Справа № 331/5801/25
Провадження № 2-сз/331/14/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року місто Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

за участю секретаря судового засідання Красан І.Л.,

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Білотіл Ангеліни Григорівни про повернення сплаченої суми судового збору,

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Білотіл Ангеліна Григорівна, яка діє на підставі довіреності від 30 грудня 2025 року, звернулась до суду з заявою про повернення судового збору, який було сплачено при зверненні до суду з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в особі представника Незамай Аліни Дмитрівни, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Розглянувши заяву про повернення судового збору, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

Ухвалою судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 03 жовтня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в особі представника Незамай Аліни Дмитрівни, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, повернуто позивачуна підставі п. 2) ч. 4 ст. 185 ЦПК України, у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог(а.с.73а-74).

Згідно положень ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом п. 2) ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема в разі повернення заяви або скарги.

Положеннями частини 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Так, матеріали цивільної справи містять платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 102966 від 18 березня 2025 року про сплату ТОВ «ФК «ЄАПБ» судового збору у розмірі 3028,00 грн. (а.с.6).

В той же час, відповідно до довідки секретаря суду Оксани Калініної, квитанція № 102966 від 18 березня 2025 року про сплату судового збору у сумі 3028 грн. 00 коп. від платника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за подання заяви про стягнення заборгованості була приєднана до справи № 331/1907/25 (провадження № 2/331/1726/2025) (а.с.72).

Судом встановлено, що ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 03 жовтня 2025 року у справі № 331/5801/25 (провадження № 2/331/3380/2025) позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в особі представника Незамай Аліни Дмитрівни, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, повернуто позивачу.

При цьому, судовий збір сплачений за подання вказаної позовної заяви належним чином зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України і позивачу, у встановленому законом порядку, не повертався.

Зазначене вище свідчить про те, що платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 102966 від 18 березня 2025 року про сплату ТОВ «ФК «ЄАПБ» судового збору у розмірі 3028,00 грн. прикріплена до іншої справи та, відповідно, обліковується в іншій цивільній справі №331/1907/25 (провадження № 2/331/1726/2025).

Необхідно зауважити, що у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу на наступне. Так, певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484-VIII від 22 травня 2015 року, це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час ухвалення оскаржуваних у цій справі судових рішень стаття 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Отже, у разі, коли позивач повторно подає до суду позовну заяву, то він має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий ним раніше до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку із зверненням до суду, оскільки за законом такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була залишена без розгляду.

Аналізуючи вищезазначене, суд звертає увагу, що така квитанція про сплату, у даному випадку платіжна інструкція кредитового переказу коштів, не може бути врахована як належний доказ сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі у цій справі, так як судовий збір за нею сплачений та зарахований при поданні до суду іншого позову.

Таким чином, у даному випадку позивач має право повернути сплачений ним судовий збір, відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 102966 від 18 березня 2025 року, звернувшись до суду із заявою про повернення судового збору в іншій цивільній справі, а саме у справі № 331/1907/25 (провадження № 2/331/1726/2025).

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що судовий збір був сплачений позивачем при зверненні до суду з іншим позовом, обліковується, відповідно, в іншій цивільній справі, суд приходить до висновку, що заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Білотіл Ангеліни Григорівни про повернення сплаченої суми судового збору не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 133, ст.ст. 260, 261 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Білотіл Ангеліни Григорівни про повернення сплаченої суми судового збору, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Яцун