ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Грицак А.Я.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Полтави від 29 вересня 2025 року (час ухвалення судового рішення і дата виготовлення повного тексту ухвали не зазначені) у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення доплати до пенсії, недоодержаної у зв`язку зі смертю спадкодавця.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,

у с т а н о в и в :

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Полтави від 29 вересня 2025 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення доплати до пенсії, недоодержаної у зв`язку зі смертю спадкодавця, закрите на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу повернути для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначається, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження є помилковими та суперечать фактичним обставинам і характеру спірних правовідносин.

Посилаючись на висновки Верховного Суду у конкретних справах, позивач стверджує, що з огляду на характер спірних правовідносин вимога про стягнення із ГУ ПФУ в Полтавській області на його користь як спадкоємця після смерті батька сум доплат до пенсії, нарахованих на виконання рішень судів, цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Полтавській області, посилаючись на необгрунтованість доводів апеляційної скарги, просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

З посиланням на висновки Верховного Суду у конкретних справах, стверджується, що спори, пов?язані з невиконанням суб?єктом владних повноважень своїх функцій та ухвалення за результатами розгляду таких спорів судових рішень не змінює правову природу і характер правовідносин, що виникають під час виконання судових рішень, оскільки такі рішення не породжують нових прав чи обов?язків.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав:

Відповідно п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Як убачається з матеріалів справи, у липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ ПФУ в Полтавській області, у якому просив стягнути із відповідача на його користь суми доплати до пенсії, нарахованої на виконання рішень адміністративного суду у справах № 440/1895/24 і № 440/6422/24, ухвалених за позовами його батька; посилався на те, що він як спадкоємець у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька, тому успадкував право на пенсійні виплати, які нараховані, але не виплачені батькові за життя. Відповідач відмовив йому у виплаті недоодержаної батьком пенсії і не надав нотаріусу відомості про невиплачені батькові суми пенсій, у зв?язку з чим нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що складається із доплат до пенсії.

Ухвалюючи рішення про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спори, які виникають у судах у зв`язку з невиконанням суб`єктом владних повноважень своїх функцій (щодо його незаконних дій та/або зобов`язання до виконання таких повноважень), та ухвалення за результатами розгляду цих спорів судових рішень не змінює правову природу та характер правовідносин, які виникли між сторонами, а тому спори щодо порушення своїх зобов`язань суб`єктом владних повноважень, зокрема щодо перерахування, нарахування, виплати грошових сум, у тому числі після судового рішення або на його виконання, повинні розглядатись судами за юрисдикцією, визначеною відповідно до характеру цих правовідносин.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується такими міркуваннями.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2025 року у справі № 671/931/24, розглянутій в порядку цивільного судочинства, викладені такі висновки щодо застосування норми права у спірних правовідносинах

«Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону № 2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21.

…

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.

…

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року у справі № 560/1850/22 зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії з 01 грудня 2019 року, однак суми пенсії, що належали чоловіку позивачки залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 успадкувала належні її спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а тому заявлена нею вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав.»

У справі, що переглядається, з огляду на зміст заявлених вимог (предмет спору) і обставини, якими такі вимоги обгрунтовані (підстави позову), йдеться про приватно-правові відносини, адже позивач, як він стверджує, в порядку спадкування набув право на належні його батькові суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, тобто спір виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування після смерті батька, і участь у цьому спорі суб?єкта владних повноважень ГУ ПФУ в Полтавській області, автоматично не змінює характер спірних правовідносин.

Такий висновок узгоджується із висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 27 березня 2019 року (справа № 286/3516/16-ц).

Посилання суду першої інстанції на судові рішення у справах №554/4879/24, №554/6528/24, №554/7259/24 є помилковим з огляду на відмінність фактичних обставин і заявлених вимог.

З наведених підстав висновок суду першої інстанції про належність цього спору суду адміністративної юрисдикції є помилковим, у зв`язку з чим, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.367, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Полтави від 29 вересня 2025 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ГУ Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення доплати до пенсії, недоодержаної у зв`язку зі смертю спадкодавця, повернути до Шевченківського районного суду м.Полтави для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 04 лютого 2026 року

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов