Провадження № 2/752/1665/26
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

додаткове

09 лютого 2026 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши заяву представника позивача - адвоката Податя Антона Вячеславовича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Протон-21» про стягнення заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебувала вказана цивільна справа.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29.01.2026 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Протон-21» про стягнення заробітної плати задоволено. Стягнуто з ТОВ «Протон-21» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в розмірі 435 028,04 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.Стягнуто з ТОВ «Протон-21» в дохід держави судовий збір в розмірі 4 350,28 грн.

02.02.2026 року представник позивача адвокат Подать А.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в справі, в якій просить стягнути з ТОВ «Протон-21» на користь позивача 19 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктами 1, 2, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування в справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 року в справі № 757/60277/18-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2022 року в справі № 922/1964/21 зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Саме лише не зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити не співмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на не співмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу заявником надано: Договір № 30/06/25-1 про надання правничої допомоги від 30.06.2025 року, укладений між АБ «Податя Антона», в особі керуючого бюро Податя А.В., та ОСОБА_1 , Додаток № 1 від 30.06.2025 року до Договору № 30/06/25-1 про надання правничої допомоги від 30.06.2025 року, Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 29.01.2026 року до Договору № 30/06/25-1 про надання правничої допомоги від 30.06.2025 року, де перелічені найменування виду робіт і послуг на загальну суму 19 000,00 грн.

Разом із тим, на думку суду, розмір витрат на правничу допомогу, визначений стороною позивача в загальному розмірі 19 000,00 грн, є не співмірним із складністю справи, не відповідає критерію розумності в частині визначення вартості 3 000,00 грн - кожного прибуття до суду для участі в судовому засіданні, які відбувалися без участі представника позивача, в зв`язку із чим, оцінюючи витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також часу, який міг би витратити адвокат, враховуючи обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в загальній сумі 11 000,00 грн за рахунок відповідача, зменшивши визначення вартості кожного прибуття до суду представника позивача для участі в судовому засіданні до 1 000,00 грн.

Зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва в суді.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц.

Таким чином, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також тривалість розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в розмірі 11000,00 грн.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника позивача - адвоката Податя А.В. про ухвалення додаткового рішення в указаній справі.

На підставівикладеного, керуючись ст.ст.133,137, 141,270 ЦПК України,суд-

УХВАЛИВ:

заяву представника позивача - адвоката Податя Антона Вячеславовича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Протон-21» про стягнення заробітної плати- задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Протон-21» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 11 000,00 грн (одинадцять тисяч гривень 00копійок).

В задоволенні іншої частини вимог заяви - відмовити.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Протон-21», , місцезнаходження: вул. Чорновола, буд. 48-А, м. Вишневе, Бучанський р-н, Київська обл., 08132.

Додаткове заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд додаткового заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо відповідачу повне додаткове заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, він право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного додаткового заочного рішення суду.

Позивачем додаткове заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд додаткового заочного рішення без задоволення.

Суддя В.С. Хоменко