Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/47/26
У Х В А Л А

20.01.2026 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Васільєв С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Красилівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту народження дитини,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження дитини, ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Легніца Республіки Польща, від батька громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та матері, громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Легніца Республіки Польща у шлюбі народився син - ОСОБА_4 . Доказами, що підтверджують ці обставини, є свідоцтво про шлюб та повний витяг з актового запису про народження №0262011/00/АU/2024/666363 Домбровського Ореста.

29 січня 2025 року Генеральним консульством України у Вроцлаві ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю Республіки Польща, видано довідку про те, що згідно з рішенням Генерального консульства України у Вроцлаві він набув громадянство України на підставі частини 1 статті 7 Закону України «Про громадянство України». В довідці зазначено, що відповідно до законодавства України зазначена особа є громадянином України з моменту народження.

Разом з тим, державна реєстрація народження дитини в Державному реєстрі актів цивільного стану України не проводилась. Свідоцтво про народження дитини українського зразка заявнику не було видано. При цьому 07 травня 2025 року ОСОБА_5 оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

У січні 2026 року батьком ОСОБА_2 , ОСОБА_1 подано до Генерального консульства України у Вроцлаві в електронній формі запит щодо оформлення українського свідоцтва про народження дитини, народженої у Польщі.

Заявник вказує, що консульство України відмовилось здійснювати державну реєстрацію народження. Письмових пояснень не надано. Усно представник консульства повідомив, що єдиний шлях вирішення питання - звернення до суду в Україні.

Також в січні 2026 року ОСОБА_1 подав до Красилівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в електронній формі запит, в якому просив надати офіційне роз`яснення щодо можливості державної реєстрації даним органом народження дитини на підставі іноземного акта про народження.

Станом на 12.01.2025 відповіді на цей запит не отримано.

За таких обставин, заявник зазначає, що державна реєстрація народження дитини та отримання українського свідоцтва про народження в адміністративному порядку є неможливими через обставини, що не залежать від батьків.

Суддя, ознайомившись з вказаною заявою та доданими до неї документами, звертає увагу на таке.

За змістом частин 1, 2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, з-поміж іншого, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У той же час, за змістом ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Верховний Суд у постанові від 08.06.2022 у справі № 127/12175/21 зазначив, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21 (п.104) зауважувала, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

Якщо факт, що має юридичне значення, підлягає встановленню в позасудовому порядку, особа має використати такий порядок.

Так, державну реєстрацію актів цивільного стану громадян України, які проживають або тимчасово перебувають за кордоном, проводять дипломатичні представництва і консульські установи України.

Відповідно до пункту 1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, державну реєстрацію актів цивільного стану громадян України, які проживають або тимчасово перебувають за кордоном, проводять дипломатичні представництва та консульські установи України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2023 року № 66 «Про забезпечення здійснення закордонними дипломатичними установами України повноважень у сфері державної реєстрації актів цивільного стану в умовах воєнного стану» установлено, що в умовах воєнного стану до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин з проведення державної реєстрації актів цивільного стану закордонними дипломатичними установами України визначені Міністерством закордонних справ закордонні дипломатичні установи України, зокрема, проводять державну реєстрацію актів цивільного стану, вносять зміни до актових записів цивільного стану, їх поновлюють та припиняють їхню дію, повторно видають свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану та видають витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (далі - надання послуг у сфері державної реєстрації актів цивільного стану) з використанням зазначеного Реєстру як органи державної реєстрації актів цивільного стану, що здійснюють його ведення.

Дипломатичні представництва і консульські установи України керуються спеціальним нормативним документом - Інструкцією про порядок реєстрації актів громадянського стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 23 травня 2001 року № 32/5/101.

Згідно з п.2.1-2.2 Інструкції реєстрація народження дитини провадиться консулом з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

Заяву про реєстрацію народження дитини батьки зобов`язані подати невідкладно, але не пізніше одного місяця з дня народження дитини.

Якщо заява про реєстрацію народження надійшла після закінчення року з дня народження дитини і до досягнення нею 16 років, то реєстрація народження провадиться у консульській установі за місцем проживання дитини на загальних підставах як первинна, але після порядкового номера зазначається "Реєстрація з пропуском строку".

