Справа № 464/8706/25
пр.№ 2/464/584/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 року Сихівський районний суд м.Львова в складі судді БЕСПАЛЬОК О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу №464/8706/25 за позовом Львівського міського комунального підприємства «ЛЬВІВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги,

В С Т А Н О В И В :

ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги гарячого водопостачання та абонентського обслуговування за період з 01 вересня 2022 року по 31 жовтня 2025 року в розмірі 9428 грн. 28 коп., пеню в розмірі 25 грн. 75 коп., 3% річних в розмірі 164 грн. 36 коп., інфляційні втрати в розмірі 585 грн. 90 коп., а також 3028 грн. судового збору.

Позов мотивує тим, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії та гарячої води. Відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 та, відповідно є споживачами послуг з гарячого водопостачання, у зв`язку з чим в силу вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ЖК України, зобов`язані оплачувати надані послуги. Обов`язок з оплати наданих їм послуг належним чином не виконують, внаслідок чого допустили заборгованість за послуги гарячого водопостачання та абонентського обслуговування за період з 01 вересня 2022 року по 31 жовтня 2025 року в розмірі 9428 грн. 28 коп. Враховуючи викладене, просить позов задоволити та стягнути з відповідачів суму заборгованості з врахуванням пені, 3% річних та інфляційних втрат, а також сплачений судовий збір.

Ухвалою судді від 30 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позову з додатками скеровувалася відповідачам, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Тим самим, відповідачі повідомлені про місце розгляду справи належним чином, відзиву на позовну заяву, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні від відповідачів не надходило.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом без проведення судового засідання, тобто за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Частина 1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 статті 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (ч.1 ст.68 ЖК України).

Згідно із ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири).

Відповідно до ч.2 ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 9 листопада 2017 року.

Стаття 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 9 листопада 2017 року визначає перелік комунальних послуг.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 9 листопада 2017 року до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 9 листопада 2017 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації №1 від 05 грудня 2025 року, виданою ЛМКП «Львівтеплоенерго». Наведене підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЗМУДМС України.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно з ч.5 ст.13 зазначеного Закону у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Згідно п.12 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 за №1182, фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, а також факт отримання послуги.

Враховуючи наведене, між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 01 грудня 2021 року укладено індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води. Вказаний договір є публічним договором приєднання. За умовами такого, ЛМКП «Львівтеплоенерго» зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Для здійснення оплати за надані послуги за адресою: АДРЕСА_2 відповідачам відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 344/10719/16-ц.

З розрахунків, наданих позивачем, вбачається, що заборгованість по помешканню відповідачів з оплати послуг гарячого водопостачання та абонентського обслуговування за період з 01 версеня 2022 року по 31 жовтня 2025 року становить 9428 грн. 28 коп., пеня в розмірі 25 грн. 75 коп., 3% річних в розмірі 164 грн. 36 коп., інфляційні втрати в розмірі 585 грн. 90 коп.

За змістом висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №522/7683/13-ц, саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості за житлово-комунальні послуги, заявленого стороною позивача надавачем відповідних послуг.

Відповідачами наведений розрахунок не заперечено, доказів його неправильності не надано, власного контррозрахунку не проведено. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунку, який береться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст.526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із ч.1ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів, споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення заборгованості в солідарному порядку (ст.541 ЦК України).

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3028 грн., по 1514 грн., з кожного з відповідачів.

Керуючись ст.ст.12, 13, 82, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Львівського міського комунального підприємства «ЛЬВІВТЕПЛОЕНЕРГО» задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), які зареєстровані по АДРЕСА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «ЛЬВІВТЕПЛОЕНЕРГО», , місцезнаходження м.Львів, вул.Д.Апостола,1 заборгованість за послуги гарячого водопостачання та абонентського обслуговування за період з 01 вересня 2022 року по 31 жовтня 2025 року в розмірі 9428 грн. 28 коп., пеню в розмірі 25 грн. 75 коп., 3% річних в розмірі 164 грн. 36 коп., інфляційні втрати в розмірі 585 грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), які зареєстровані по АДРЕСА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «ЛЬВІВТЕПЛОЕНЕРГО», , місцезнаходження м.Львів, вул.Д.Апостола,1 по 1514 грн. судового збору, з кожного.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 10 лютого 2026 року.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК