Справа № 363/5843/25
Провадження № 4-с/761/57/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Пономаренко Н.В., вирішуючи питання про відкриття провадження по скарзі ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Вишгородський відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на дії/бездіяльність органу примусового виконання, -

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Вишгородський відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на дії/бездіяльність органу примусового виконання, відповідно до якої, остання просила суд:

1.Визнати протиправними дії Вишгородського відділу державної виконавчої служби щодо повернення без прийняття до виконання ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 05.12.2025 у спраі №363/5843/25.

2.Зобов`язати Вишгородський ВДВС прийняти виконавчий документ до виконання та відкрити виконавче провадження.

3.Зобов`язати орган ДВС вчинити всі передбачені законом дії для фактичного виконання судового рішення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 26.01.2026 року вказана скарга розподілена для розгляду судді Пономаренко Н.В.

Разом з тим, вивчивши матеріали поданої скарги, суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177, 183, 450 ЦПК України.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

Крім того, положеннями п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Також положеннями п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, передбачено, що справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими ст. 386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Вимоги статті 447 ЦПК України, на які посилається скаржник, передбачають право сторони виконавчого провадження звернутися із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи в межах положень Розділу VII ЦПК України щодо здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Ч.1 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

Проте, у поданій скарзі заявником не дотримано вказану норму закону та не зазначено в поданій скарзі усі дані щодо божника у виконавчому провадженні заінтересованої особи ОСОБА_2 , а саме: його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною п`ятою статті 5 ЦПК України визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, вимоги скарги потребують уточнення у зв`язку із чим скаржнику на виконання вищевказаних положень чинного законодавства необхідно визначитись вимоги в частині зазначення конкретного виконавчого документу, який вона просить зобов`язати прийняти до виконання та вказати, які саме дії необхідно зобов`язати державного виконавця вчинити.

Згідно вимог п. 10 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На виконання вищевказаних положень чинного законодавства необхідно надати підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та надати суду виправлену редакцію скарги відповідно до кількості учасників процесу.

Так, як передбачено ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

При цьому, згідно роз`яснень, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такий строк є процесуальним, може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Звертаючись зі скаргою до суду, заявник вказує, що 23.12.2025 та 26.12.2025 вона зверталась до Вишгородського відділу ДВС із заявами про примусове виконання ухвали суду від 05 грудня 2025 року Шевченківського районного суду міст Києва у справі №363/5843/25, однак державним виконавця Вишгородського ВДВС (Пустовою Т.М., Тимченко К.І.), виконавчий документ неодноразово повертався без прийняття до виконання, з формальними та взаємовиключними підставами.

Разом з тим, до матеріалів скарги не долучено жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, а також у самій заяві вказані обставини не зазначені, що в свою чергу, позбавляє суд можливості встановити чи дотримався заявник при зверненні до суду вимог, передбачених положеннями ст. 449 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, як ий не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо скаржник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

Разом із тим, суд роз`яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 177, 185, 259-261, 450 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Вишгородський відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на дії/бездіяльність органу примусового виконання, - залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання скаржником ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків скарга буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: