Справа № 450/1749/25 Головуючий у 1 інстанції Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/3732/25 Доповідач в 2-й інстанції Ванівський О. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Підлужного В.І.,

з участю: представника апелянта Телішевського І.Д., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Телішевського І.Д. на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області, про визнання прав та обов`язків забудовника, права власності на будівельні матеріали і обладнання в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

в квітні 2025 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , третьої особи Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області, про визнання прав та обов`язків забудовника, права власності на будівельні матеріали і обладнання в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його бабусі ОСОБА_4 . Позивач ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_4 у встановленому порядку прийняв і на частину спадкового майна, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 вересня 2017 року. Крім даної квартири, до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , належить і інше майно, а саме новозбудований цегляний житловий будинок АДРЕСА_2 . Однак, у спадкодавця були відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно. При цьому, до складу спадщини входять права і обов`язки забудовника та право власності на будівельні матеріали і обладнання, які вкладені в цей будинок.

Зазначив, що матір позивача ОСОБА_5 , діючи на підставі виданої позивачем довіреності, звернулася в Шосту Львівську державну нотаріальну контору із заявою про видачу позивачу свідоцтва про право на спадщину на цей будинок. Листом завідувача Шостою Львівською державною нотаріальною конторою Яблонської О.В. № 217/02/14 від 17 березня 2025 року, у видачі такого свідоцтва про право на спадщину відмовлено, з огляду на те, що не представлено оригінал документа про право власності спадкодавця на цей будинок. Зауважив, що позивач не міг надати нотаріусу правовстановлюючого документа про право власності спадкодавця ОСОБА_4 на даний будинок, оскільки такий документ відсутній. В той же час, спадкодавцю ОСОБА_4 на момент її смерті належали права забудовника цього будинку та будівельні матеріали і обладнання, які в нього вкладені. Відповідно до договору купівлі-продажу від 14.03.1953 року ОСОБА_6 придбав житловий будинок (глиновалькований) в АДРЕСА_2 ). Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 19.10.1995 року відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсним цього договору. ОСОБА_6 перебував у шлюбі з ОСОБА_7 . Рішенням виконкому Пустомитівської районної ради № 175 від 27.03.1969 року ОСОБА_6 надано дозвіл на будівництво нового будинку за тією ж адресою на новому місці, проект якого погоджено архітектором. Також виконкомом Пустомитівської районної ради депутатів трудящих ОСОБА_6 видано свідоцтво на забудову садиби в с. Жирівці. Згідно даного свідоцтва, рішенням виконкому Жирівської сільської ради від 12 лютого 1969 року, яке викладене в протоколі засідання даного виконкому № 36 від 12 лютого 1969 року, під дане будівництво виділено земельну ділянку площею 0,08 га., а житловий будинок мав бути розміром 9х10 м. з сараєм 3х4 м., вбиральнею, та огороджений металевою сіткою. Тобто, ОСОБА_6 мав право збудувати новий цегляний будинок за адресою АДРЕСА_2 , де знаходився належний йому на праві власності старий глиновалькований житловий будинок. ОСОБА_6 розпочав дане будівництво, але не завершив його. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер. Спадщину після нього прийняла але не оформила його дружина ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла, після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входив вищевказаний глиновалькований будинок по АДРЕСА_2 (даний будинок належав ОСОБА_7 на підставі довідки з погосподарської книги), а також незавершене будівництво нового будинку за цією ж адресою.

