Справа № 138/2826/25
Провадження №:6/138/14/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю секретаря Бугери І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду від 01.12.2025 ухваленого за результатами розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2025 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшла заява відповідача про розстрочку виконання рішення суду від 01.12.2025.

Заява мотивована тим, зокрема, що відповідач отримує мінімальну заробітну плату, на її утриманні перебуває малолітня дитина та у неї відсутнє нерухоме майно, а тому немає змоги виконати рішення суду одразу в повному обсязі, так, щоб не ускладнити свій майновий стан. Виконання рішення в повному обсязі одразу поставить її у скрутне матеріальне становище, внаслідок чого вона не зможе забезпечити себе усім необхідним.

Враховуючи викладене вище, відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду від 01.12.2025 про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором до одного року.

Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» в судове засідання не з`явився. Подав до суду свої заперечення на заяву, які мотивовані тим, зокрема, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим. Обставини на які посилається відповідач не є істотними. Крім того, у клопотанні не зазначено розміру часткових платежів та строків їх здійснення. Враховуючи наведене, у задоволенні заява просив відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена завчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (повістки) до електронного кабінету відповідача.

Дослідивши заяву та матеріали справи, зміст рішення суду від 01.12.2025, заперечення представника позивача, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01.12.2025 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №100156993 від 17.07.2021 в розмірі 20014 гривень 50 копійок, судові витрати у виді судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок та у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень 00 копійок.

Відповідач на підтвердження своїх вимог надала суду копію актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого вона є, а також довідки форми ОК-5 та ОК-7 з Пенсійного фонду України про суму нарахованих доходів, де відображено надходження доходів лише до 2023 року, за 2024 та 2025 рік доходи відсутні. Також, у своєму клопотанні ОСОБА_1 стверджувала ту обставину, що на даний час вона працевлаштована та отримує дохід, однак у розмірі мінімальної заробітної плати.

Згідно з ст. 129 - 1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В той же час, згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконання рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04.06.2019 у справі №916/190/18.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що в Україні діє режим воєнного стану, на утриманні заявниці перебуває малолітня дитина, офіційний дохід наявний лише до 2023 року, за 2024 та 2025 відомості відсутні, а тому на думку суду, можливо допустити розстрочку виконання рішення суду.

Також при вирішенні вказаного в клопотанні питання про розстрочку виконання рішення суд бере до уваги, що заявниця не намагається уникнути виконання рішення суду, а навпаки, бажає виконати його.

Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи бажання боржниці виконати рішення суду шляхом розстрочення виконання судового рішення, суд вважає за можливе заяву задовольнити.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. 81, 258-261, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду від 01.12.2025 - задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01.12.2025 у справі №138/2826/25 на 12 місяців, стягуючи з ОСОБА_1 суму заборгованість за договором №100156993 від 17.07.2021 в розмірі 20014 гривень 50 копійок, судові витрати у виді судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок та у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень 00 копійок, рівними частинами, протягом одного року (12 місяців), починаючи з січня 2026 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення, шляхом подання апеляційної скарги. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.Б.Київська