Справа № 148/2783/25
Провадження №2/148/230/26
02 лютого 2026 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: судді Штифурко Л.А.
секретаря Лиженко Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
У листопаді 2025 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.04.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 укладено Договір позики №1313112 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 500,00 грн. строк позики - 17 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису o0W8YaDIiP, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_3) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
28.04.2021 між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду № 1313112 до Договору позики № 1313112, за умовами якої Позичальник збільшує суму позики на 2 500,00 грн.
Позикодавець на виконання умов Договору позики №1313112 від 24.04.2021 виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 3 000,00 за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес».
Враховуючи викладені вище умови Договору позики №1313112 від 24.04.2021 та додаткової угоди заборгованість відповідача за договором позики складає 8 593,19 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 5 593,19 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Отже, Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами не виконав.
26.10.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу №2610, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1313112 від 24.04.2021.
03.04.2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК, за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1313112 від 24.04.2021.
Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 9 029,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 029,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом, у якому він просить стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені у справі судові витрати.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. До суду надійшла її заява, в якій вона просить розглянути справу в її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, про причину своєї неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала.
За таких обставин, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору.
У відповідності до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 24.04.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 було укладено електронний договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1312112, про що свідчить його копія (а.с. 14 зв.бік). Договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором zJrX6EIUh3.
Згідно з п. 1. Договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Відповідно до п. 2 договору сума позики складає 500,00 грн., строк позики - 17 днів (дата надання позики 24.04.2021, дата повернення позики 11.05.2021, тип процентної ставки фіксована; базова процентна ставка - 1,99% на день; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70% на день, орієнтовна вартість кредиту 669,15 грн..
Вказаний договір позики містить персональні дані відповідача, зокрема, його зареєстроване місце проживання, номер картки платника податків,паспортні дані, адресу електронної пошти, номер телефону, рахунок № НОМЕР_1 . Також в даному договорі визначено предмет, порядок та умови надання позики.
Відповідно до п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику (а.с. 19 зв.бік-29), у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування.
Згідно п. 6.8 зазначених Правил Сторони домовились, що у разі неповернення Позичальником Заборгованості у встановлені Договором позики строки (дата повернення Позики), Товариство має право: Нараховувати проценти за понадстрокове користування Позикою (її частиною) у порядку, визначеному цими Правилами та Договором позики; Змінити кінцеву дату строку дії Договору позики на дату фактичного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором позики, що тягне за собою зміну кінцевої дати Строку Позики на відповідну дату. Сторони підтверджують, що вказаний у цьому пункті порядок внесення змін до Договору позики в частині зміни кінцевої дати Строки Позики, є таким, що погоджений Сторонами та не потребує укладення окремих додаткових угод до Договору позики.
Пунктом 6.9 вказаних Правил передбачено, що Позичальник надає свою згоду, що у період з першого дня понадстрокового користування Позикою (її частиною) і до дати повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором позики, на суму Позики (її частину) нараховуються Проценти у розмірі, встановленому Договором позики. Сума нарахованих процентів за понадстрокове користування Позикою не може перевищувати розміру суми, визначеної Законом України «Про споживче кредитування».
28.04.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 11313112 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 11313112 від 24.04.2021, про що свідчить її копія (а.с. 15).
За умовами вказаної угоди на підставі звернення Позичальника, здійсненого за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційної системи, Позикодавець збільшує суму наданої Позичальнику Позики 500 грн. на 2500,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої Позики становить 3000,00 грн.
Позичальник розуміє та підтверджує те, що у зв`язку зі збільшенням загального розміру Позики, зміниться орієнтовна загальна вартість позики, яка складе 3805,95 грн. Інші положення Договору залишаються без змін.
Ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору і набирає чинності з дати її підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором та цією Додатковою угодою.
Вказана додаткова угода укладена сторонами у електронній формі, підписання угоди зі сторони позичальника було здійснено шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором lONz40t3dH. Відповідачкою ОСОБА_2 зазначено дату народження, свої паспортні дані, ідентифікаційний номер, адресу проживання, номер мобільного телефону, електронну адресу та номер рахунку № НОМЕР_1 .
Відповідно до копії довідки про ідентифікацію ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтвердило, що ОСОБА_2 ідентифікована ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Ідентифікація клієнта здійснювалась при укладенні таких договорів: - номер договору 1313112, одноразовий ідентифікатор: o0W8YaDIiP, час відправки ідентифікатора позичальнику: 24.04.2021 19:07, електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - номер договору 1313112, одноразовий ідентифікатор: lONz40t3dH, час відправки ідентифікатора позичальнику: 28.04.2021 13:06, електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15 зв.бік).
Відповідно до копії платіжної інструкції № 111117ad-b425-46e0-aa37-5e5559a6acf8 від 24.04.2021 ОСОБА_2 на платіжний інструмент № НОМЕР_1 перераховано 500 грн. (а.с. 18).
Згідно копії платіжної інструкції № 5753c523-7d83-4c1b-85f2-237281071eaf від 28.04.2021 ОСОБА_2 на платіжний інструмент № НОМЕР_1 перераховано 2500 грн. (а.с. 18 зв.бік).
Зазначені реквізити банківської карти співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у Договорі позики № 11313112 від 24.04.2021 та додаткової угоди до нього від 28.04.2021.
Отже, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання перед відповідачем за договором позики № 11313112 від 24.04.2021 та додаткової угоди до нього від 28.04.2021 виконало та надало кредит в сумі 3000,00 грн.
Натомість, доказів того, що відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів у визначений строк виконав в повному обсязі, матеріали справи не містять.
26.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Управління активами» було укладено Договір факторингу №2610, про що свідчить його копія (а.с. 30-34).
Згідно п. 1.1. Договору факторингу Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступає Факторові Право Вимоги до Боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (додаток №1 до цього договору), в розмірі Портфеля заборгованості.
Відповідно до п.5.2. Договору факторингу встановлено, що перехід від Позикодавця/первісного кредитора до Позивача/фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог.
Відповідно до копії акту прийому-передачі Реєстру заборгованостей за договором факторингу №2610 від 26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало, а ТОВ «ФК «Управління активами» прийняло Реєстр заборгованостей (а.с. 34 зв.бік).
Відповідно до копії витягу з Реєстру прав вимоги №2 від 26.10.2021 до Договору факторингу №2610 від 26.10.2021 ТОВ «ФК «Управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_2 за Договором позики № 11313112 від 24.04.2021 в розмірі 9029 грн., з яких: 3000 грн. - заборгованість за тілом позики, 6029 грн. - сума заборгованості за відсотками, п. 3766 (а.с. 35 зв.бік - 36).
03.04.2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК, про що свідчить його копія (а.с. 39-43).
Згідно п. 1.1. Договору факторингу Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Право Вимоги до Боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (додаток №1 до цього договору), в розмірі Портфеля заборгованості.
Відповідно до п.5.2. Договору факторингу встановлено, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей (з одночасною передачею реєстру заборгованостей в електронному вигляді), після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги.
Відповідно до копії акту прийому-передачі Реєстру заборгованостей за договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ «ФК «Управління активами» передало, а ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» прийняло Реєстр заборгованостей (а.с. 43 зв.бік).
Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 11313112 від 24.04.2021, за період з 24.04.2021 по 15.10.2025, сформованим ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», судом встановлено, що відповідачкою ОСОБА_2 було здійснено оплату процентів: 12.05.2021 - 435,81 грн., 28.07.2021 - 159,90 грн. Загальна заборгованість становить 8593,19 грн., з яких: 3000 грн. - заборгованість за тілом позики, 5593,13 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.7-9).
Всупереч умовам кредитного договору відповідачка не виконала свого зобов`язання за кредитним договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та ТОВ «ФК «Управління активами», ні на рахунки первісного кредитора.
Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за Договором позики № 11313112 від 24.04.2021 в розмірі 8593,19 грн., з яких: 3000 грн. - заборгованість за тілом позики, 5593,13 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Правовідносини, що склалися між сторонами, підлягають врегулюванню наступними законодавчими нормами.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до норм ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис».
Статтею 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.
За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.
Згідно вимог ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.
Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, договір позики № 11313112 від 24.04.2021 був підписаний ОСОБА_2 за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, чим підтверджено укладання між нею та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» такого договору, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений. Таким чином сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
Вказаний договір позики містить персональні дані відповідачки, зокрема, її адресу, паспортні дані, номер картки платника податків, номера мобільного телефону, адреси електронної пошти, а також номер банківської платіжної картки, на який перераховуватимуться грошові кошти, реквізити якої надано ОСОБА_2 . Також в даному кредитному договорі визначено предмет, порядок та умови надання кредиту.
Вказаний розмір заборгованості за кредитним договором відповідачкою належними та допустимими доказами не спростовано.
Відповідно до вказаного розрахунку після відступлення права вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань щодо заборгованості відповідача за кредитним договором, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.
Суд доходить висновку, що розмір заборгованості за договором позики, яку просить стягнути позивач на свою користь, обґрунтовано та доведено, оскільки він обрахований в межах строку позики, визначеного в договорі, за відсотковими ставками, погодженими відповідачкою та з суми заборгованості, зазначеної у відповідному розрахунку.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за договором позики № 11313112 від 24.04.2021, оскільки не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору.
Крім того, наявні у справі докази свідчать, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідачки за договором позики № 11313112 від 24.04.2021.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
З огляду на викладене, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за договором позики щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків, що призвело до виникнення у неїо перед позивачем заборгованості, яка обґрунтована позивачем та доведена відповідними доказами, а відповідачкою на спростування цього належних доказів не надано, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що з відповідачки слід стягнути заборгованість на користь позивача в сумі 8593,19 грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. (а.с.4) та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн., оскільки їх розмір документально підтверджений копією ордеру на надання правничої правової допомоги серії АХ № 1287257 від 03.09.2025 (а.с. 53), копією Договору про надання правової допомоги з адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною № 25-08/25 від 25.08.2025 (а.с. 46 зв.бік - 49), копією витягу з Акту №2-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 01.10.2025 (а.с. 50 зв.бік),копією акту приймання передачі справ на надання правничої допомоги (а.с. 51-52), копією платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 579939274.1 від 15.10.2025 (а.с. 52 зв.бік).
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про електронну комерцію», Законом України "Про електронні довірчі послуги", ст.ст. 207, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 626, 628, 629, 633, 634, 639, 1046-1050, 1054, 1055, 1077 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 133, 137, 141, 223, 247, 263- 265, 280-283 ЦПК України, суд, -
- заборгованість за договором позики № 1313112 від 24.04.2021 у розмірі 8593,19 грн. (вісім тисяч п`ятсот дев`яносто три гривні дев`ятнадцять копійок), з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5593,19 грн. - сума заборгованості за відсотками;
- понесені витрати на правову допомогу в розмірі 4500,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень);
- витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області, протягом тридцяти днів, з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 09.02.2026.
Суддя Л.А. Штифурко