Справа № 159/8355/25
Провадження № 2/159/507/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Смалюха Р.Я., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1 ), звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач або ОСОБА_2 ), в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох річного віку.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що з 28.01.1996 перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду від 02.06.2023. Від шлюбу народилось двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З відповідача стягувались аліменти на утримання доньок, однак після досягнення ОСОБА_3 повноліття стягнення аліментів на неї припинилось. На даний час ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денної форми навчання Національного університету водного господарства та природокористування за спеціальністю «Терапія та реабілітація». Термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029. ОСОБА_1 зазначає, що навчання є платним, витрати на навчання доньки несе позивач. Вказує, що донька не має можливості працевлаштуватись, так як навчається на денній формі навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Свої вимоги позивач мотивує положеннями статей 141, 185, 199, 200 Сімейного кодексу України (далі СК України) щодо можливості стягнення аліментів.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

15.12.2025 суд ухвалою відкрив провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

До суду повернулося поштове повідомлення про вручення поштового відправлення R90, яким відповідач повідомлявся про розгляд справи, з відміткою про отримання відправлення під особистий підпис.

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач вважається належним чином повідомленим про час, місце і дату судового розгляду.

Про розгляд справи судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивач та відповідач повідомлені у спосіб передбачений Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України), сторони заяв про розгляд справи з викликом сторін не подавали.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи суд встановив таке.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 02.06.2023, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який зареєстрований 28 січня 1996 року. Післі розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_5 змінено на « ОСОБА_6 ».

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копією довідки № 1151 від 10.11.2025 підтверджується та обставина, що ОСОБА_3 є студенткою Національного університету водного господарства та природокористування. ОСОБА_3 навчається на першому курсі денної форми навчання за спеціальністю «Терапія та реабілітація». Термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029.Форма навчання платна.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2023/004504391 від 16.06.2023.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 02.06.2023 з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 травня 2023 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері сімейних правовідносин щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61- 12782св18) зробив висновок про те, що СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

У статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Отже, обов`язок із забезпечення належного рівня життя дітей покладений в рівній мірі як на батька так і на матір.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 досягла повноліття та є студенткою першого курсу Національного університету водного господарства , денна форма навчання, термін навчання до 30.06.2029

Зазначене дає підстави для правомірних очікувань на її утримання батьками в період навчання у формі аліментів, що передбачено ст.ст. 199, 200 СК України, оскільки вона потребує матеріальної допомоги на навчання, харчування, інші побутові потреби і не може самостійно себе забезпечити, у зв`язку з навчанням.

У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач не може надавати допомогу своїй повнолітній дитині, яка продовжує навчання.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 яка продовжує навчання до досягнення ним 23 років.

Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд зазначає таке.

Відповідно до приписів ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Під час визначення розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статті 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Встановлюючи мінімальний розмір аліментів держава визначає лише орієнтир щодо гарантованих мінімальних меж.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Отже, для забезпечення належного рівня життя ОСОБА_3 як матір так і батько зобов`язані вживати заходів по його утриманню до завершення ним навчання.

Так, на виконання положень ч. 1 ст. 182 СК України, позивач не надав суду доказів того, що у відповідача наявні на праві власності, володіння та/або користування майно та майнові права, у тому числі рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, виключні права на результати інтелектуальної діяльності, корпоративні права. У справі відсутні докази того, що відповідач здійснив витрати, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, чи інші витрати, що перевищують його заробіток (доходи).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того суд бере до уваги перебування на утриманні відповідача іншої неповнолітньої доньки, на яку він сплачує аліменти відповідно до зазначеного вище рішення суду від 02.06.2023, яким з відповідача стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла повноліття (18 років), тому стягнення аліментів на її утриманні припинилось.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Суду не надано доказів того, що хтось з батьків звернувся з позовом про визначення розміру аліментів на неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином з 05.11.2025 року на неї стягуються аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача.

У матеріалах справи також відсутня інформація про доходи відповідача, учасники справи не заявляли клопотання про витребування судом такої інформації.

На підставі наведеного, враховуючи спільний обов`язок батьків утримувати свою дитину, стягнення аліментів на повнолітню ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини доходу відповідача буде справедливим та достатнім і не становитиме надмірний тягар для платника аліментів.

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про порушення відповідачем прав повнолітньої дочки ОСОБА_3 на отримання аліментів у зв`язку з навчанням, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти на повнолітню дитину, що продовжує навчання ОСОБА_3 , в розмірі 1/6 заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох річного віку.

Суд роз`яснює, що сторони не позбавлені можливості, у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 17.11.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Оскільки згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, починаючи з 17 листопада 2025 року і до 30 червня 2029 року, за умови навчання, але не більше ніж до досягнення нею віку 23 років.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складене 09.02.2026.

Головуючий: Р. Я. СМАЛЮХ