Справа № 452/3261/25
Провадження №2/452/448/2026
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

у зв`язку з невиконанням ухвали про залишення позову без руху

"09" лютого 2026 р. м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

29 серпня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в якому просять зобов`язати відповідачів обладнати належну систему побутової каналізації та вигрібну яму відповідно до державних будівельних і санітарних норм; відновити дренажну канаву для відведення поверхневих вод; стягнути з відповідачів на користь позивачів компенсацію завданих збитків у розмірі 200000 грн. 00 коп.. Крім того, зобов`язати відповідачів не чинити дій, що призводять до забруднення питного колодязя позивачів, визнати дії відповідачів протиправними та такими, що створюють реальну небезпеку для життя та здоров`я людей, а також окремо направити матеріали справи до органів Національної поліції для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та проведення перевірки за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених стст.239,242,270,356 Кримінального кодексу України (далі КК України), у разі, якщо відповідачі відмовляться добровільно відновити канаву та зробити водовідведення по всій території земельної ділянки.

В обґрунтування своїх вимог позивачі вказали, що вони є власниками будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , відповідачі є їхніми сусідами, котрі систематично порушують санітарні та будівельні норми, а саме: на їхньому подвір`ї відсутня побутова каналізація та вигрібна яма; відсутня система відведення дощових і стічних вод; вони самовільно засипали канаву, яка раніше забезпечувала відвід поверхневих вод. Зазначають, що на їхнє переконання, внаслідок неправомірних дій відповідачів всі стічні та дощові води потрапляють на земельну ділянку позивачів, що призводить до постійного підтоплення подвір`я та підвалу будинку, псування майна, створення загрози руйнування будівлі, а відтак позивачі постійно несуть значні матеріальні збитки.

Пред`явлена позовна заява ухвалою суду від 19 січня 2026 року була залишена без руху з підстав невідповідності такої вимогам чинного законодавства, а саме, вимогам, що передбачені в стст.175,177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

При цьому, суд пропонував позивачам усунути недоліки позовної заяви, а самезазначити місце проживання чи перебування відповідачів, кожного окремо, а також їх поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за його наявності) або номер і серію паспорта (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, визначити та зазначити ціну позову, надати обґрунтований розрахунок матеріальної шкоди з посиланням на формули такого розрахунку, що підлягає стягненню з відповідачів, уточнити обставини, якими позивачі

обґрунтовують свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують їх, або вказати підтверджені належними доказами причини неможливості надати такі докази, зокрема надати документи, що підтверджують право власності відповідачів на спірну земельну ділянку, надати електронні докази (CD-R диск та флеш накопичувач), оформленівідповідно до вимог чинного законодавства, уточнити, обґрунтувати та конкретизувати зміст позовних вимог до відповідачів в цілому та конкретно в частині направлення матеріалів справи до органів Національної поліції для внесення відомостей до ЄРДР та проведення перевірки за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених стст.239,242,270,356 КК України. Крім того, суд пропонував позивачам сплатити судовий за кожну заявлену вимогу відповідно до положень Закону, надавши судові відповідні квитанції, долучити копії позовної заяви та документів, що додаються до неї, для скерування відповідачу ОСОБА_4 , а також зазначити, які саме права позивачів, їх свободи чи інтереси порушені, не визнаються чи оспорюються кожним з відповідачів з урахуванням підтвердженого права власності на конкретну земельну ділянку, зазначити спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону, обґрунтовано зазначити право на звернення з позовними вимогами до суду, надати суду належним чином завірені письмові докази із зазначенням наявності їх оригіналів, а також, у разі необхідності, визначитися зі складом учасників справи, зазначивши яким чином рішення у справі може вплинути на їх права або обов`язки.

Так, судом було вказано, що відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований ЦПК України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які передбачені, зокрема, в статтях175,177 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Також, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пп.3,4,5 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Крім того, частиною п`ятою статті 177 ЦПК України, передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Вже на стадії пред`явлення позову позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо несення тягаря доказування і довести при пред`явленні позову певне коло фактів, що мають процесуальне значення. Мається на увазі доведення фактів наявності передумов права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Цивільний процесуальний закон не вимагає від позивача правового обґрунтування позову, тобто посилання на норму права, яка регулює спірні правовідносини. Однак, позивач у будь-якому випадку повинен зазначити те право, захисту якого він вимагає, вважаючи його порушеним, невизнаним чи оспорюваним відповідачем.

Частиною 1 статті 47 ЦПК України встановлено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

За приписами статті 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Зміст позовних вимог (п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України) - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду, і має суттєве значення при розгляді справи та відповідно вимагає чіткого визначення, оскільки у випадку задоволення позову, зміст таких вимог викладається у резолютивній частині судового рішення.

Судом було зазначено, що позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України не в повній мірі зазначено місце проживання чи перебування відповідачів, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за його наявності) або номер і серію паспорта (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Також судом було вказано, що позивачами не визначена та не зазначена ціна позову, а також не надано обґрунтований розрахунок матеріальної шкоди з посиланням на формули такого розрахунку, що підлягає стягненню з відповідачів.