У цих випадках одночасно подаються документ медичного закладу про народження дитини, медична довідка про стан здоров`я дитини на момент реєстрації народження та документи, які підтверджують походження дитини, а саме: свідоцтво про шлюб батьків, про розірвання шлюбу, про смерть батьків чи одного з них або відповідне рішення суду.

Відповідно до п.2.4 Інструкції реєстрація народження провадиться при пред`явленні:

а) документа медичного закладу про народження дитини. У виняткових випадках, при народженні дитини поза медичним закладом, - довідки лікаря, який подав допомогу при пологах. У разі народження дитини вдома без медичної допомоги факт і час народження повинні бути підтверджені підписом двох свідків, присутніх при пологах, із зазначенням їхніх прізвищ, імен та по батькові, місця проживання і документів, що посвідчують їх особи, у графі «документи, що підтверджують факт народження дитини», а також медичним документом про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (приватного лікаря);

б) паспортних документів, що посвідчують особи батьків (одного з батьків). Якщо документ, який посвідчує особу одного з батьків, з поважних причин не може бути пред`явлений, то відомості про другого з батьків у даному випадку зазначаються на підставі свідоцтва про шлюб. Дані про громадянство та національність в актовому записі про народження та свідоцтві не заповнюються, про що робиться відповідний запис у графі «Для відміток». Надалі ці дані можуть бути доповнені відповідно до Положення про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану;

в) документа, який є підставою внесення відомостей про батька (свідоцтво про шлюб, заява матері, заява батька про визнання батьківства, спільна заява матері та батька дитини, якщо батьки не перебувають у шлюбі, спільна заява матері та її чоловіка про невизнання чоловіка батьком дитини, спільна заява батька дитини та чоловіка, який перебуває у шлюбі з її матір`ю).

Після складання актового запису цивільного стану заявнику видається відповідне свідоцтво встановленого зразка (п.7.1 Інструкції).

Отже, чинним законодавством передбачено позасудовий порядок реєстрації народження дитини за кордоном.

Фактично, заявником не зазначено, в чому полягають перешкоди в отриманні свідоцтва про народження дитини встановленого зразка та ким йому було у вказаному відмовлено.

При цьому заявником до суду не подано доказів, зокрема, звернення у встановленому порядку до консульської установи України (надано лише скріншот переписки у чаті, яка не підтверджує вказаних заявником у заяві обставин); відсутня письмова відмова вказаного органу у проведенні державної реєстрації народження.

Заявником не вказується про факт звернення до уповноваженого органу та подачу відповідного комплекту документів для державної реєстрації народження дитини.

Відсутня й сама відмова; невідомо, чи може щось бути підставою для відмови у такій реєстрації.

Тільки у разі відмови особі в проведенні державної реєстрації народження (зокрема, у зв`язку з відсутністю документа закладу охорони здоров`я, що підтверджує факт народження), особа може звернутись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

При цьому із доданих заявником до заяви документів встановлено, що дитині оформлено закордонний паспорт громадянина України для виїзду за кордон та наявна довідка про реєстрацію дитини громадянином України.

Факт народження дитини зареєстрований уповноваженим органом Польщі.

Водночас, заявник посилається, зокрема, на пункт 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, згідно якого суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Проте встановлення факту народження, про який просить заявник у заяві по цій справі, неможливе на підставі п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, оскільки цей пункт стосується випадку народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд у постанові від 06 липня 2022 року в справі №203/3236/19 зазначив, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18.

Таким чином, чинним законодавством визначений позасудовий порядок встановлення факту народження дитини за кордоном, тому у відкритті провадження за заявою про встановлення факту слід відмовити.

Керуючись ст. ст.4, 5, 175, 185-186, 293, 315, 318 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини.

Роз`яснити заявнику, що розгляд постановленого у заяві питання визначено законодавством у позасудовому порядку.

Роз`яснити заявнику, що він вправі звернутися із вказаною заявою у судовому порядку після вичерпання можливостей позасудового порядку встановлення юридичного факту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 20.01.2026.

Суддя С. В. Васільєв