У х в а л а

30 січня 2026 року

м. Київ

Справа № 522/16304/23

Провадження № 61-15658ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Державного університету інтелектуальних технологій і зв'язку (далі - скаржник, ДУІТЗ), інтереси якого представляє адвокат Джулай Дмитро Олександрович (далі - адвокат),

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 січня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 1 грудня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивачка) до скаржника про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання не перешкоджати у виконанні трудових обов`язків, відшкодування моральної шкодита

в с т а н о в и в :

1. У серпні 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила:

(1) поновити їй строк на звернення до суду з позовними вимогами щодо визнання протиправним і скасування наказу скаржника № 01-05-459 від 10 листопада 2022 року про звільнення позивачки з роботи, поновлення її на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

(2) визнати протиправним і скасувати наказ скаржника про звільнення позивачки з роботи 15 листопада 2022 року на підставі пункту 2 статті 36 Кодексу законів про працю України;

(3) поновити позивачку на раніше займаній посаді доцента кафедри радіоелектронних систем і технологій ДУІТЗ;

(4) стягнути зі скаржника середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 16 листопада 2022 року до дня поновлення на роботі включно;

(5) зобов`язати скаржника не перешкоджати позивачці у виконанні трудових обов`язків;

(6) стягнути зі скаржника 50 000,01 грн відшкодування моральної шкоди.

2. 14 січня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси ухвалив рішення, згідно з яким поновив позивачці строк на звернення до суду та задовольнив позов частково:

(1) визнав протиправним і скасував наказ скаржника про звільнення позивачки з роботи 15 листопада 2022 року;

(2) поновив позивачку на раніше займану посаду доцента кафедри радіоелектронних систем і технологій ДУІТЗ;

(3) стягнув зі скаржника на корить позивачки 235 647,36 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 16 листопада 2022 року до 14 січня 2025 року включно;

(4) стягнув зі скаржника на корить позивачки 5 000,00 грн відшкодування моральної шкоди;

відмовив у задоволенні іншої частини позову.

3. 1 грудня 2025 року Одеський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою змінив рішення суд першої інстанції, виключивши із мотивувальної частини вказівку на безстроковість трудового договору; залишив рішення суду першої інстанції без змін в іншій частині.

4. 11 грудня 2025 року адвокат в інтересах скаржника подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.

5. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

6. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у визначений статтею 390 ЦПК України строк із дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбаченої у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження:

- суди першої й апеляційної інстанцій застосували норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2022 року у справі № 463/500/20, від 29 травня 2023 року у справі № 341/1639/21, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 591/5815/18, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 8 лютого 2021 року у справі № 760/21002/18, Великої Палати Верховного Суду від 23 квітня 2025 року у справ № 125/1514/20.

7. Скаржник додав до касаційної скарги клопотання про зупинення дії рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 січня 2025 року та постанови Одеського апеляційного суду від 1 грудня 2025 року. Мотивував тим, що виконання судового рішення створить додаткове та одноразове фінансове навантаження, це може істотно вплинути на фінансову стабільність скаржника, ускладнити виконання ним покладених державою завдань і негативно позначитися на реалізації прав та законних інтересів працівників і здобувачів освіти.

7.1. За наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (абзац другий частини восьмої статті 394 ЦПК України).

7.2. Суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала (частини перша та друга статті 436 ЦПК України).

7.3. За змістом наведених приписів можна зупинити дію лише того судового рішення, яке не передбачає примусове виконання. Суд першої інстанції визнав протиправним і скасував наказ про звільнення позивачки, поновив її на роботі, стягнув зі скаржника на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Апеляційний суд погодився із результатом розгляду справи судом першої інстанції. З огляду на вказане неможливо повністю зупинити дію зазначеного судового рішення, оскільки задоволення деяких позовних вимог передбачає примусове виконання відповідного рішення. Крім того, скаржник у заяві про зупинення дії оскаржених судових рішень не навів мотивів такого зупинення; усі доводи за їхнім змістом стосувалися лише зупинення виконання цих рішень, про що скаржник у заяві не просив. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Державного університету інтелектуальних технологій і зв'язку на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 січня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 1 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного університету інтелектуальних технологій і зв'язку про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання не перешкоджати у виконанні трудових обов`язків та відшкодування моральної шкоди.

2. Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 522/16304/23.

3. Відмовити в задоволенні клопотання Державного університету інтелектуальних технологій і зв'язку про зупинення дії рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 січня 2025 року та постанови Одеського апеляційного суду від 1 грудня 2025 року.

4. Надіслати позивачці копію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами; роз`яснити їй право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко