Справа № 161/2977/26
Провадження № 2-з/161/3/26
У Х В А Л А

10 лютого 2026 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гриня О.М.

з участю секретаря судового засідання Жежерун Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою.

Заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які можуть набути статусу відповідачів, після подання до них позову про усунення перешкод у користуванні майном шляхом звільнення незавершеного будівництва та земельної ділянки, чинять їй перешкоди у розпорядженні належним на праві власності їй майном.

Зазначає, що за договорами дарування від 27.08.2024 № 1584 та № 1585 набула у власність частку квартири АДРЕСА_1 . З метою обстеження будинку на предмет його готовності до експлуатації та визначення розміру земельної ділянки, необхідної для його обслуговування, вона уклала договір з експертом на проведення відповідних робіт. Проте, провести такі дослідження не виявилося можливим у зв`язку з тим, що там самовільно проживає ОСОБА_2 разом з неповнолітньою дитиною та здає в оренду приміщення у цьому будинку ОСОБА_3 з дочкою. ОСОБА_2 самовільно змінила замок у вхідній хвіртці та не пускає її до будинку, на приїзди та вимоги поліції не реагує та заперечує факт незаконного зайняття будинку.

Посилаючись на викладене, просить суд вжити заходів забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви шляхом вжиття до майбутнього відповідача ОСОБА_2 заходів, а саме заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на земельній ділянці та в приміщеннях будинків, будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 вчиняти певні дії щодо майна ОСОБА_1 , зокрема: чинити недопуск власника ОСОБА_1 , поліції, експерта-спеціаліста в галузі будівництва та землеустрою, майстра-слюсаря на територію зазначених земельної ділянки, житлового будинку, будівель і споруд, забезпечити можливість проникнення зазначених осіб на територію земельної ділянки та у приміщення будинків, будівель і споруд, розташованих на земельній ділянці, для вчинення ними відповідних дій у межах їх приватних та службових повноважень щодо майна. Зобов`язати осіб, які проживають у помешканнях будинку надати поліції документи, що посвідчують їх особу та членів їх сім`ї, також відомості паспортів та ІПН надати ОСОБА_1 для звернення до суду з відповідним позовом.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 по справі № 381/4019/18 висловила висновки щодо застосування норм права, згідно яких співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд установлює під час ухвалення рішення по суті спору, в зв`язку з чим відсутні підстави для відмови у вжитті заходів забезпечення позову з огляду на недоведеність або необґрунтованість заявлених позовних вимог. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Із поданої заяви вбачається, що наведені позивачем доводи зводяться до обґрунтування незаконності дій осіб, які можуть набути статус відповідачів у майбутньому та просить забезпечити позов таким чином, що саме забезпечення вирішить спір по суті. Проте, доведення правомірності позовних вимог по суті спору підлягає встановленню судом під час розгляду справи по суті, а не на стадії вирішення питання про забезпечення позову.

Крім цього, заявником не наведено та не підтверджено належними і допустимими доказами обставин, які б свідчили про наявність реальної загрози утруднення чи неможливості виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову, а також не доведено причинно-наслідкового зв`язку між невжиттям заходів забезпечення та такими наслідками.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що в заяві про забезпечення позову позивачем не доведено, що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову та невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також не надано підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду у разі задоволення пред`явленого позову.

Відтак, заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149, 153, 352-354 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний 10 лютого 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О.М. Гринь