справа № 166/2117/25
провадження № 2/166/101/26
РІШЕННЯ

іменем України

09 лютого 2026 року с-ще Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Cвистун О.М., з участю секретаря Заєць Н.П., розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник ТОВ "Таліон Плюс" Шох І.В. звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 34099 грн 40 коп.

Позов мотивує тим, що 04 березня 2025 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 933885633 (далі - Кредитний договір) у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 11000 грн на вказану останнім банківську картку № НОМЕР_1 .

Відповідач добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків власноручно заповнив заявку на отримання кредитних коштів з використанням мережі Інтернет, а саме в своєму особистому кабінеті на сайті ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", зазначивши свої персональні дані, в тому числі: паспортні дані, дані про електронну пошту та абонентський номер, реквізити банківської картки, на рахунок якої бажав отримати кредит та ін. Після автоматизованої обробки заяви на отримання кредитних коштів та її схвалення інформаційно-комунікаційна система ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", згенерувала електронний договір, що є офертою у розумінні ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України і містить усі істотні умови та надала позичальнику для ознайомлення в його особистому кабінеті, а також направила на електронну поштову скриньку, що належить відповідачу та вказана ним у заявці на отримання кредитних коштів.

Відповідно до умов договору відповідач, ознайомившись з усіма істотними умовами оферти, надав згоду (акцепт) на укладення договору шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписано відповідно до абз. 2 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", а саме: ввів у спеціальному полі під офертою, яка містить усі істотні умови договору, одноразовий ідентифікатор, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", та натиснення іконки "відправити/підписати".

У подальшому, 20 травня 2025 року відповідно до ст. 1077 ЦК України ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило право вимоги за Кредитним договором до позивача за договором факторингу № МВ-ТП/36.

Зобов`язання зі сторони кредитора за Кредитним договором виконані в повному обсязі, у свою чергу відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 39599,40 грн. Проценти за Кредитним договором після його розірвання - з 13.10.2025 не нараховуються.

Позивач просить суд стягнути частину заборгованості за Кредитним договором в розмірі 34099 грн 40 коп., без стягнення штрафних санкцій, а також сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу - 5000 грн.

Ухвалою суду від 11.12.2025 дану справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, призначено судове засідання на 21 січня 2026 року, надано відповідачу строк для подання відзиву.

Судове засідання, призначене на 21 січня 2026 року, у зв`язку з участю головуючої у вебінарі відкладено на 11 год. 30 хв. 06 лютого 2026 року.

Судове засідання, призначене на 06 лютого 2026 року, у зв`язку з перебуванням головуючої у відпустці відкладено на 10 год. 30 хв. 09 лютого 2026 року.

Поштове відправлення надіслане за зареєстрованим місцем проживання відповідача, у якому містились копія ухвали від 11.12.2025, удруге повернулось до суду не врученим через відсутність адресата за вказаною адресою.

За наведних обставин, суд уважає, що за правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачеві вручена ухвала від 11.12.2025, якою встановлено строк для подання відзиву.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, у зв`язку з чим суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 04 березня 2025 року з метою отримання кредиту за допомогою одноразового ідентифікатора 5874 підписав паспорт споживчого кредиту продукту "Смарт" та оформив заявку на отримання грошових коштів в кредит, у якій зазначив суму бажаного кредитного ліміту - 11000 грн, суму першого траншу - 3100 грн, початковий строк дисконтного періоду - 14 днів, строк кредитування - 1826 днів, номер своєї банківської картки та свої особисті дані.

У подальшому 04 березня 2025 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора ZKFE.

Згідно з п. 2.1 Кредитного договору ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язується надати позичальникові кредит у формі кредитної лінії, на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за корисутвання кредитом та комісію за надання кредиту відповідно до умов зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит.

Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору загальний розмір кредиту за цим договором становить 3100 грн. Разом з тим ОСОБА_1 на умовах та у порядку, що передбачені цим договором, можуть бути надані додаткові грошові кошти у кредит шляхом надання додаткових траншів.

Згідно з п. 3.1. Кредитного договору ОСОБА_1 надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може отримати черговий транш у рамках кредитної лінії, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також повернути частково суму кредиту. На момент укладання цього договору строк дисконтного періоду користування складає 14 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2 договору.

Пунктом 3.3 Кредитного договору сторони передбачили, що для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, ОСОБА_1 необхідно сплатити всі нараховані за перші 14 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 86 грн 80 коп. Про суму нарахованих процентів та комісії, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через Особистий кабінет. У разі отримання додаткового траншу протягом визначеного на момент укладення договору дисконтного періоду, сума нарахованих процентів та комісії, яку необхідно сплатити для першої пролонгації також зазначається в Особистому кабінеті позичальника. У разі якщо строк дисконтного періоду закінчився, позичальник має можливість повернутися в дисконтний період, якщо протягом 30 календарних днів з дати його закінчення здійснить оплату всіх фактично нарахованих на дату повернення процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема комісії за надання кредиту та неустойки). Після поновлення дисконтного періоду, його тривалість складає 30 календарних днів та застосовуються умови його пролонгації дисконтного періоду, описані в п. 3.2. договору.

Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки НОМЕР_3, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.

Згідно з п. 6.1, п. 6.2 Кредитного договору позичальник в будь-який час, протягом дисконтного періоду дії договору, може отримати черговий транш в межах визначеного кредитодавцем максимально доступного позичальнику розміру кредиту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, в тому числі при частковому погашенні кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а Договір вважається достроково припиненим шляхом його повного виконання. Надання позичальнику кожного нового траншу за цим договором відбувається на підставі укладеного із кредитодавцем договору про внесення змін до цього договору, який сторони домовились іменувати у своїх відносинах додатковою угодою (далі - Додаткова угода), У разі якщо позичальник бажає отримати черговий транш, шляхом перерахування суми кредиту на його рахунок за реквізитами платіжної картки, іншої ніж зазначена в п. 5.1. Договору, сторони у Додатковій угоді додають до тексту договору реквізити іншої платіжної картки.

Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 18.03.2024, а саме протягом 14 днів від дати отримання першого траншу позичальником. У разі пролонгації чи поновлення дисконтного періоду рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення дисконтного періоду, визначену за правилами цього договору.

Пунктом 7.2 Кредитного договору встановлено, що в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії Кредитного договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Кредитного договору; ініціювання кредитодавцем дострокового розірвання/припинення дії договору, в порядку передбаченому п. 9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. Кредитного договору.

Кінцевою датою повернення (виплати) кердиту є 03 квітня 2030 року (п. 7.3 Кредитного договору).

ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" на виконання умов Кредитного договору 04 березня 2025 року перерахувало 3100 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 , указаною відповідачем у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 04.03.2025, що підтверджується підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ "Профітгід" від 04.03.2025, довідкою ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" від 24.11.2025, а також випискою по банківській картці ОСОБА_1 , наданою АТ "Універсал Банк" на виконання ухвали суду від 11.12.2025.

Між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 07 березня 2025 року, 08 березня 2025 року, 09 березня 2025 року, 10 березня 2025 року, 11 березня 2025 року, 12 березня 2025 року, 13 березня 2025 року, 14 березня 2025 року, 15 березня 2025 року, 16 березня 2025 року, укладено Додаткові угоди до Кредитного договору, які підписано електронними підписами відповідача шляхом відтворення одноразових ідентифікаторів.

Відповідно до п. 1.1 Додаткових угод сторони дійшли згоди про надання ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" ОСОБА_1 додаткових траншів у сумах 550 грн, 400 грн, 1100 грн, 550 грн, 250 грн, 200 грн, 350 грн, 200 грн, 200 грн, 100 грн, 550 грн, 600 грн, 500 грн, 500 грн, 1000 грн, 500 грн, 350 грн. Відповідно до чого, загальний розмір кредиту за Кредитним договором буде складати 11000 грн.

Згідно з п. 1.4 Додаткових угод з моменту отримання траншів вказаних у п. 1.1. Кредитного договору, базова процентна ставка за Кредитним договором буде складати 0,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 відсотків річних. З моменту підписання цієї Додаткової угоди, незалежно від зазначеного в Кредитному договорі, розмір дисконтної чи індивідуальної ставки не може бути більшим за базову процентну ставку вказану вище.

Під час надання сум траншів, вказаних в п. 1.1. цієї Додаткової угоди, кредитодавцем нараховується комісія за надання кредиту в розмірах 33 грн, 24 грн, 26 грн 70 коп., 37 грн, 15 грн, 12 грн, 21 грн, 12 грн, 12 грн, 6 грн, 33 грн, 36 грн, 30 грн, 30 грн 60 грн, 30 грн, 21 грн. (п. 1.6 Додаткових угоди).

На виконання умов Додаткових угод ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" на платіжну картку № НОМЕР_1, указаною відповідачем у заявці на отримання грошових коштів в кредит, 07 березня 2025 року перерахувало 550 грн, 07 березня 2025 року - 400 грн, 08 березня 2025 року - 1100 грн, 08 березня 2025 року - 550 грн, 08 березня 2025 року - 250 грн, 09 березня 2025 року - 200 грн, 10 березня 2025 року - 350 грн, 11 березня 2025 року - 200 грн, 12 березня 2025 року - 200 грн, 13 березня 2025 року - 100 грн, 13 березня 2025 року - 550 грн, 13 березня 2025 року - 600 грн, 14 березня 2025 року - 500 грн, 15 березня 2025 року - 500 грн, 15 березня 2025 року - 1000 грн, 16 березня 2025 року - 350 грн, 16 березня 2025 року - 500 грн, що підтверджується підтвердженнями щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ "Профітгід", довідками ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" від 24.11.2025.

