Справа № 285/6422/25
провадження № 2-о/0285/31/26
У Х В А Л А

06 лютого 2026 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,

учасники справи: заявник ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , представник ОСОБА_4 ,

розглянувши в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту перебування на утриманні,

встановив:

21.11.2025 представник заявника подав до суду заяву про встановлення факту перебування на утриманні у відповідності до ст. 315 ЦПК України у порядку окремого провадження, в якій просив встановити факт, що заявник ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог вказав, що встановлення даного факту необхідно для можливості скористатися заявником правом відстрочки від мобілізації.

25.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в окремому провадженні у відкритому судовому засіданні.

19.01.2026 представник заінтересованої особи подала до суду клопотання про залишення заяви без розгляду, так як заінтересована особа заперечує про встановлення заявленого факту, оскільки наявний спір про право. При цьому, просила врахувати висновки викладені у постанові ВП ВС від 11.09.2025 ухвалену у справі № 201/5972/22.

У судовому засіданні заявник та його представник заяву про встановлення факту підтримали, яку просили задовольнити, з підстав викладених у змісті заяви. Разом з тим, заперечили щодо залишення заяви без розгляду.

Представник заінтересованої особи заперечила проти встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітнього сина заявником у справі, звернула увагу, що заінтересована особа не має заборгованості по аліментах перед заявником по утриманню їх спільного сина ОСОБА_6 .

Заслухавши учасників у справі, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу заявлених вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік фактів, що мають юридичне значення, встановлення яких можливе в окремому провадженні міститься у ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення обов`язково зазначається мета встановлення такого факту та причина неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Згідно змісту заяви представник заявника подав до суду заяву про встановлення факту перебування на утриманні, в якій просив встановити факт того, що заявник ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення даного факту заявнику необхідно для можливості скористатися правом відстрочки від мобілізації.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосування норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Так, у постанові ВП ВС від 11.09.2025 ухвалену у справі № 201/5972/22 Верховний Суд вказав на те, що факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.

Факт, про встановлення якого просить заявник, не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника.

Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.

Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

Оскільки у справі обставин існує спір про право щодо участі одного з батьків у вихованні й утриманні дитини. З урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків виховання дитини, то питання, заявлене заявником, не може з`ясовуватись безвідносно до дій другого з батьків та може вирішуватись у межах спору про право між батьками дитини за загальним правилом у позовному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відтак, з урахуванням того, що заінтересована особа ОСОБА_3 заперечує щодо встановлення заявленого факту, що вказує на те, що у справі виник спір про право, та висновків, викладених у постанові ВП ВС від 11.09.2025 ухвалену у справі № 201/5972/22, заяву про встановлення юридичного факту заявника ОСОБА_1 , у відповідності до вимог ч. 6 ст.294 ЦПК України, слід залишити без розгляду.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що він має право подати до суду позов на загальних підставах.

Керуючись ст. 260, 261, 293, 294, 315, 353 355 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту перебування на утриманні - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право подати позов на загальних підставах та право подати до суду клопотання про повернення сплаченої суми судового збору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ),

заінтересована особа ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_2 ).

Дата підписання та складення повної ухвали 06.02.2026.

Суддя А.В.Михайловська