Провадження № 2-з/761/69/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді: Левицької Т.В., при секретарі Поповій В.О., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Голубничого Олега Ігоровича до ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва з Новокодацького районного суду міста Дніпра за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в порядку поділу майна подружжя.

Одночасно з позовом представником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Голубничим Олегом Ігоровичем подано до ОСОБА_2 заяву про забезпечення позову.

Протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями та передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено головуючого суддю Левицьку Т.В.

В своїй заяві представник заявника просить суд:

накласти арешт на грошові кошти в розмірі 1 819 067, 59 гривень, що знаходяться на банківському рахунку, належного відповідачу ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), в АТ «ОЩАДБАНК» (Запорізька філія), МФО банку: 313957, IBAN: НОМЕР_2 , на який вона отримувала грошове забезпечення згідно з довідкою військової частини НОМЕР_3 від 18.12.2024 року № 1236.

Заяву про забезпечення позову мотивовано тим, що позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення із ОСОБА_2 грошових коштів в порядку поділу майна подружжя в розмірі 1 819 067,59 гривень.

Представник зазначає, що 26.05.2021 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 289.

В подальшому шлюб було розірвано заочним рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 18.12.2024 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Рішення набрало законної сили 17.01.2025 року. Від шлюбу сторони мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник вказує, що позивач є військовослужбовцем який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.03.2022 року по даний час. Починаючи з 24.02.2022 року по 16.05.2022 року позивач, перебуваючи в місті Маріуполі, долучився до лав Національної гвардії України та безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України. З 17.05.2022 року по 14.09.2024 року позивач перебував в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України, тобто у полоні.

Представник зазначає, що згідно з довідкою № 1236 від 18.12.2024 року, виданої військовою частиною НОМЕР_3 «Відповідно до п. 7 постанови КМУ від 30.11.2016 року № 884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», виплата 100% грошового забезпечення ОСОБА_1 здійснювалась щомісяця на картковий рахунок його дружини ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ), відкритий в АТ «Ощадбанк». За період з 17 травня 2022 року по 14 вересня 2024 року ОСОБА_2 було перераховано 3 638 135,19 гривень.

Позивач має намір здійснити поділ вказаних грошових коштів, оскільки шлюбні відносини з відповідачкою вже були припинені та саме вона виступила ініціатором розірвання шлюбу. До суду вона звернулась 11.10.2024 року, тобто менше, ніж через місяць після його повернення з полону. З 18.12.2021 року шлюбні відносини між сторонами були припинені, про що зазначено судовим рішенням про розірвання шлюбу.

У зв`язку з цим, представник позивача вважає, що існують обгрунтовані підстави стверджувати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову вказане може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення судом вимог позивача.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень п.п. 1-2 ч. 1 ст.150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та заборона вчиняти певні дії.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за №9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову». Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Крім того, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що позивач просить суд по даній справі:

накласти арешт на грошові кошти в розмірі 1 819 067, 59 гривень, що знаходяться на банківському рахунку, належного відповідачу ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), в АТ «ОЩАДБАНК» (Запорізька філія) МФО банку: 313957, IBAN: НОМЕР_2 , на який вона отримувала грошове забезпечення згідно з довідкою військової частини НОМЕР_3 від 18.12.2024 року № 1236.

Дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи предмет позову, наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, а також беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову, суд вважає за необхідне в порядку забезпечення позову накласти арешт на грошові кошти в розмірі 1 819 067, 59 гривень, що знаходяться на банківському рахунку, належного відповідачу ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), в АТ «ОЩАДБАНК» (Запорізька філія) МФО банку: 313957, IBAN: НОМЕР_2 , на який вона отримувала грошове забезпечення згідно з довідкою військової частини НОМЕР_3 від 18.12.2024 року № 1236 в межах позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353, 354 ЦПК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Голубничого Олега Ігоровича до ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в розмірі 1 819 067, 59 гривень, що знаходяться на банківському рахунку, належного відповідачу ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), в АТ «ОЩАДБАНК» (Запорізька філія) МФО банку: 313957, IBAN: НОМЕР_2 , на який остання отримувала грошове забезпечення згідно з довідкою військової частини НОМЕР_3 від 18.12.2024 року № 1236.

Дані про стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Дані про боржника: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову - три роки.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: