ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 674/332/25

Провадження № 22-ц/820/262/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю апелянта ОСОБА_1 та його представниці,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи Теофіпольський відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування, зняття арешту з майна, за апеляційного скаргою ОСОБА_1 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області в складі судді Барателі Д.Т. від 29 жовтня 2025 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись з цим позовом до відповідачів, вказував, що після смерті його батька ОСОБА_5 відкрилася спадщина на житловий будинок у АДРЕСА_1 , оціночна вартість якого становить 128445,00 грн. Водночас у померлого ОСОБА_5 залишилася заборгованість зі сплати аліментів у сумі 141108,34 грн, в зв`язку з чим державним виконавцем Теофіпольського відділу ДВС накладено арешт на все майно ОСОБА_5 .

Позивач та матір спадкодавця ОСОБА_3 прийняли спадщину.

Співмешканка померлого ОСОБА_4 теж подала заяву про прийняття спадщини.

Лише він та відповідачка ОСОБА_3 в рівних частках претендують на спадковий будинок, а тому кожен з них має прийняти майно на суму 64222,50 грн. Одночасно кожен з них зобов`язаний погасити борги спадкодавця зі сплати аліментів по 70554,17 грн, однак оскільки сума погашення має розраховуватися в межах вартості майна, то з кожного з них підлягає компенсації борг по 64222,50 грн. Він фактично є кредитором за цим боргом, 1/2 частина будинку належить йому в порядку спадкування, тому вважає, що інша частина будинку може бути зарахована в рахунок іншої частки суми заборгованості.

Наразі нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з накладеним арештом на майно померлого.

За наведених обставин позивач просив скасувати арешт, накладений на належний ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований АДРЕСА_1 та визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на вказаний житловий будинок.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14.05.2025 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 29.07.2025 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 .

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2025 року позов задоволено частково. Скасовано арешт, накладений постановою Теофіпольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 11.06.2018 року, реєстраційний номер запису про обтяження 26572034, на належний ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне та задовольнити позов повністю. На його думку, суд першої інстанції не врахував, що між спадкоємцями існує реальний спір про право, що виключає нотаріальне оформлення спадщини. ОСОБА_4 не відмовилася від спадщини, її статус не визначено, нотаріус не може оформити право власності. ОСОБА_3 не може відмовитися від спадщини нотаріально, так як минув строк 6 місяців. Суд помилково послався на «визнання позову» ОСОБА_3 як на підставу відсутності перешкод для оформлення спадщини, так інша відповідачка ігнорувала усі засідання і спір з нею не вирішений. Тому, оформити право спадщини в позасудовому порядку неможливо. На його думку, суд не застосував ефективний спосіб захисту прав позивача. Позивач є сином спадкодавця, та одночасно кредитором спадкодавця. Визнання права власності в цьому випадку є єдиним способом, що забезпечує врахування аліментної заборгованості, реальне завершення спадкової процедури, уникнення множинних майбутніх процесів.

В судовому засіданні апелянт та його представниця підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , після смерті якого залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.11.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Ганасюком М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 446.

Позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_5 .

З метою оформлення спадкових прав на майно, яке залишилось після смерті його батька ОСОБА_5 звернувся до Теофіпольської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Після смерті ОСОБА_5 у Теофіпольській державній нотаріальній конторі 25.06.2024 заведено спадкову справу № 107/2024 (номер з Спадковому реєстрі 72620223).

За даними спадкової справи № 107/2024 із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , окрім його сина ОСОБА_1 , також звернулися матір померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Остання у поданій заяві про прийняття спадщини одночасно вказала, що документи, що стосуються її спадкових прав, а також додаткові відомості щодо вирішення питання успадкування будуть надані пізніше.

Листом від 13.02.2025 № 71/01-16 завідувачем Теофіпольської державної нотаріальної контори Вівсянко О.П. повідомлено ОСОБА_1 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який належав померлому ОСОБА_5 , у зв`язку з наявністю запису про арешт на все майно померлого у розділі Державного реєстру речових прав та їх обтяжень. Одночасно позивачу запропоновано звернутися до суду з позовною заявою про зняття арешту на зазначене вище майно.

Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03.03.2025, номер інформаційної довідки 416029035, вбачається наявність запису про обтяження (тип арешт нерухомого майна) на усе майно ОСОБА_5 ; номер запису про обтяження 26572034, зареєстрований 12.06.2018 державним реєстратором Осипчук Ю.А. (Теофіпольський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області) на підставі постанови державного виконавця вищевказаного відділу ДВС про арешт майна боржника № 6099539 від 11.06.2018 року.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що скасування арешту, накладеного на належний спадкодавцю ОСОБА_5 житловий будинок порядку виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_1 , усуне перешкоду для реалізації права його спадкоємців щодо оформлення спадщини і здійснення розрахунків по боргах померлого в межах вартості отриманого спадкового майна.

Відмовляючи в позові в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті померлого ОСОБА_5 , суд виходив з того, що позовні вимоги є передчасними. Зняття арешту з спадкового будинку усунуло перешкоду для оформлення спадкоємцями спадщини у встановленому законом порядку. При цьому в суду відсутні відомості, чи має право на спадкування ОСОБА_4 щодо спадкового майна та які документи вона подала нотаріусу.

Так, за змістом ст.ст. 1216 - 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частинами 1-2 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Водночас незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Частиною 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Відповідно до ч. 5 вказаної статті у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Суд правильно констатував, що скасування арешту, накладеного на належний спадкодавцю ОСОБА_5 житловий будинок у порядку виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_1 , усуне перешкоду для реалізації права позивача як його спадкоємця щодо оформлення спадщини.

Апелянт не довів, що його право на спадкування як спадкоємця першої черги за законом після смерті батька оспорюється і не визнається відповідачами у справі, і що саме спір між спадкоємцями є підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно.

Згідно листа Теофіпольської державної нотаріальної контори від 13.02.2025 № 71/01-16 перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок ОСОБА_5 є запис про арешт всього майно померлого, тому запропоновано звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Тому за скасування арешту, накладеного на належний спадкодавцю ОСОБА_5 житловий будинок не існує перешкод для оформлення спадщини в нотаріальному порядку, твердження апелянта про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку не ґрунтується на доказах.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовна вимога про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 є передчасною і не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 06 лютого 2026 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк