Провадження № 2/209/266/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі: головуючого судді - Решетник Т.О., за участю помічника судді Боровської К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кам`янське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Кредит - Капітал до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача.

06.08.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4316085 від 03.06.2021 року у розмірі 63600,00 грн., яка складається з: 20000,00 грн; - прострочена заборгованість за тілом кредита; 40600,00 грн.- заборгованості за сумою відсотків; 3000,00 грн. просрочена заборгованість за комісією.

В обґрунтування позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» зазначило, що 03.06.2021 року між відповідачем та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір № 4316085. Кредитор надав кредит у розмірі 20000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, встановлені договором.

29.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ Фінансова Компанія Кредит - Капітал було укладено Договір факторингу № 76-МЛ/Т від 29.09.2021 року. Згідно вищевказаного Договору ТОВ Фінансова Компанія Кредит - Капітал набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 .

Станом на дату відступлення прав вимоги, заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 63600,00 грн. Відповідно до вищевикладеного ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість в повному обсязі, судовий збір у розмірі 2422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 06.10.2025 року та відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазаначає, що він не згоден з твердженням позивача стосовно укладення договору №4316085 від 03.06.2021 в електронній формі. Проте, жодного доказу на підтвердження зазначених обставин Позивач не надав. Договір, який укладається його сторонами в електронній формі, безумовно повинен містити електронний цифровий підпис, зокрема, у конкретному випадку позичальника (Відповідача) або електронний підпис одноразовим ідентифікатором сторони, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надісланий іншій стороні цього договору (позикодавцю). Водночас із пункту 10 кредитного договору, який має назву «реквізити», вбачається відсутність електронного підпису Відповідача одноразовим ідентифікатором. Кредитний договір №4316085 (індивідуальна частина), як і графік розрахунків до Кредитного договору №4316085 та Анкета-заява на кредит №4316085 не містять підпису Відповідача. Докази використання чи накладення електронного підпису в матеріалах справи відсутні. Разом з тим, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не надало суду належних та допустимих доказів надсилання ОСОБА_1 електронного повідомлення на укладення електронного договору, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, реєстрації, створення особистого кабінету та проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надало довідку ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, яка начебто підтверджує ідентифікацію ОСОБА_1 при укладенні кредитного договору №4316085 від 03.06.2021. Проте, надана довідка була сформована попереднім кредитодавцем ТОВ «Мілоан» і не може вважатись безспірним доказом проведення ідентифікації ОСОБА_1 при укладенні договору. Фактично, зазначене є лише твердженням Позивача, оскільки підтверджується створеними останнім доказами, які неможливо перевірити та які не узгоджуються з жодним доказом не створеним самим Позивачем. Позивачем не надано жодного доказу направлення одноразового ідентифікатора «S66067» Відповідачеві (наприклад, довідки від мобільного оператора та/або направлення одноразового ідентифікатора на електронну пошту Відповідача та/або у будь-який інший належний спосіб), не надано доказів використання Відповідачем вказаного одноразового ідентифікатора. Також зазначили, що Позивачем не надано доказів приєднання Відповідача до Правил надання фінансових кредитів (послуг), Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», зокрема шляхом їх окремого підписання, а тому самі по собі такі Правила не можуть оцінюватись судом як договір приєднання та породжувати передбаченими цими правилами права і обов`язки для Відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного, що 03.06.2021 року між відповідачем та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір № 4316085. Кредитор надав кредит у розмірі 20000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, встановлені договором.

29.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ Фінансова Компанія Кредит - Капітал було укладено Договір факторингу № 76-МЛ/Т від 29.09.2021 року. Згідно вищевказаного Договору ТОВ Фінансова Компанія Кредит - Капітал набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 .

Станом на дату відступлення прав вимоги, заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 63600,00 грн.

Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону України №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір (далі Договір), який підписаний електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як було зазначено вище, сторонами погоджено розмір процентів і порядок їх нарахування, який відповідно до розрахунку заборгованості, складає 40600,00 грн, що в рази перевищує суму отриману відповідачем у кредит 20000,00 грн,

Слід звернути увагу, що відповідач, як пересічний споживач кредитних послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не змогла ефективно здійснити свої права бути поінформованою про дійсні умови кредитування ТОВ «ФК Кредит- Капітал», які викладені в декількох значних за об`ємом документах, які не містять прозорості та зрозумілості, зокрема щодо дійсного періоду та розміру нарахувань за кредитом. А тому на думку суду, укладення договору перетворюється на непомірний тягар для відповідача, як споживача та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором.

Щодо нарахування та сплати відсотків, які є явно завищені, та не відповідають передбаченим у частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення кредитного договору на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.

Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абз.3 пп.3.2 п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).

Окрім цього, як зазначено в рішенні Конституційного суду України від 11 липня 2013року № 7-рп/2013, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст. 3, ч.3 ст. 509 та ч.1-2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити.

Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення.

У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками фізичними особами.

Такого ж самого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20).

Також, відповідно до постанови Великої палати Верховного Суду від 18 березня 2020року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.

Відповідно до пункту 8.38 зазначеної постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика палата Верховного Суду дійшла до висновку, що виходячи з принципі розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

Застосовуючи аналогію та враховуючи те, що заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 40600,00 грн., не є спів розмірною сумі кредиту у 20000,00 грн. за договором, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів після закінчення пільгового періоду кредитування, суд дійшов висновку про те, що необхідно зменшити розмір процентів за вказаним договором до розміру отриманих відповідачем кредитних коштів.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Судом встановлено, що між Адвокатським об`єднанням «Апологет» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги № 0605 року від 06.05.2025 року, відповідно до умов яких виконавець взяв на себе зобов`язання надати замовнику визначену цим Договором правову допомогу щодо представництва та захисту прав, свобод та законних інтересів клієнта.

Згідно Детального опису наданих послуг від 23.06.2025 року та Акту наданих послуг № 2035 від 23.06.2025 року, підписаного сторонами Договору про надання правничої допомоги № 0605 року від 06.05.2025 року, адвокатом наведено перелік наданих юридичних послуг та їх вартість щодо вирішення спору про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Проаналізувавши вище досліджені докази, суд визнає доведеним понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу згідно Договору про надання професійної правничої допомоги № 0605 від 06.05.2025 року, а саме: на суму 3000,00 грн., що є сумою гонорару адвоката, яка підлягає відщкодуванню відповідачем, щодо задоволеної частини позову, обсягу наданих адвокатом послуг та складності розглянутої справи.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Кредит - Капітал до ОСОБА_1 , про стягнення кредитних коштів підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20000,00 грн, та заборгованості за сумою відсотків у розмірі 20000,00 грн., заборгованості за комісією у розмірі 3000,00 грн. Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню складає 43000,00 грн. В частині задоволення інших позовних вимог слід відмовити.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судовий збір розподіляється між сторонами пропорційно до розміру задоволених вимог, тобто з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1637,79 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-284, 288-289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Кредит -Капітал (, адреса: 79029 Львівська обл., місто Львів, вул. Смаль - Стоцького буд.1, корп.28) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Кредит - Капітал (, адреса: 79029 Львівська обл., місто Львів, вул. Смаль - Стоцького буд.1, корп.28) заборгованість за кредитним Договором № 4316085 від 03.06.2021 року в розмірі 43000,00 грн., яка складається з: 20000,00 грн; - прострочена заборгованість за тілом кредита; 20000,00 грн.- заборгованості за сумою відсотків; 3000,00 грн. просрочена заборгованість за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Кредит -Капітал (, адреса: 79029 Львівська обл., місто Львів, вул. Смаль - Стоцького буд.1, корп.28) судовий збір у розмірі 1637,79 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Кредит -Капітал (, адреса: 79029 Львівська обл., місто Львів, вул. Смаль - Стоцького буд.1, корп.28) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного прова

Суддя Т.О. Решетник