Дата документу 09.02.2026Справа № 552/2457/25
Провадження № 2-др/554/3/26
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2026 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді - Тімошенко Н.В.,
за участю секретаря - Тоцької К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 13 листопада 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено частково.

Зокрема, судом було стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 18 000,00 грн (вісімнадцять тисяч гривень 00 копійок). У задоволенні решти позовних вимог про стягнення з відповідача простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 72 000,00 грн (сімдесят дві тисячі гривень 00 копійок) судом було відмовлено повністю.

Таким чином, загальна сума позовних вимог становила 90 000,00 грн, з яких було задоволено 18 000,00 грн, що становить 20% від заявленої суми позову. Відповідно, у задоволенні 80% позовних вимог (72 000,00 грн) було відмовлено.

21 листопада 2025 року представник відповідача - адвокат Рясний Владислав Денисович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок). Зазначив, що копію рішення суду від 13 листопада 2025 року було отримано ним 19 листопада 2025 року, а тому строк подання доказів, передбачений частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, не порушено.

25 листопада 2025 року позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надав заперечення на заяву представника відповідача. Позивач заперечив проти стягнення заявленої суми витрат, мотивуючи це тим, що сума 10 000,00 грн є неспівмірною зі складністю справи, яка розглядалася у спрощеному провадженні без виклику сторін. Позивач зазначив, що час, витрачений адвокатом відповідача на підготовку відзиву на позовну заяву (зокрема, 5 годин), є очевидно завищеним, а обсяг фактично виконаної роботи, відзив обсягом 6 сторінок змістовного тексту без урахування титульної та прохальної частин, не відповідає заявленим витратам.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини третьої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заява про ухвалення додаткового рішення може бути подана до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд встановив, що представником відповідача - адвокатом Рясним В.Д. вчасно було заявлено про намір надати докази витрат на професійну правничу допомогу, а самі докази подані у встановлений законом п`ятиденний строк після отримання копії рішення суду, рішення отримано 19.11.2025, заяву подано 21.11.2025, що відповідає вимогам процесуального закону.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем було надано такі докази Договір про надання юридичних послуг від 15 липня 2025 року, укладений між ОСОБА_1 (замовник) та адвокатом Рясним Владиславом Денисовичем (виконавець), Акт наданих послуг за договором про надання юридичних послуг, що містить детальний опис виконаних адвокатом робіт, а саме: консультація клієнта щодо позовних вимог та узгодження правової позиції (2 години) - 1 000,00 грн; розробка відзиву на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором з аналізом матеріалів справи та чинного законодавства (5 годин) - 7 000,00 грн; представництво інтересів клієнта при розгляді справи у суді, обробка процесуальних документів та аналіз судової практики Верховного Суду (3 години) - 2 000,00 грн. Загальна сума за надані послуги - 10 000,00 грн, квитанція про оплату гонорару адвокату в розмірі 10 000,00 грн, що підтверджує фактичну сплату витрат відповідачем.

Суд вважає, що надані відповідачем докази відповідають вимогам процесуального закону та підтверджують факт понесення витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі. Наявність договору про надання правничої допомоги, акту виконаних робіт з деталізацією наданих послуг та документа про оплату свідчить про належне документальне оформлення витрат, що є підставою для їх відшкодування відповідно до статті 141 ЦПК України.

Вирішуючи питання про співмірність витрат на професійну правничу допомогу, суд керується положеннями статті 137 ЦПК України та правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною четвертою статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини п`ятої цієї статті, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що під час визначення суми відшкодування витрат на правничу допомогу необхідно виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та засади розумності й справедливості.

Позивач у своїх запереченнях послався на те, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором є максимально простою, не потребує спеціальних знань, у мережі Інтернет наявна велика кількість безкоштовних зразків процесуальних документів, що, на думку позивача, виключає обґрунтованість вимоги про стягнення витрат у заявленому розмірі. Позивач також зазначив, що фактичний текст відзиву на позовну заяву становить лише 6 сторінок, без титульної та прохальної частин), тому заявлений представником відповідача час у 5 годин на його підготовку є очевидно завищеним, необґрунтованим та абсолютно непропорційним реальному обсягу виконаної роботи.

Надання професійної правничої допомоги не зводиться виключно до механічного копіювання готових зразків процесуальних документів з мережі Інтернет. Адвокат несе професійну відповідальність за якість наданих послуг та зобов`язаний аналізувати конкретні обставини справи, формувати індивідуальну правову позицію, що відповідає інтересам клієнта, досліджувати чинне законодавство та судову практику. Саме ці аспекти правничої діяльності становлять зміст професійної правничої допомоги, яка є конституційним правом кожної особи відповідно до статті 59 Конституції України.

З наданого відповідачем відзиву на позовну заяву вбачається, що адвокатом Рясним В.Д. було здійснено ґрунтовний аналіз правовідносин сторін, проаналізовано умови кредитного договору, досліджено питання щодо правомірності нарахування позивачем процентів за користування кредитом після закінчення строку кредитування (300 днів), наведено відповідні посилання на норми Цивільного кодексу України (зокрема, статті 1048, 1050, 625 ЦК України), Закону України «Про захист прав споживачів» (статтю 18), а також посилання на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Суд не вбачає підстав для висновку про завищення часу, витраченого адвокатом на підготовку відзиву. Підготовка змістовного відзиву обсягом 6 сторінок, що містить детальний аналіз фактичних обставин справи, правових норм та судової практики, вимагає від адвоката не лише технічних навичок друкування тексту, а й інтелектуальної роботи з аналізу документів, дослідження законодавства, вивчення судової практики та формування правової позиції. З урахуванням цих обставин заявлений адвокатом час у 5 годин на підготовку відзиву суд вважає обґрунтованим і таким, що відповідає реальному обсягу виконаної роботи.

Посилання позивача на те, що справа розглядалася у спрощеному провадженні без виклику сторін, суд зазначає, що порядок розгляду справи (спрощене або загальне позовне провадження) не є визначальним критерієм для оцінки обсягу та вартості наданої правничої допомоги. Вирішальне значення має саме складність правовідносин, які є предметом спору, та обсяг фактично виконаних адвокатом робіт. У даній справі адвокат не лише підготував відзив на позовну заяву, а й надав консультацію клієнту (2 години), здійснив аналіз чинного законодавства та судової практики (3 години), що в сукупності становить значний обсяг професійної правничої діяльності.

Таким чином, суд відхиляє доводи позивача про те, що робота адвоката була занадто простою або що витрачений час є завищеним. Адвокат самостійно визначає стратегію захисту інтересів клієнта, а підготовка 6 сторінок змістовного відзиву з детальним аналізом правових норм та практики Верховного Суду свідчить про реальність та необхідність наданої професійної правничої допомоги.

Згідно з частиною другою статті 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як уже зазначалося вище, позовні вимоги було задоволено судом частково: із загальної суми позовних вимог у розмірі 90 000,00 грн стягнуто 18 000,00 грн, що становить 20% від заявленої суми позову. Відповідно, у задоволенні 80% позовних вимог (72 000,00 грн) було відмовлено.

Застосовуючи принцип пропорційного розподілу судових витрат, закріплений у частині другій статті 141 ЦПК України, суд здійснює наступний розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає відшкодуванню відповідачу 10 000,00 грн ? 80% = 8 000,00 грн

Таким чином, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн (вісім тисяч гривень 00 копійок).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає частковому задоволенню.

Відповідачем належним чином підтверджено факт понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Заявлена сума витрат відповідає критеріям реальності, обґрунтованості та співмірності з характером і обсягом наданих адвокатських послуг. Доводи позивача про завищення витрат суд визнає необґрунтованими.

Застосовуючи принцип пропорційного розподілу судових витрат, передбачений частиною другою статті 141 ЦПК України, суд визначив, що з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн (80% від 10 000,00 грн), що відповідає частці відхилених судом позовних вимог (80% або 72 000,00 грн із загальної суми позову 90 000,00 грн).

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,-

У Х В А Л И В:

заяву представника відповідача - адвоката Рясного Владислава Денисовича - про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі № 552/2457/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (, місцезнаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Копію додаткового судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В. Тімошенко