АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 лютого 2026 року

м. Чернівці

справа № 725/8316/25

провадження № 22-ц/822/500/26

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Одинака О. О., Кулянди М. І., Височанської Н. К.,

розглянувши заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Чернівецького районного суду міста Чернівці від 28 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Чернівецького районного суду міста Чернівці від 28 жовтня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 липня 2010 року виконавчим комітетом Ярівської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, актовий запис №02.

Малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу залишено проживати разом із батьком ОСОБА_2 .

Встановлено факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_2 малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01 лютого 2026 року ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ) через підсистему «Електронний суд» подано апеляційну скаргу на рішення Чернівецького районного суду міста Чернівці від 28 жовтня 2025 року як особою, яка не була залучена до участі у справі, з посиланням на те, що рішення у цій справ стосується його прав та обов`язків.

До апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_4 додано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як на підставу для поновлення відповідного строку посилається на те, що листом Державного бюро розслідувань від 27 січня 2026 року № 10-2-05-02-1957, який ІНФОРМАЦІЯ_4 отриманий та зареєстрований 27 січня 2026 року за № 2834, останнього проінформовано про наявність у проваджені Чернівецького районного суду міста Чернівці судової справи № 725/8316/25.

Крім того, у вищезазначеному листі є вимога про участь ІНФОРМАЦІЯ_5 у категорії цивільних справ, предметом розгляду яких є розірвання шлюбу та/або встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини (дітей) батьком, які перебувають в проваджені Чернівецького районного суду міста Чернівці.

У зв`язку із відсутністю інформації про наявність судового провадження та ухваленого судом рішення, ІНФОРМАЦІЯ_4 був позбавлений можливості здійснювати захист державних та суспільних інтересів.

Лише 27 січня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 стало відомо про наявність судових рішень (судових проваджень), в тому числі у справі № 725/8316/25, які безпосередньо впливають на його права та обов`язки оскільки, оскільки у разі задоволення позовної вимоги позивача (особи чоловічої статі призовного віку) та встановлення факту самостійного виховання та утримання ним неповнолітньої дитини (дітей) у такої особи виникає право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

За вказаних обставин апелянт вважав, що строк на апеляційне оскарження рішення суду від 28 жовтня 2025 року пропущено з поважних причин та він підлягає поновленню.

Колегія суддів вирішуючи заяву ІНФОРМАЦІЯ_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження виходить із наступного.

У статті 17 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Зазначена норма визначає осіб, які наділені правом на апеляційне оскарження судового рішення, що поділяються на дві групи учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, але судовим рішенням вирішено питання про їх права, інтереси та (або) обов`язки.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частиною третьою статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина перша статті 126 ЦПК України).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Під час вирішення питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду.

Право на апеляційне оскарження судового рішення напряму залежить від обізнаності про наявність судового спору та своєчасності отримання судового рішення суду першої інстанції.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення заяви стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ.

Зазначені висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 204/2113/14-ц (провадження № 61-27658св18) та від 25 листопада 2020 року у справі № 2-9436/2007 (провадження № 61-10856св20).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у § 53 рішення від 19 червня 2001 року у справі «Kreuz v. Poland» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Проте такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

У рішеннях від 13 січня 2000 року у справі «Miragall Escolano and others v. Spain» та від 28 жовтня 1998 року у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» ЄСПЛ зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «llhan v. Turkey» ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, необхідно звертати увагу на обставини справи.

Верховний суд у постанові від 12 березня 2025 року у справі № 2-324/01 (провадження № 61-1454св25) вказав на те, що оцінювати наявність або відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне провадження особи, яка не брала участі у розгляді цієї справи судом першої інстанції, апеляційний суд повинен виключно в тому контексті, чи пропущено строк оскарження з моменту, коли особа ознайомилася з таким рішенням або отримала його копію, а так само отримала можливість ознайомитися з відповідною судовою справою. Момент ознайомлення зі справою та/або з оскаржуваним судом рішенням має бути встановлений судом достеменно, а висновки з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

За обставин цієї справи ІНФОРМАЦІЯ_4 не брав участі у розгляді справи № 725/8316/25 у суді першої інстанції.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 28 жовтня 2025 року було складено оскаржуване повне судове рішення, яке надіслано судом для оприлюднення 08 січня 2026 року та 09 січня 2026 року забезпечено надання загального доступу до нього.

Листом Державного бюро розслідувань від 27 січня 2026 року № 10-2-05-02-1957, який ІНФОРМАЦІЯ_4 отриманий та зареєстрований 27 січня 2026 року за № 2834, останнього проінформовано про наявність у проваджені Чернівецького районного суду міста Чернівці судової справи № 725/8316/25.

На час вирішення апеляційним судом питання про поважність причин пропуску ІНФОРМАЦІЯ_4 строку на апеляційне оскарження відсутні докази, які б вказували на можливість ознайомлення із рішенням Чернівецького районного суду міста Чернівці від 28 жовтня 2025 року до 27 січня 2026 року.

Про наявність судового провадження у справі № 725/8316/25 та ухваленого судом рішення, ІНФОРМАЦІЯ_4 дізнався лише 27 січня 2026 року, тобто був позбавлений можливості оскаржити його у встановлені процесуальним законом строки з незалежних від нього причин.

Апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня ознайомлення апелянтом із рішенням Чернівецького районного суду міста Чернівці від 28 жовтня 2025 року.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ІНФОРМАЦІЯ_4 пропустив з поважних причин і він підлягає поновленню.

Керуючись ст. ст. 127, 260, 261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення процесуального строку задовольнити.

Поновити ІНФОРМАЦІЯ_1 строк на апеляційне оскарження рішення Чернівецького районного суду міста Чернівці від 28 жовтня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та окремому оскарженню не підлягає.

Судді Чернівецького

апеляційного суду: Олександр ОДИНАК

Мирослава КУЛЯНДА

Наталія ВИСОЧАНСЬКА