Справа № 152/127/26
У Х В А Л А

09 лютого 2026 року м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Войнаровський І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Опольська Наталя Михайлівна про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 ,

у с т а н о в и в:

03 лютого 2026 року адвокат Опольська Н.М., в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду Вінницької області з вищевказаною заявою, через систему «Електронний суд».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 лютого 2026 року, справу передано в провадження судді Роздорожній А.Г..

3 лютого 2026 року суддею Шаргородського районного суду Вінницької області Роздорожною А.Г. подано заяву про самовідвід, оскільки ОСОБА_3 є двоюрідною сестрою колишнього чоловіка судді Роздорожного Михайла Івановича.

Ухвалою суду від 03 лютого 2026 року заяву судді Роздорожної Андреї Гаврилівни про самовідвід у цивільній справі за заявою адвоката Опольської Наталі Михайлівни, що подана в інтересах ОСОБА_1 (заінтересована особа ОСОБА_2 ), про видачу обмежувального припису задоволено. Відведено суддю Роздорожну Андрею Гаврилівну від розгляду цивільної справи за заявою адвоката Опольської Наталі Михайлівни, що подана в інтересах ОСОБА_1 (заінтересована особа ОСОБА_2 ), про видачу обмежувального припису та передано дану цивільну справу до канцелярії Шаргородського районного суду для проведення повторного автоматизованого розподілу цієї судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 лютого 2026 року, справу передано в провадження судді Войнаровського І.В..

Перевіривши заяву на відповідність вимогам цивільного процесуального законодавства України, вважаю, що вказана заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ЦПК України.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи викладене, Суд вважає, що в даному випадку слід застосувати аналогію закону, яка передбачена статтею 185 ЦПК України.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Проте, представник заявниці не додала жодного доказу надсилання заінтересованій особі копії заяви разом додатками.

За умовами ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому, долучена копія свідоцтва про шлюб до заяви є неналежної якості та нечитабельна, що позбавляє суд можливості дослідити та оцінити обґрунтування вимог заявниці та вказані докази.

В той час як копії поданих документів повинні бути належної якості, щоб б давало можливість прочитати весь текст документа, а також всі реквізити мають бути чіткими та зрозумілими.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

В даному випадку прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001(п. 53), відповідно до якого право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявниці у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, вважаю, що заяву слід залишити без руху.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Опольська Наталя Михайлівна про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 залишити без руху.

Повідомити представника заявниці про необхідність виправлення недоліків заяви протягом п`яти днів з дня отримання нею копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, заява вважатиметься неподаною і повернута представнику заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Войнаровський