Провадження № 22-ц/812/200/26 Суддя першої інстанції Афоніна С.М.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

20 січня 2026 року м. Миколаїв Справа № 487/4070/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання Коростієнко Н.С.,

за участі прокурора - Кость А.В.,

представниці відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Миколаївської обласної прокуратури, на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Афоніної С.М., в залі судового засідання в м. Миколаїв, за позовом заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва Чобану Дмитра Георгійовича, в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду, шляхом зобов`язання знесення житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2024 року заступник керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва Чобан Д.Г., в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду, шляхом зобов`язання знесення житлового будинку.

Позов обґрунтовано тим, що окружною прокуратурою міста Миколаєва виявлено порушення інтересів держави під час незаконної забудови земельної ділянки прибережної захисної смуги Бузького лиману в Заводському районі міста Миколаєва.

Установлено, що пунктами 51, 51.1 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради від 04 вересня 2009 року № 36/61 затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 847 кв.м за рахунок земель ТОВ «Миколаївбудпроект» з її віднесенням до земель житлової забудови для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного рішення міської ради Карповій К.Б. видано 01 грудня 2009 року державний акт про право власності серії ЯИ № 140150 на земельну ділянку з кадастровим номером :12:001:0019.

За договором купівлі - продажу від 14 грудня 2012 року № 1321 ОСОБА_3 продала вищевказану земельну ділянку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у рівних частинах.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 22 листопада 2013 року № 1105 земельній ділянці площею 423 кв.м з кадастровим номером :12:001:0029 надано нову адресу - АДРЕСА_2 .

На підставі договору купівлі-продажу від 14 грудня 2012 року № 1321 та поділу земельної ділянки, ОСОБА_2 23 травня 2014 року отримала свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 .

Постановою апеляційного суду Миколаївської області від 18 вересня 2018 року у справі № 487/10126/14-ц, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 06 листопада 2019 року, рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 29 жовтня 2015 року скасовано та постановлено нове про часткове задоволення позовних вимог Миколаївського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави до Миколаївської міської ради, до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування рішення, визнання недійсним державного акту та договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки.

Так, указаною вище постановою суду апеляційної інстанції визнано незаконним і скасовано пункти 51, 51.1 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради від 04 вересня 2009 року № 36/61 про надання ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 847 кв.м з кадастровим номером :12:001:0019 по АДРЕСА_1 , визнано недійсними договір купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки від 14 грудня 2012року № 1321 і державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 140150 від 27 жовтня 2009 року із записом про перехід права власності в рівних частках до ОСОБА_2 і ОСОБА_5 .

Отже, судовим рішенням у справі № 487/10126/14-ц, яке 18 вересня 2018 року набрало законної сили, встановлено приналежність ділянки площею 847 кв.м з кадастровим номером :12:001:0019 до земель водного фонду та незаконність її відведення у приватну власність ОСОБА_3 для індивідуального житлового будівництва, продаж ОСОБА_2 , ОСОБА_5 і неможливість будівництва індивідуального житла на цій ділянці.

Всупереч цьому, ОСОБА_2 23 січня 2018року зареєструвала в Управлінні Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт № МК 48, а 20 серпня 2018року - декларацію № МК 42 про готовність до експлуатації об`єкта - індивідуального житлового будинку з вбудованим гаражем по АДРЕСА_2 .

На підставі технічного паспорту від 05 квітня 2018 року, декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 20 серпня 2018 року № МК 42 за ОСОБА_2 зареєстровано 03 вересня 2018 року право власності на житловий будинок загальною площею 299,8 кв.м, житловою площею 71,4 кв.м по АДРЕСА_2 з описом: житловий будинок літ. А-2, огорожі та споруди № № 3, 4, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 .

Право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 423 кв.м з кадастровим номером :12:001:0029 і розташований на ній житловий будинок оскаржувались прокурором у судовому порядку. Так, постановою Миколаївського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року у справі № 487/5737/19, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року, рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 14 вересня 2021 року скасовано та постановлено нове про часткове задоволення позовних вимог керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до ОСОБА_2 щодо визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності на житловий будинок та витребування на користь держави земельної ділянки шляхом знесення житлового будинку.

Зазначеною постановою апеляційного суду вирішено усунути перешкоди Миколаївській міській раді у володінні і користуванні земельною ділянкою площею 423 кв.м з кадастровим номером :12:001:0029 по АДРЕСА_2 , які чиняться ОСОБА_2 , шляхом повернення у комунальну власність територіальної громади м. Миколаєва, а також визнано недійсним і скасовано свідоцтво про право власності ОСОБА_2 від 23 травня 2014 року № 22038777 на земельну ділянку з кадастровим номером :12:001:0029 площею 0,0423 га по АДРЕСА_2 .

Отже, рішеннями судів, які набрали законної сили, у справі № 487/5737/19 ділянку площею 423 кв.м з кадастровим номером :12:001:0029 повернуто у комунальну власність з огляду на встановлення факту її приналежності до земель водного фонду та території зелених насаджень загального користування, що спричиняє незаконність використання для індивідуального житлового будівництва.

Наразі вживаються заходи для державної реєстрації права власності за територіальною громадою м. Миколаєва на земельну ділянку з кадастровим номером :12:001:0029.

У той же час судами відмовлено в скасуванні запису від 03 вересня 2018 року за № 27779942 про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок по АДРЕСА_2 та його знесенні.

Як встановлено судом у справах № № 487/5737/19, 487/10126/14-ц, спріна земельна ділянка, на якій ОСОБА_2 побудувала спірні об`єкти, є землею водного фонду, що не може використовуватись для індивідуального житлового будівництва.

Згідно з актом обстеження вказаної земельної ділянки, складеним 22 січня 2024 року посадовою особою Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради, на ній розташована будівля, а ділянка обгороджена парканом. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, по АДРЕСА_2 фактично розташовані: житловий будинок - літ. А-2, хвіртки - № № 3, 7, ворота - № 4, огорожа - № № 5, 6, басейн - № 8.

ОСОБА_2 зареєструвала 23 січня 2018 року повідомлення про початок виконання будівельних робіт, 20 серпня 2018 року - декларацію про готовність до експлуатації об`єкта - індивідуального житлового будинку з вбудованим гаражем на ділянці з кадастровим номером :12:001:0029, а 03 вересня 2018 року - приватної власності на зазначений об`єкт нерухомості зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Тобто, недобросовісні дії ОСОБА_2 під час будівництва та оформлення права власності на будинок були спрямовані на притримання за собою за будь-яких умов спірної земельної ділянки з метою унеможливлення виконання судового рішення.

Зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка належить територіальній громаді міста Миколаєва, шляхом знесення (демонтажу) житлового будинку та прибудинкових споруд не порушуватиме принцип пропорційності втручання у її право власності та право на повагу до житла, оскільки ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_7 .

Посилаючись на викладене прокуратура просила суд усунути перешкоди Миколаївській міській раді у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду площею 423 кв.м з кадастровим номером :12:001:0029 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 знести (демонтувати) житловий будинок літ. А-2, огорожі та споруди АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_10 , право власності на які зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення житлового будинку, в якому постійно проживає відповідачка, без надання будь-якої компенсації або іншого відповідного відшкодування, що позивачем не було запропоновано, становитиме непропорційне втручання держави у право відповідача на повагу до житла та мирного володіння цим майном і призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 8 цієї Конвенції, покладе на відповідача надмірний індивідуальний тягар, спричинений втратою цього житла,

Не погодившись з рішення суду, Миколаївська обласна прокуратура подала апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги позову в повному обсязі.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 05 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження, а ухвалою від 15 грудня 2025 року справу призначено до судового розгляду на 20 січня 2026 року на 10:45 годин.

Під час апеляційного розгляду судом з`ясовано, що ухвалою Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 лютого 2025 року справу за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави, в особі Миколаївської міської ради, до ОСОБА_6 про скасування запису про державну реєстрацію, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності та зобов`язання повернути земельну ділянку шляхом знесення житлового будинку, за касаційними скаргами ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , від імені якої діє адвокат Колесніков Віталій Валерійович, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року призначено до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

У зазначеній справі постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року апеляційну скаргу керівника Миколаївської обласної прокуратури в частині, що переглядалася, задоволено. Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2021 року в частині відмови у задоволенні вимог про знесення житлового будинку літ. А-2 загальною площею 371 кв. м та гаражу літ. Б за адресою: АДРЕСА_1 , скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення про задоволення цих вимог. Зобов`язано ОСОБА_6 з метою повернення земельної ділянки площею 878 кв. м, кадастровий номер :12:001:0013, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , у придатному для використання стані на користь територіальної громади в особі Миколаївської міської ради знести житловий будинок літ. А-2 загальною площею 371 кв. м та гараж літ. Б. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження в справі у випадку, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Тлумачення пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України свідчить про те, що суд може зупинити провадження у справі лише у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку: а) палатою; б) об`єднаною палатою; в) Великою Палатою Верховного Суду та прийняття ними до свого провадження.

При цьому, така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли на розгляді перебуває справа, за наслідками перегляду якої Верховний Суд може прийняти постанову, у якій міститься правовий висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати (частина 2 статті 416 ЦПК України).

Такий висновок щодо застосування норм процесуального права викладені у постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року в справі № 265/2189/20.

Виходячи з викладеного, встановивши, що правовідносини, які виникли у даній справі, є подібними до правовідносин у зазначеній справі № 487/2593/20, колегія дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній цивільній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду справи № 487/2593/20 за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави, в особі Миколаївської міської ради, до ОСОБА_6 про скасування запису про державну реєстрацію, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності та зобов`язання повернути земельну ділянку зі знесенням нерухомого майна, за касаційними скаргами ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , від імені якої діє адвокат Колесніков Віталій Валерійович, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року.

Керуючись пунктом 10 частини 1 статті 252, статтями 253, 261, 368, 381 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою Миколаївської обласної прокуратури на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2025 року за позовом заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва Чобану Дмитра Георгійовича, в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду, шляхом зобов`язання знесення житлового будинку до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду справи № 487/2593/20 за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави, в особі Миколаївської міської ради, до ОСОБА_6 про скасування запису про державну реєстрацію, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності та зобов`язання повернути земельну ділянку зі знесенням нерухомого майна, за касаційними скаргами ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , від імені якої діє адвокат Колесніков Віталій Валерійович, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повне судове рішення складено 20 січня 2026 року