аліментів.

20.01.2026 року від позивача надійшла заява про відвід судді Придачука О.А., який позивач мотивує скасуванням постановою Закарпатського апеляційного суду від 14.11.2025 року ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 07.07.2025 року, якою позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра, а також тривалим розглядом розглядом справи, що, згідно тверджень позивача, викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до положень ч.8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про відвід судді та дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного.

Підстави для відводу та самовідводу визначаються ст. 36 ЦПК України.

Згідно з частиною першою вказаної статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.2 ст. 36 ЦПК України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка передбачає випадки недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Проаналізувавши доводи позивача про відвід головуючого по справі, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки жодної обставини, яка є підставою для відводу судді, зокрема передбаченої ст.ст. 36, 37 ЦПК України, позивачем не вказано, обґрунтування наведені у заяві про відвід, не можуть бути підставою для відводу судді у справі.

За умовами ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази існування обставин, на які він посилається, як підставу для відводу.

Суд не вправі, за відсутності підстав, передбачених ст.36 ЦПК України задовольняти необгрунтовану, безпідставну, голослівну заяву про відвід, оскільки наведене суперечитиме основним засадам цивільно-процесуального законодавства, вимогам, встановленим у Законі України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексі суддівської етики, Бангалорських принципах поведінки судді.

Зокрема, у п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Частиною четвертою статті 36 КПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Наявність у осіб, які беруть участь у справі заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст. 36 ЦПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням, чим позивач скористалася.

Твердження позивачки щодо тривалості розгляду справи, суд уважає безпідставними, оскільки 02.07.2025 року позовна заява ОСОБА_1 надійшла до Ужгородського міськрайонного суду та згідно з ухвалою суду від 07.07.2025 року, постановлено цивільну справу № 308/9535/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав та збільшення аліментів - передати на розгляд до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра. Після скасування указаної ухвали постановою Закарпатського апеляційного суду від 14.11.2025 року, 27.11.2025 року цивільна справа № 308/9535/25 надійшла до Ужгородського міськрайонного суду, 28.11.2025 року згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду передана у провадження судді Придачук О.А. та 05.12.2025 року суддею постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, розгляд справи за правилами загального провадження та призначення підготовчого судового засідання на 10 год. 30 хв. 28.01.2026 року.

Наведені у заяві про відвід факти не є обставинами, які в розумінні ст. ст.36, 37 КПК України виключають участь судді в розгляді справи.

Позивачкою в заяві про відвід судді від 20.01.2026 року не подано суду жодного доказу, який би підтвердив упередженість або необ`єктивність суду.

У відповідності до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З огляду на вищенаведене, зважаючи на те, що будь-яких доказів, які б давали підстави сумніватися в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної цивільної справи позивач суду не надала, доходжу висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у зв"язку з чим за приписами ч.3 ст.40 ЦПК України слід передати заяву про відвід судді для розгляду іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36-40 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву заяву ОСОБА_1 про відвід судді Придачук О.А. вважати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді та цивільну справу № 308/9535/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав та збільшення аліментів передати до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу іншому судді відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід судді в рамках розгляду даної цивільної справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.А. Придачук