В позовній заяві позивачі зазначають, що вони та відповідачі є сусідами, відповідачі самовільно засипали канаву, яка раніше забезпечувала відвід поверхневих вод, а також на їхньому подвір`ї відсутня побутова каналізація та вигрібна яма, відтак у результаті всі стічні та дощові води потрапляють на земельну

ділянку позивачів, що призводить до постійного підтоплення подвір`я та підвалу мого будинку, псування майна, створення загрози руйнування будівлі.

Однак, суд наголошував, що позовна заява не містить викладення обставин та зазначення доказів коли саме фактично було проведено будівельні роботи відповідачами з монтажу вигрібної ями, системи відведення дощових та стічних вод, а також вжиття позивачем будь-яких заходів захисту у зв`язку з цим. Крім того, позовна заява не містить зазначення доказів на підтвердження того, що стоки з вигрібної ями підмивають фундамент будинків, а також відбувається просідання та руйнування стіни частини будинків, що перебувають у власності позивачів.

До того ж, суд вказував, що позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не наведено та не підтверджено відповідними доказами яким чином, станом на час звернення до суду з позовом, відповідачами в цілому порушуються їхні особисті права та які саме їхні права, свободи чи інтереси порушені, не визнаються чи оспорюються саме відповідачами, оскільки матеріали позову також не містять доказів того, що земельна ділянка, на якій позивачі бажають зобов`язати відповідачів обладнати належну систему побутової каналізації та вигрібну яму відповідно до державних будівельних і санітарних норм, відновити дренажну канаву для відведення поверхневих вод, перебуває саме у приватній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не вказано кадастровий номер такої земельної ділянку та офіційну адресу її місцезнаходження.

Отже, як зазначав суд, позивачі, звертаючись до суду з вимогою про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, жодним чином не мотивували порушення їхніх законних прав та інтересів саме відповідачами як власниками певної земельної ділянки, та не зазначили належний спосіб захисту порушеного цивільного права за правилами ЦПК України.

Крім того, суд звертав увагу позивачів, що абсолютно незрозумілою є їхня вимога щодо направлення матеріалів справи до органів Національної поліції для внесення відомостей до ЄРДР та проведення перевірки за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених стст.239,242,270,356 КК України, у разі, якщо відповідачі відмовляться добровільно відновити канаву та зробити водовідведення по всій території земельної ділянки, яка не є чіткою та містить умови, які ймовірно можуть наступити тільки в майбутньому, оскільки питання на майбутнє судом не може вирішуватися.

Відтак, зі змісту позовної заяви та її прохальної частини вбачається, що позовні вимоги викладено не чітко та не коректно, такі є незрозумілими (неконкретизованими), що унеможливлює визначитись з позовними вимогами до відповідачів, оскільки у випадку задоволення позову, зміст таких вимог викладається у резолютивній частині судового рішення, а тому позовні вимоги підлягають уточненню.

Таким чином, суд, не оцінюючи доказів, звернув увагу позивачів на те, що позов не в повній мірі відповідає структурі документу, зокрема, прохальна частина позову містить довільне формулювання певних обставин справи, а не фактичні конкретні вимоги, як того вимагає закон.

Також, ст.95 ЦПК України передбачає, що за загальним правилом, документи мають подаватися в оригіналі або належним чином завіреній копії. Заявник, який подає документи в копіях, має вказати про наявність у нього або іншої особи оригіналу. Засвідчення вірності копії документа оригіналу здійснюється шляхом проставлення власноручного підпису і дати. Особа має право завіряти копії лише тих документів, оригінали яких знаходяться у неї.

Порядок засвідчення копій документів визначений п.5.26 Національного стандарту України,затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №144 від 01 липня 2020 року «ДСТУ4163:2020», відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії».

До позовної заяви позивачами долучено CD-R диск та флешнакопичувач, однак без зазначення його змісту.

У додатках до позовної заяви позивачами зазначено, що такий диск та флешнакопичувач містить відеоматеріали, в той же час відсутня будь-яка конкретизація змісту такого електронного доказу, його походження, інше, а також такі докази не містять електронного підпису.

Крім того, згідно ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (із змінами та доповненнями) (далі Закон) визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на день подання позову до суду, а саме 29 серпня 2025 року згідно штампу на поштовому конверті, становило 1211 грн. 20 коп..

При цьому встановлено, що позивачі, крім однієї вимоги майнового характеру, заявили ще п`ять вимог немайнового характеру, проте позивачами до позову додано квитанцію від 27 серпня 2025 року, відповідно до якої позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 2000 грн. 00 коп. лише за одну вимогу майнового характеру.

Також, відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень ст.43 ЦПК України.

Разом з тим, суд зазначив, що позивачами не долучено до позовної заяви копії позовної заяви та документів, що додаються до неї, для скерування відповідачу ОСОБА_4 ..

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального закону.

При цьому, позивачам для усунення недоліків позовної заяви судом був встановлений строк в межах 7 (семи ) днів з дня отримання позивачами ухвали суду. Ухвала отримана позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19 січня 2026 року, що підтверджується особистою розпискою, проте у визначений судом строк зазначені в ухвалі недоліки позивачами усунені не були. Заяв про надання додаткового строку для усунення визначених судом недоліків від позивачів не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної шкоди, - вважати неподаною і повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачам, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.М. Кущ