Між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" 20 травня 2025 року укладено договір факторингу № МВ-ТП/36, відповідно до умов якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язується відступити ТОВ "Таліон плюс" права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а ТОВ "Таліон плюс" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за плату на умовах, визначених цим договором. "Право вимоги" означає всі права ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Строк договору закінчується 31.12.2025 року.

Витягом із реєстру прав вимог до договору факторингу МВ-ТП/36 від 20.05.2025 підтверджується відступлення ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" до ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором в сумі 23968 грн 40 коп., з яких 11000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6808 грн 40 коп. - заборгованості за відсотками, 660 грн - заборгованість за комісією.

Надані представником позивача копії договору факторингу та реєстру права вимоги є належними, допустимими та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Згідно з наданими представником позивача розрахунками заборгованості ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем за Кредитним договором становить 39599 грн 40 коп., з яких: 11000 грн - тіло кредиту; 22439 грн 40 коп. - проценти за користування кредитом; 660 грн - комісія, 5500 грн - неустойка.

На підставі п. 9.1.1.7 Кредитного договору та ч. 4 ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування" позивач надіслав на електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку ОСОБА_1 указав у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 04.03.2025, про дострокове розірвання Кредитного договору з 13 жовтня 2025 року та зобов`язання відповідача сплатити всю суму заборгованості в розмірі 39599 грн 40 коп.

Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію" (далі - Закон).

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону (тут і далі - в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно із ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" в редакції чинні на момент виникнення спірних правовідносин електронна ідентифікація - це процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. При цьому ідентифікаційні дані особи - це унікальний набір даних, який дає змогу однозначно встановити фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. А сама процедура ідентифікації особи є використанням ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи.

Ураховуючи викладене, надаючи оцінки наданим у справі доказам у їх сукупності, встановивши укладення між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 . Кредитного договору, перехід від первісного кредитора до позивача прав вимог за Кредитним договором, дострокове його припинення у зв`язку із виникненням у відповідача заборгованості зі сплати процентів більше одного місяця, факт отримання позичальником кредитних коштів у сумі 11000 грн, відсутність будь-яких платежів зі сторони відповідача в рахунок погашення тіла кредиту, правові підстави нарахування відсотків протягом строку дії договору в розмірі 22439 грн 40 коп., з яких відповідачем сплачено первісному кредитору 172 грн, комісії в розмірі 660 грн, у рахунок погашення якої відповідач не здійснив жодного платежу, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача у користь позивача заборгованості за Кредитним договором у сумі 34099 грн 40 коп., з яких 11000 грн - тіло кредиту, 22439 грн 40 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 660 грн - комісії за надання кредиту.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги № 5, укладений 02 грудня 2024 року між адвокатським об`єднанням "Ліга юридичних технологій та інновацій" та ТОВ "Таліон Плюс"; додаткову угоду № 2091 від 06.11.2025 до договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2025, якою АО "Ліга юридичних технологій та інновацій" та ТОВ "Таліон Плюс" погодили вартість послуг за надання правової допомоги у справі про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, яка складає 5000 грн; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000666 від 22.03.2019; оредер про надання правничої допомоги адвокатом Колінько А.В. ТОВ "Таліон Плюс" серії СВ № 1116266 від 02.12.2024; акт прийому-передачі наданих послуг від 06.11.2025, згідно з яким АО "Ліга юридичних технологій та інновацій" надало правову допомогу ТОВ "Таліон Плюс" щодо стягнення заборгованості зі ОСОБА_1 за кредитним договором № 933885633 від 04.03.2025 на загальну суму 5000 грн.

Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача.

Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, яка є нескладною та розглядалась в спрощеному позовному провадженні, а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Відтак, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 3500 грн, уважаючи таке рішення справедливим і виваженим.

З огляду на викладене, задовольняючи позовні вимоги в повному розмірі, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн, загалом 5922 грн 40 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1077 ЦК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" заборгованість за кредитним договором кредитної лінії № 933885633 від 04 березня 2025 року в розмірі 34099 (тридцять чотири тисячі дев`яносто дев`ять) гривень 40 (сорок) копійок, з яких тіло кредиту - 11000 (одинадцять тисяч) гривень, відсотки за користування кредитом - 22439 (двадцять дві тисячі чотириста тридцять дев`ять) гривень 40 (сорок) копійок, комісії за надання кредиту - 660 (шістсот шістдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору та 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс", , юридична адреса: 14017, м. Чернігів, вул. Жабинського, 13;

Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ратнівського

районного суду О.М. Свистун