Справа № 740/4956/25
Провадження № 2-п/740/4/26
УХВАЛА

про скасування заочного рішення

30 січня 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участі секретаря судового засідання Хомінець Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2025 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр», товариство) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

У грудні 2025 року відповідачка звернулася до суду із заявою, в якій просила скасувати заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2025 року у вищевказаній цивільній справі та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, а також просила поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заява про перегляд заочного рішення обґрунтована тим, що 24 грудня 2025 року ОСОБА_1 отримала заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2025 року, яким з неї на користь ТОВ «Споживчий центр» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 14.03.2025-100000589 від 14.03.2025 у розмірі 76 160,00 грн та судовий збір у сумі 2256,46 грн. Відповідачка не з`являлася в судові засідання, а також не подала відзиву на позовну заяву з поважних причин, оскільки під час розгляду справи й на цей час вона постійно проживає в м. Києві, а не за зареєстрованим місцем проживання у м. Ніжині. Також 22 жовтня 2025 року вона зламала ногу та пересувалася лише на милицях, а тому була позбавлена можливості прибути до суду. ОСОБА_1 заперечує проти вимог позивача, посилаючись на те, що 19 березня 2025 року вона звернулася до Голосіївського управління поліції ГУ НП в м. Києві із заявою, що 17.03.2025 близько 12:00 год. невстановлена особа шляхом незаконних операцій з використанням електрообчислювальної техніки заволоділа грошовими коштами з її банківської картки № НОМЕР_1 , емітованої в АТ КБ «Приватбанк», та відкрила на ім`я відповідачки близько 18 мікрокредитів (мікрозаймів), один із яких був відкритий у фінансовій установі «Швидко гроші» на загальну суму 28 000,00 грн. Несанкціоноване списання грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 відбулося на іншу картку відповідачки № НОМЕР_2 , емітовану в АТ «ПУМБ», трьома транзакціями на загальну суму 45 000,00 грн, після чого з банківської картки АТ «ПУМБ» грошові кошти перераховано на невстановлені рахунки. Також особистий мобільний телефон ОСОБА_1 , який обслуговується в ПрАТ «Київстар», було зламано та здійснено несанкціонований доступ з мобільного пристрою Redmi Note 13, який ніколи не належав відповідачці. Указані обставини свідчать про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Також відповідачка звернулася до позивача із заявою з проханням провести внутрішнє розслідування, до якої додала відповідний витяг з ЄРДР. Тобто вона вчинила всі необхідні дії, які входять в коло обов`язків клієнта фінансової установи при виникненні ситуації з несанкціонованими діями. Отже, судом прийнято рішення про задоволення позову ТОВ «Споживчий центр» на підставі матеріалів та доказів, наданих лише позивачем, що призвело, на думку відповідачки, до неповного з`ясування всіх обставин справи та прийняття рішення, яке не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідачка та її представник адвокат Квацба Р. Д. подали до суду заяви про проведення судового засідання без їхньої участі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, при цьому належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, жодних заяв/клопотань не подавав до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, зі змісту наведених вище норм убачається, що заочне рішення може бути скасоване за наявності двох умов, які мають існувати одночасно.

Суд ураховує те, що для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що аргументи відповідача щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності двох умов можна вважати, що наявні підстави для скасування заочного рішення й призначення справи до розгляду.

Згідно із ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно з матеріалами справи в серпні 2025 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 14.03.2025-100000589 від 14.03.2025 у розмірі 81 760,00 грн.

05.09.2025 до суду від в.о. начальника Управління «Центр надання адміністративних послуг» Ніжинської міської ради Степнової Ю. М. до суду надійшла інформація про те, що станом на 02.09.2025 в Управлінні відсутня інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 .

Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 1771523 від 15.09.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.05.2015 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 10 жовтня 2025 року 10-40 год.

Згідно з матеріалами справи 16.09.2025 суд надсилав за зареєстрованим місцем проживання відповідачки ухвалу про відкриття провадження, однак до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 37).

