Провадження № 2/638/2207/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року Шевченківський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Лєбєдєвої А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.07.2018. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що поступово відносини у сторін почали погіршуватися і фактичні шлюбні стосунки повністю припинені, спілкування між подружжям як чоловіка та дружини остаточно припинено з 18 липня 2025 року. Подальшого сенсу налагоджувати сімейні відносини немає, оскільки на грунті сімейно-побутових проблем та кардинально протилежних поглядів на сімейне життя втрачено почуття любові та бажання продовження спільного побуту.

Ухвалою суду від 29.10.2025 відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду повідомлялися належним чином, позивач просила розгляд справи проводити без її участі.

16.01.2026 представник відповідача надала до суду заяву, просила судовий розгляд проводити без участі відповідача та представника, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 між позивачем та відповідачем Дарницьким районним у місті Києві відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у місті Києві 14 липня 2018 року зареєстровано шлюб.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За положенням ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи викладене, оскільки фактичні шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе та суперечить інтересам позивача та відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

В позовній заяві не міститься вимога про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат по справі.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.21,112 Сімейного кодексу України, ст.76-81,141,206 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 14.07.2018 Дарницьким районним у місті Києві відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1343.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Є.В.Невеніцин