Вказав, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.01.1981 року, власником даного глиновалькованого будинку з господарськими спорудами та будівлями став син ОСОБА_7 ОСОБА_8 . Спадкові права на новозбудований будинок (незавершене будівництво) ОСОБА_8 після смерті матері не оформляв. ОСОБА_8 продовжував будівництво нового будинку поряд з старим глиновалькованим разом із своєю дружиною ОСОБА_4 та її сином ОСОБА_1 . Фактично ж цей будинок збудував відповідач ОСОБА_1 , який є батьком позивача. 19.02.1996 р. ОСОБА_8 видано свідоцтво про право власності на глиновалькований будинок № НОМЕР_1 , (адресу якого в виданому дублікаті свідоцтва від 17.04.2007 року змінено на АДРЕСА_2 ) на підставі рішення виконкому Жирівської сільської ради № 7 від 06 лютого 1996 року. 02.01.2003 року новий цегляний будинок по АДРЕСА_2 прийнятий в експлуатацію згідно акта № 24, затвердженого розпорядженням Пустомитівської районної державної адміністрації № 42 від 06 лютого 2003 року. Однак, в даному акті зазначено, що Державній технічній комісії пред`явлено лише частину приміщень житлового будинку і в присутності забудовника ОСОБА_6 , і рішенням комісії частина приміщень даного будинку визнано готовими до введення в експлуатацію. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 помер. Спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_4 . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 вересня 2007 р. ОСОБА_4 отримала у власність глиновалькований будинок по АДРЕСА_2 в порядку спадкування після свого чоловіка ОСОБА_8 . З даного свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що спадкове майно складається з житлового глиновалькованого будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами (вбиральня, металеві ворота і хвіртка, металева огорожа (сітка), підпірна бетонна стінка, колодязь з бетонних кілець), що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ). Цей житловий глиновалькований будинок позначений у плані під літерою А-1, в цілому складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 19.6 кв.м., загальною площею 41,4 кв.м., а будинок «Б-1» побудований ОСОБА_6 , згідно рішення Пустомитівської районної ради від 27.03.1969 р. № 175. Заміна адреси згідно довідки Жирівської сільської ради від 11.04.2007 р. № 301. Це свідоцтво видане без врахування вартості будинку «Б-1». Спадщину після смерті ОСОБА_8 на новозбудований цегляний будинок по АДРЕСА_2 , який частково прийнято в експлуатацію, ОСОБА_4 не оформила ні у вигляді житлового будинку, ні у вигляді незавершеного будівництва, ні у вигляді вкладених в нього будівельних матеріалів та обладнання і прав та обов`язків забудовника. Згідно довідки ОКП БТІ та ЕО № 1/1115 від 20.05.2024 року, за адресою АДРЕСА_2 , старий глиновалькований житловий будинок, який складався з однієї кімнати і кухні житловою площею 19,6 кв.м. загальною площею 41,4 кв.м. демонтовано (знищено) і на цій земельній ділянці знаходиться новозбудований цегляний житловий будинок з трьох кімнат житловою площею 43,6 кв.м., загальною площею 55,1 кв.м., побудований ОСОБА_6 , згідно з рішенням виконкому Пустомитівської районної ради народних депутатів № 175 від 27.03.1969 року. Таким чином, оскільки право власності на даний житловий будинок не було оформлено та не було зареєстровано, то до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , належать права і обов`язки забудовника та право власності на будівельні матеріали і обладнання, які вкладені в житловий будинок АДРЕСА_2 , будівництво якого в 1969 році розпочав ОСОБА_6 відповідно до рішення виконкому Пустомитівської районної ради депутатів трудящих № 175 від 27.03.1969 року. З огляду на викладене вище, просив позовні вимоги задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 адвокат Телішевський І.Д., в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зокрема покликається на те, що оскільки ні спадкодавець ОСОБА_6 , спадкоємцем якого була ОСОБА_7 , ні спадкодавець ОСОБА_7 , спадкоємцем якого був ОСОБА_8 , ні спадкодавець ОСОБА_8 , спадкоємцем якого була ОСОБА_4 , ні спадкодавець ОСОБА_4 , прямим і безпосереднім спадкоємцем якої є позивач ОСОБА_2 , не набули права власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 , не завершили його будівництва при житті, цей будинок не був ними прийнятий в експлуатацію в цілому, позивач ОСОБА_2 успадкував після спадкодавця ОСОБА_4 майнові права на цей будинок права і обов`язки забудовника та право власності на будівельні матеріали та обладнання, вкладені в цей будинок. Оскільки відповідач ОСОБА_1 як член сім`ї спадкодавця ОСОБА_8 та спадкодавця ОСОБА_4 його матері, брав активну участь в будівництві спірного будинку своєю працею, своїми коштами, своїми будівельними матеріалами, фактично збудувавши його, але не був забудовником, то він не може претендувати на право власності на цей будинок чи на майнові права на нього, а може лише вимагати компенсації, відшкодування затрат, які він поніс на здійснення цього будівництва.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

21 листопада 2025 року від сторін у справі надійшла спільна заява про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, яка підписана сторонами. За мировою угодою:

ОСОБА_2 - надалі «Позивач», який проживає за адресою - АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , з однієї сторони. та ОСОБА_1 , - надалі «Відповідач», який проживає за адресою - АДРЕСА_5 , РНОКПІ - НОМЕР_3 , з другої сторони, які с сторонами у цивільній справі № 450/1749/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Солонківська сільська рада, про визнання прав та обов`язків забудовника житлового будинку по АДРЕСА_2 та права власності на будівельні матеріали і обладнання, які вкладені в цей житловий будинок, враховуючи наступні обставини:

-Будинок по АДРЕСА_2 завершений будівництвом, обладнаний електропостачанням, газопостачанням, водопостачанням і водовідведенням, що підтверджується технічним паспортом на будинок. - Відповідач ОСОБА_1 брав участь в будівництві житлового будинку по АДРЕСА_2 , а фактично, не будучи забудовником, в основному здійснив його будівництво своїми силами, коштами та будівельними матеріалами, але на цій підставі вправі не вимагати права власності на будинок, а відшкодування своїх витрат на будівництво, згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N? 7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок».

