ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року

м. Київ

справа № 757/15536/24

провадження № 61-13247св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача - Калараша А. А.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Пророка В. В.,

учасники справи:

заявник - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві,

заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Григоренко І. В., та постанову Київського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року, ухвалену колегією у складі суддів Шкоріної О. І., Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви

1. У квітні 2024 року Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві) звернулося до суду із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, за участю заінтересованих осіб: Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «Приватанк»), ОСОБА_1 .

2. Заява мотивована тим, що відповідно до наказу ГУ ДПС у м. Києві від 22 грудня 2023 року № 6456-п на підставі вимог підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78, статті 79, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України (далі - ПК України), пункту 2 частини першої статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання платником податків вимог податкового та валютного законодавства за період з 01 січня 2017 року до 18 січня 2022 року та дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період часу з 15 березня 2013 року до 18 січня 2022 року, відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку до неї.

3. Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 проінформована письмовим повідомленням від 22 грудня 2023 року № 562/26-15-24-02-07. Повідомлення та копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 22 грудня 2023 року № 6456-п направлені 22 грудня 2023 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою платника податків, а саме: АДРЕСА_1 , які повернулися без вручення ОСОБА_1 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

4. Крім того, ГУ ДПС у м. Києві за податковою адресою платника податків ОСОБА_1 направлено лист повідомленням про необхідність надання первинних документів для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки за період з 01 січня 2017 року до 18 січня 2022 року, який повернувся на адресу заявника без вручення ОСОБА_1 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

5. На перевірку до ГУ ДПС у м. Києві платник податків не з`явилася та документів, пов`язаних з підприємницькою діяльністю не надала, у зв`язку із чим, перевірку проведено за відсутності платника податків, відповідно до вимог статей 20, 79 ПК України.

6. За результатами проведеної перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 є засновником та керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІА МІР» (), за період часу з 01 січня 2017 року до 18 січня 2022 року платник податків перебував на загальній системі оподаткування. Крім того, встановлено не нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2018 рік на суму 137 602,08 грн, чим порушено вимоги пункту 1 частини другої статті 6, абзацу 3 частини восьмої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»; несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; несвоєчасне подання майнової декларації за 2019 рік, чим порушено вимоги підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49, пункту 177.5 статті 177 ПК України.

7. У зв`язку з ненаданням до перевірки документів (книги обліку доходів та витрат, банківських виписок та інших документів) встановити повноту визначення доходів в повному обсязі не є можливим. Платником податків за фактом встановлених порушень пояснення та додаткові документів до перевірки не надано.

8. На підставі статей 20, 73 ПК України ГУ ДПС у м. Києві до АТ КБ «ПриватБанк» направлено запит від 14 лютого 2024 року за № 2265/І/26-15-24-02-07-08 щодо надання інформації про обсяг та обіг коштів у розрізі контрагентів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів по відкритим рахункам в банку. АТ КБ «ПриватБанк» у своїй відповіді від 22 лютого 2024 року № 20.1.0.0.0/7-240222/36077 повідомив, що запитувана інформація не входить до переліку інформації, яка надається банками центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику та може бути розкрита лише на підставі рішення суду або з дозволу клієнта.

9. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність проведення аналізу щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів суб`єктом господарювання до державного бюджету. Відсутність інформації про обсяг та обіг коштів по вказаним банківським рахункам, а також відсутність інформації щодо контрагентів платника податків за вказаний період часу, призначень платежів, унеможливлює проведення документальної позапланової перевірки відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

10. Враховуючи наведені обставини, ГУ ДПС у м. Києві просило суд зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» надати інформацію по рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , за період з 05 квітня 2018 року до 21 листопада 2021 року із зазначенням обсягу та обігу коштів у розмірі контрагентів, дат проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменування по номеру рахунку.

Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття

11. Печерський районний суд міста Києва рішенням від 20 серпня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року, у задоволенні заяви ГУ ДПС у м. Києві про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, відмовив.

12. Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що матеріали справи не містять доказів того, що заявником здійснено всі заходи/процедури досудового отримання інформації, що містить банківську таємницю, та не додано до заяви документального підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог.

13. Заявник не надав жодних доказів, що підтверджуються належність вказаного ним у заяві рахунку особі, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці.

