гСправа № 187/2086/25 Провадження № 2-др/187/1/26
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" лютого 2026 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Соловйова І.М.,

за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П.,

розглянувши в селищі Петриківка в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження заяву представника відповідача адвоката Кірюшина Артема Андрійовича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за договором позики

Встановив:

29.01.2026 до суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача Кірюшин А.А. про ухвалення додаткового судового рішення з приводу вирішення питання розподілу витрат на правничу допомогу в розмірі 23 000 грн.

Заява мотивована тим, що рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28.01.2026 у справі №187/2086/25 відмовлено у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, однак не вирішено питання щодо стягнення судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу на користь відповідача.

Ухвалою суду від 30.01.2026 прийнято до розгляду заяву представника відповідача адвоката Кірюшина А.А. та запропоновано позивачу викласти свою позицію стосовно заяви відповідача до 09.02.2026.

У наданий судом термін будь-яких заяв чи клопотань від позивача до суду не надходило.

Перевіривши вказану заяву суд виходить з такого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як встановлено судом, рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28.01.2026 у справі № 187/2086/25 , провадження 2/0187/820/25 відмовлено у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно рішення, оскільки у позові відмовлено, підстави для стягнення на користь позивача судових витрат відсутні.

Щодо заявлених представником відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд з урахуванням положень частини восьмої статті 141 ЦПК України, про яку було зазначено у відзиві, вважав, що відповідачем будуть надані додаткові докази щодо судових витрат. У зв`язку з цим питання про розподіл судових витрат на користь відповідача не вирішувалося.

29.01.2026 представником відповідача подано заяву про ухвалення додаткового рішення та зазначено, що додаткових доказів надаватися не буде.

Згідно вимог ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За приписами ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно вимог ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно вимог до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 8 ст.141ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача, у відповідності до положень ст. ч.8 ст. 141 ЦПК України, надано наступні докази: довіреність на справу № 187/2086/25 від 08.12.2025; договір про надання правової допомоги від 11.12.2025; квитанцію до прибуткового касового ордера № 287 від 25.12.2025; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія КВ № 000759, Кірюшина Артема Андрійовича; акт виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 11.12.2025.

Згідно з актом виконаних робіт адвокатом надано усну консультацію загальною тривалістю 2 години вартістю 3 000 грн, проведено аналіз судової практики з переліком справ тривалістю 6 годин вартістю 12 000 грн, а також здійснено підготовку та подання відзиву тривалістю 4 години вартістю 8 000 грн.

Однак, дослідивши відомості, що містяться в акті виконаних робіт, суд не вбачає належного та безпосереднього зв`язку між наданням усних консультацій щодо порядку стягнення кредитної заборгованості, аналізом зазначеного переліку судових справ та розглядом саме цієї справи, а також не встановлює обґрунтованості та необхідності здійснення таких дій для підготовки відзиву у даному провадженні. Отже вимоги про стягнення витрат в розмірі 3 000 грн (усні консультації) та 12 000 грн (аналіз судової практики) суд вважає необґрунтованими.

Крім того, з наданої квитанції до прибуткового касового ордера № 287 від 25.12.2025 вбачається, що платником є ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги від 25.12.2025 на суму 23 000 грн. Водночас до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги від 11.12.2025.

Таким чином, представником відповідача не доведено факту понесення відповідачем витрат на правничу допомогу саме за договором від 11.12.2025, який стосується розгляду цієї справи, оскільки не виключено, що адвокатом могла надаватися комплексна правнича допомога особі й в інших правовідносинах, не пов`язаних виключно з даним судовим провадженням.

При цьому предмет договору про надання правової допомоги не містить конкретизації щодо надання правничої допомоги виключно у межах цієї справи, а передбачає більш широкий обсяг правничих послуг. Також умовами договору (пункт 5.2) визначено, що розрахунки здійснюються, зокрема, на підставі окремих кошторисів або рахунків, однак такі документи, зокрема щодо витрат на складання відзиву, суду не надано, як і не зазначено, що це заплановані витрати.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів фактичної сплати витрат на правничу допомогу, яка передбачена у договорі від 11.12.2025, у цій справі, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 137, 141, 246, 260-261, 270, 353 ЦПК України, суд -

Постановив:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, тобто 10.02.2026

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вулиця Симона Петлюри, 30; .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено та підписано 10.02.2026.

Суддя І.М. Соловйов