-Права забудовника житлового будинку по АДРЕСА_2 належали ОСОБА_6 , як первинному забудовнику, його спадкоємцю ОСОБА_7 , її спадкоємцю ОСОБА_8 , його спадкоємцю ОСОБА_4 , яка є спадкодавцем для позивача як спадкоємця за заповітом та спадкодавцем для відповідача як спадкоємця за законом.

- Відповідач ОСОБА_1 , як спадкоємець ОСОБА_4 за законом першої черги усунутий від права на спадщину, що відкрилася після її смерті відповідно до її заповіту.

- Позивач ОСОБА_2 , як спадкоємець ОСОБА_4 за заповітом прийняв спадщину,

домовились про укладення даної мирової угоди в справі на наступних умовах:

1.Визнати за відповідачем ОСОБА_1 (РНОКП - НОМЕР_3 ) право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 (Солонківська об`єднана територіальна громада) загальною площею 64,9 кв.м., житловою площею 43,6 кв.м., будівництво якого в 1969 р. розпочав ОСОБА_6 , відповідно до рішення виконкому Пустомитівської районної ради депутатів трудящих № 175 від 27.03.1969 р.

2.Відповідач ОСОБА_1 зобов`язується виплатити Позивачу ОСОБА_2 компенсацію в розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч грн.) протягом 10-и днів з дня постановлення ухвали суду про затвердження даної мирової угоди.

3.Судові витрати, понесені Сторонами в даній цивільній справі розподіляються наступним чином - всі судові витрати, які понесла кожна із Сторін покладаються на ту Сторону, яка їх понесла.

4.Сторони подають до суду заяву про затвердження даної мирової угоди.

5.Дана мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов?язань, передбачених цією мировою угодою.

6.Дана мирова угода не порушує прав та охоронюваних інтересів Сторін, третьої особи та інших осіб.

7.Дана мирова угода складена в 4-х примірниках - по одному для кожної із Сторін, третьої особи та до матеріалів справи.

Перевіривши заяву про затвердження мирової угоди у справі та дослідивши мирову угоду, колегія суддів дійшла такого висновку.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Статтею 373 ЦПК України визначено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до статті 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом і має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Зі змісту поданої до суду мирової угоди встановлено, що вона укладена з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, які стосуються виключно прав і обов`язків сторін справи.

Затвердження судом цієї мирової угоди відповідає вимогам чинного законодавства України.

Наслідки закриття провадження в справі, передбачені статтями 207, 208 ЦПК України сторонам відомі та зрозумілі.

Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України належить роз`яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись статтями 207, 208, 255, 256, 259 - 261, 268, 368, 373, 374, 381 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

спільну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Телішевського І.Д. на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області, про визнання прав та обов`язків забудовника, права власності на будівельні матеріали і обладнання в порядку спадкування - задовольнити

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на таких умовах:

1.Визнати за відповідачем ОСОБА_1 (РНОКП - НОМЕР_3 ) право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 (Солонківська об`єднана територіальна громада) загальною площею 64,9 кв.м., житловою площею 43,6 кв.м., будівництво якого в 1969 р. розпочав ОСОБА_6 , відповідно до рішення виконкому Пустомитівської районної ради депутатів трудящих № 175 від 27.03.1969 р.

2.Відповідач ОСОБА_1 зобов`язується виплатити Позивачу ОСОБА_2 компенсацію в розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч грн.) протягом 10-и днів з дня постановлення ухвали суду про затвердження даної мирової угоди.

3.Судові витрати, понесені Сторонами в даній цивільній справі розподіляються наступним чином - всі судові витрати, які понесла кожна із Сторін покладаються на ту Сторону, яка їх понесла.

4.Сторони подають до суду заяву про затвердження даної мирової угоди.

5.Дана мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов?язань, передбачених цією мировою угодою.

6.Дана мирова угода не порушує прав та охоронюваних інтересів Сторін, третьої особи та інших осіб.

7.Дана мирова угода складена в 4-х примірниках - по одному для кожної із Сторін, третьої особи та до матеріалів справи.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2025 року

визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області, про визнання прав та обов`язків забудовника, права власності на будівельні матеріали і обладнання в порядку спадкування - закрити.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до вимог статті 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

У разі невиконання затвердженої мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - протягом трьох років з наступного дня після набрання нею законної сили.

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 ,

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_5 , РНОКПІ НОМЕР_3 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 11.02.2026 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.