Відповідно до довідки секретаря судового засідання - Наталії Дьоміної від 10.10.2025 на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання 10 жовтня 2025 року у вказаній цивільній справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося, підстава - оголошення повітряної тривоги під час розгляду справи; судове засідання відкладено на 20 листопада 2025 року 11:20 год.

Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2025 року задоволено частково позов ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 14.03.2025-100000589 від 14.03.2025 у розмірі 76 160,00 грн.

Заочне рішення суду у цій цивільній справі ухвалено 20 листопада 2025 року без явки учасників справи в судове засідання.

Однак матеріали справи не містять доказів (зокрема, поштового конверта, оголошення про виклик), що відповідачка згідно із ст. 128 ЦПК України була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 20 листопада 2025 року 11-20 год., в якому розглянуто справу та ухвалено заочне рішення. Зокрема, в матеріалах справи відсутні докази, що відповідачці за зареєстрованим місцем проживання надсилалася судова повістка про виклик в судове засідання або, що вона викликалася до суду через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

Суд ураховує, що Європейський суд з прав людини у справі Dilipak and Karakaya v. Turkey (№ 7942/05, 24838/05, рішення від 04.03.2014) зазначив, що можливість для сторін взяти участь у судовому розгляді випливає з предмету та мети статті 6 Конвенції, взятої в цілому. Крім того, принципи змагальності судового процесу та рівності сторін, навряд чи можливі без участі сторін у розгляді. Європейський суд з прав людини наголосив, що система Конвенції вимагає від договірних держав вживати необхідних заходів для забезпечення ефективного здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції. Це передбачає, насамперед, що особи, стосовно яких судові провадження були розпочаті, повинні бути проінформовані про цей факт. Таким чином, в контексті указаної справи ЄСПЛ вирішував питання, чи прийняла влада необхідні заходи для повідомлення одного із заявників про порушення судового розгляду, і чи відмовився останній від свого права; якщо ні, то чи міг заявник домогтися нового змагального розгляду відповідно до національного законодавства.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачка не з`явилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки, а також не подала відзив на позовну заяву, докази - з поважних причин.

З метою недопущення порушення процесуальних прав сторін, необхідності з`ясування обставин справи для правильного, повного та всебічного її вирішення, суд вважає, що заочне рішення підлягає скасуванню.

Щодо вимоги відповідачки про призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження слід зазначити таке.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч. 3 ст. 274 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (ч. 9 ст. 19 ЦПК України).

Позовну заяву подано до суду 27 серпня 2025 року.

У свою чергу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року складає 3028,00 грн, а тому малозначними є справи, в яких ціна позову не перевищує 90 840,00 грн.

З огляду на ціну позову (81 760,00 грн), у силу вимог ст. 19, 274 ЦПК України вказана цивільна справа є малозначною та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У заяві про перегляд заочного рішення відповідачка не навела достатніх мотивів необхідності призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження.

За таких обставин, вказану цивільну справу слід призначити до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, про що повідомити учасників справи.

Керуючись ст. 2, 11 - 13, 259 - 261, 287, 288 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2025 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати.

Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначити до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Судове засідання у справі - призначити на 10 березня 2026 року 12:00 годину в приміщенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області (Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Шевченка, 57 А), про що повідомити учасників справи.

У задоволенні заяви в іншій частині вимог відмовити.

Установити строк для подання відповідачем відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, протягом десяти днів з дня вручення копії вказаної ухвали суду. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана відповідачем (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Установити позивачу строк подання відповіді на відзив в порядку ст. 179 ЦПК України протягом п`яти днів з дня отримання від відповідача копії відзиву та доданих до нього документів.

Установити відповідачу строк подання заперечення в порядку ст. 180 ЦПК України протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Копія заперечення та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана відповідачем (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечення до суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на вебадресі сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет - http://ng.cn.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Шевченко