Справа № 2-160/12
Провадження №4-с/524/8/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026 року , суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Обревко Л.О., розглянувши матеріали скарги Акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» в особі представника Різунова Романа Станіславовича на дії, бездіяльність органу примусового виконання,-

ВСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшла скарга Акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» в особі представника Різунова Романа Станіславовича на дії, бездіяльність органу примусового виконання, у якій просили поновити строк на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження № 35642348 від 28.11.2023 року, витребувати у Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 395/2014 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 35642348 від 28.11.2023 року, замінити у виконавчому провадженні № 35642348 щодо примусового виконання рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 29.05.2012 року у справі № 2-160/12 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №КЛ/08-8 в розмірі 318911,04 дол. США та 35000,00 грн, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на його правонаступника ОСОБА_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка успадкувала нерухоме майно, яке є предметом іпотеки АТ «Піреус Банк МКБ»: будинок з господарськими будівлями загальною площею 359,80 кв.м. та земельна ділянка загальною площею 0,10 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 в межах вартості майна, одержаного у спадщину 4930717,00 грн. (чотири мільйони дев`ятсот тридцять тисяч сімсот сімнадцять гривень 00 коп.).

Щодо поновлення строку на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження № 35642348 від 28.11.2023 року, зазначили, що 28.11.2023 року Автозаводським ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з смертю боржника ОСОБА_1 .

Про факт винесення вищезазначеної постанови АТ «Піреус Банк МКБ» стало відомо з Автоматизованої системи виконавчого провадження 15.12.2025 року під час підготовки заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником.

15.12.2025 до Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці направлено запит з метою з`ясування чи направлялася дана постанова до АТ «Піреус Банк МКБ» та куди саме направлено виконавчий лист.

12.01.2026 АТ «Піреус Банк МКБ» отримано відповідь про те, що оригінал виконавчого листа направлено до Автозаводського районного суду м.Кременчука, однак докази відправки постанови до суду та до АТ «Піреус Банк МКБ» знищено відповідно до Інструкції з діловодства, і виконавча служба надати їх не може.

02.01.2026 ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука у справі № 2-160/12 заяву АТ «Піреус Банк МКБ» про заміну сторони виконавчого провадження повернуто заявнику без розгляду в зв`язку з тим, що заміна боржника можлива лише на стадії відкритого виконавчого провадження, тоді як матеріали містять інформацію, що 28.11.2023 року Автозаводським ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з смертю боржника ОСОБА_1 .

Тому, на підставі вище викладеного та того, що постанова про закінчення виконавчого провадження не була направлена до АТ «Піреус Банк МКБ», та в зв`язку з ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 02.01.2026 року про повернення заяви АТ «Піреус Банк МКБ» про заміну сторони виконавчого провадження, просили поновити строк на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Верховний Суд у постанові від 21.06.2022 року, винесеній по справі № 2610/16140/2012 зазначив, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

У постанові від 07.07.2022 по справі № 712/12377/17 Верховний Суд зазначив, що згідно з частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод. За загальним правилом строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, або відсутні докази поважності причин пропуску такого строку, скарга залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При зверненні до суду АТ «Піреус Банк МКБ» клопотав про поновлення строку для звернення зі скаргою, який, на їх думку, був пропущений з поважних причин.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Ознайомившись зі змістом скарги та долученими письмовими доказами, суд не вбачає поважних причин пропуску строку для подання скарги, оскільки саме за заявою АТ «Піреус Банк МКБ» про примусове виконання судового рішення було відкрито виконавче пррвадження, у зв`язку з виконанням рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 29.05.2012 року у справі № 2-160/12 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Згідно з матеріалів справи встановлено, що боржник ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було відомо і АТ «Піреус Банк МКБ» (т.4 а.с. 6, 28).

16.11.2015 постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області закінчено виконавче провадження у зв`язку з смертю боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 28.10.2019 року скаргу АТ «Піреус Банк МКБ» задоволено частково та визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Автозаводського ВДВС міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 16.11.2015 року про закінчення виконавчого провадження № 35642348.

Вказана ухвала суду отримана АТ «Піреус Банк МКБ» - 07.11.2019 року (т. 3 а.с.77).

Таким чином, в період з 07.11.2019 року по 15.12.2025 року (день, коли АТ «Пірес Банк МКБ» дізналось про закінчення виконавчого провадження) ніяких дій банком не вчинялись, хоча відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Жодних доказів, що з часу, коли заявник дізнався про порушення його права (28.11.2023), існували об`єктивно непереборні обставини, які перешкоджали заявнику протягом двох років оскаржити дії, бездіяльність та зазначені рішення державного виконавця, матеріали скарги не містять. При цьому суд зауважує, що наявність у провадженні судів інших справ за заявами АТ «Піреус Банк МКБ» не є поважною причиною пропуску процесуального строку на звернення зі скаргою та не перешкоджало останнім вчасно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконаця у разі незгоди з ними, оскільки, як зазначено самим заявником про існування постанови державного виконавця від 28.11.2023 року про закінчення виконавчого провадження стало відомо саме 15.12.2025 року при підготовці матеріалів заяви на заміну сторони виконавчого провадження, що ніяк не перешкоджало поданню скарги на дії державного виконавця до суду у вказаний законом строк.

Отже, беручи до уваги, що заявником не доведено належними та достатніми доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, суд доходить висновку про відсутність правових підстав у поновленні скаржнику строку для подачі скарги, передбаченого ст. 449 ч.1 п.а ЦПК України.

За таких обставин, зважаючи на те, що скарга подана заявником після закінчення процесуального строку встановленого законом і судом відмовлено у поновленні такого строку з огляду на відсутність поважних причин такого пропуску, суд доходить до переконливого висновку про залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст. 126, 447-449 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити АТ «Піреус Банк МКБ» у поновленні строку для подання скарги на дії, бездіяльність органу примусового виконання.

Скаргу АТ «Піреус Банк МКБ» на дії, бездіяльність органу примусового виконання - залишити без розгляду та повернути її заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ліна ОБРЕВКО