14. Заявник не надав суду жодних доказів звернення з вимогою до ОСОБА_1 про надання всіх документів, пов`язаних з її господарською діяльністю за періоди з 01 січня 2017 року до 18 січня 2022 року та з 15 березня 2013 року до 18 січня 2022 року, та підтвердження отримання ОСОБА_1 у передбачений чинним законодавством спосіб вказаних звернень, а також наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 22 грудня 2023 року № 6456-п, про який зазначено в акті про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 , який, у свою чергу, не містить підпису особи, відносно якої проводилась перевірка.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи

15. 24 жовтня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУ ДПС у м. Києві, подана через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_2 у порядку самопредставництва,на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2024 року тапостанову Київського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

16. Касаційна скарга мотивована тим, що отримання інформації щодо контрагентів ОСОБА_1 , з якими здійснювалися фінансові операції, є необхідним для проведення аналізу реальності господарських операцій ОСОБА_1 , виявлення можливих фактів формування безпідставного податкового кредиту, встановлення фактичного руху коштів, тощо.

17. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій про невжиття контролюючим органом заходів досудового отримання інформації від платника податків є помилковими, оскільки перед зверненням до суду із заявою про розкриття банківської таємниці по розрахунковим рахункам ГУ ДПС у м. Києві було вжито всі можливі та передбачені чинним законодавством України досудові заходи в отриманні інформації, а саме: контролюючий орган звернувся до платника податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

18. Належність ОСОБА_1 відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» рахунку № НОМЕР_1 підтверджується ІКС «Податковий блок».

19. Від інших учасників справи не надходило відзиву на касаційну скаргу.

Провадження у суді касаційної інстанції

20. Верховний Суд ухвалою від 10 листопада 2025 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року, витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

21. У листопаді 2025 року матеріали цивільної справи № 757/15536/24 надійшли до Верховного Суду.

22. У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Білоконь О. В. протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 листопада 2025 року справу № 757/15536/24 (провадження № 61-13247св25) передано колегії суддів: Калараш А. А. (суддя-доповідач), Петров Є. В., Пророк В. В.

23. Верховний Суд ухвалою від 14 січня 2026 року призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.

24. Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 20, пункту 42.2 статті 42, пункту 75.1 статті 75, статті 78 ПК України у подібних правовідносинах [пункт 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)].

25. Також підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій фактичні обставини справи

26. Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що ОСОБА_1 з 15 березня 2013 року по 18 січня 2022 року зареєстрована Деснянською районною в м. Києві державною адміністрацією як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 27, 28).

27. Наказом ГУ ДПС у м. Києві від 22 грудня 2023 року № 6456-п на підставі вимог підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78, статті 79, пункту 82.2 статті 82 ПК України, пункту 2 частини першої статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 з 30 січня 2024 року по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів з питань дотримання платником податків вимог податкового та валютного законодавства за період з 01 січня 2017 року до 18 січня 2022 року та дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 15 березня 2013 року до 18 січня 2022 року, відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку до неї (а. с. 20).

28. Відповідно до акта ГУ ДПС у м. Києві «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 1 січня 2017 року до 18 січня 2022 року та дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період часу з 15 березня 2013 року до 18 січня 2022 року» від 12 лютого 2024 року № 10599/Ж5/26-15-24-02-07/ встановлено порушення платником податків ОСОБА_1 , зокрема: несвоєчасне подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік; заниження податкового зобов`язання податку на доходи фізичних осіб за 2018 рік на суму 751 016,39 грн; несвоєчасна сплата податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування; заниження податкового зобов`язання по військовому збору за 2018 рік на суму 62 584,69 грн; несвоєчасна сплата військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування; не нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2018 рік на суму 137 602,08 грн; несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; заниження податкового зобов`язання по податку на додану вартість за грудень 2018 року на суму 685 509,00 грн; не надання посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки (а. с. 33-60).

29. 15 лютого 2024 року ГУ ДПС у м. Києві на підставі підпункту 20.1.3 пункту 20.1 статті 20 ПК України направило запити № № 11298/6/26-15-24-02-07-05 та 10899/6/26-15-24-02-07-05 до АТ КБ «ПриватБанк» з проханням надати інформацію про обсяги та обіг коштів в розрізі контрагентів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменування по зазначеним рахункам, які відкриті в цій банківській установі.

30. У листах від 22 лютого 2024 року № 20.1.0.0.0/7-240222/36069 та від 27 лютого 2024 року № 20.1.0.0.0/7-240222/36075 АТ КБ «ПриватБанк» повідомило, що запитувана інформація є банківською таємницею та не може бути надана.

31. На підставі статей 20, 73 ПК України ГУ ДПС у м. Києві направило до АТ КБ «ПриватБанк» запит від 14 лютого 2024 року № 2265/І/26-15-24-02-07-08 щодо надання інформації про обсяг та обіг коштів у розрізі контрагентів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів по відкритим рахункам в банку (а. с. 18, 19).

32. Листом від 22 лютого 2024 року № 20.1.0.0.0/7-240222/36077 АТ КБ «ПриватБанк» відмовило ГУ ДПС у м. Києві у наданні запитуваної інформації, оскільки вона не входить до переліку інформації, яка надається банками центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику та може бути розкрита лише на підставі рішення суду або з дозволу клієнта (а. с. 29, 30).

Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

33. Відповідно до частини першої статті 1076 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

34. Згідно зі статтею 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України.

35. Пунктом 2 частини першої статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду.

36. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність проведення перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.

37. Відповідно до підпункту 20.1.5 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

38. Саме по собі неподання у встановлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 ПК України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких проведення перевірки є неможливим або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

39. Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

40. У пункті 73.3 статті 73 ПК України зазначено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

41. За змістом пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

42. Відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності обставин, коли розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

43. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

44. Згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

45. Статтею 348 ЦПК України передбачено, що в заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено, зокрема, обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено.

46. Згідно з частиною другою статті 350 ЦПК України, якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні заяви.

47. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що однією з істотних умов договору банківського рахунка є гарантування банком збереження банківської таємниці.

48. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 686/4972/21, від 23 березня 2023 року у справі № 752/18896/21, від 28 квітня 2025 року у справі № 758/4675/19, від 13 червня 2025 року у справі № 758/2238/18.

49. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

50. Отже, у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

51. Розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, в межах цивільної справи можливе лише щодо юридичної або фізичної особи, стосовно якої вимагається розкриття інформації, а не її контрагентів.

52. Відмовляючи у задоволенні заяви, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили із того, що заявник не надав суду доказів звернення до ОСОБА_1 з вимогою про надання всіх документів, пов`язаних з її господарською діяльністю за періоди з 01 січня 2017 року до 18 січня 2022 року та з 15 березня 2013 року до 18 січня 2022 року, та підтвердження отримання ОСОБА_1 у передбачений чинним законодавством спосіб таких звернень, а також наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 22 грудня 2023 року № 6456-п, про який зазначено в акті про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 .

53. Також заявник не надав доказів того, що рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», належить особі, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці.

54. Враховуючи наведене, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що ГУ ДПС у м. Києві не довело, що ним здійснено всі заходи/процедури досудового отримання інформації, що містить банківську таємницю.

55. У касаційній скарзі заявник посилається на те, що судами не враховано, що рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується факт відправлення на податкову адресу платника податків ОСОБА_1 письмового повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 22 грудня 2023 року № 562/26-15-24-02-07 разом із копією наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 22 грудня 2023 року № 6456-п, які повернулися не врученими у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Крім того, належність ОСОБА_1 розрахункового рахунку № НОМЕР_1 підтверджується належним доказом - ІКС «Податковий блок».

56. Зазначені доводи касаційної скарги є необґрунтованими виходячи із таких міркувань.

57. Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

58. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

59. Тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК Українидає підстави для висновку, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

60. З матеріалів справи встановлено, що копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення щодо направленого ОСОБА_1 листа ГУ ДПС у м. Києві з вимогою надати документи для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки (а. с. 125-128), а також дані про банківські рахунки ОСОБА_1 (а. с. 124) були долученні ГУ ДПС у м. Києві до апеляційної скарги.

61. Доказів поважності причин неподання таких доказів до суду першої інстанції заявник не зазначив.

62. За таких обставин в силу вимог частини третьої статті 367 ЦПК України в апеляційного суду були відсутні підстави для дослідження зазначених доказів.

63. Доводи касаційної скарги про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права в подібних правовідносинах є безпідставними, адже Верховний Суд неодноразово формулював висновок у справах про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, зокрема, в постановах 27 червня 2022 року в справі № 686/17906/21, від 21 вересня 2022 року в справі № 461/6330/21, від 21 липня 2022 року в справі № 686/17914/21, від 19 травня 2022 року в справі № 386/17441/21, від 08 червня 2022 року в справі № 686/17998/21, від 21 квітня 2022 року в справі № 761/8629/19, від 23 березня 2023 року в справі № 752/18896/21, від 24 квітня 2023 року в справі № 758/6507/18, від 15 лютого 2024 року в справі № 757/287/21, від 09 липня 2025 року в справі № 752/14189/24 та інших.

64. Судові рішення в цій справі узгоджуються з наведеними вище висновками Верховного Суду.

65. Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з установленими судами обставинами справи і оцінкою доказів, надання їм власної суб`єктивної оцінки, що в силу вимог статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

66. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження.

67. Касаційний суд з урахуванням частини першої статті 400 ЦПК України переглянув у касаційному порядку оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі.

68. Підстав для виходу за межі розгляду справи судом касаційної інстанції не встановлено.

69. Відповідно до частини третьої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення -без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

70. Доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень не впливають, тому колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Щодо судових витрат

71. Оскільки суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А. А. Калараш

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров

В. В. Пророк