Справа № 484/5635/23
Провадження № 2/484/505/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2026 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Панькова Д.А., секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В :

АТ КБ ПриватБанк звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, вказуючи на те, що 24.03.2008 між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № NKP0G3. Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 90900,00 грн. на термін до 24.09.2027 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Згідно додаткової угоди від 06.08.2008 року до кредитного договору NKPOG3 від 24.03.2008 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінив валюту кредиту з Долар США на гривню. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 19732,02 Долар США.

16.10.2013 року було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № NKP0G3 від 24.03.2008. Сума заборгованості, що виникла у період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди зменшити на 10306,64 Долар США, а саме: відсотки у розмірі 10043,39 Долар США, комісія у розмірі 95,17 Долар США, пеня у розмірі 168,08 Долар США.

Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, вiдповiдач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав ОСОБА_1 кредит у розмiрi, передбаченому умовами Кредитного договору.

Вiдповiдач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № NKP0G3. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав

Отримавши кредитні кошти, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості, яку позивач просить стягнути, звернувшись до суду із даним позовом.

Висновки щодо можливості ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті і порядку визначення у рішенні еквівалента суми боргу в національній валюті містяться також у постанові ВП ВС від 4 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц.

Так, у разі зазначення в судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні, стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 17.08.2023 року має заборгованість 13922,64 [Долар США], яка складається з наступного:

- 3610,52 [Долар США] - заборгованість за кредитом (тілом кредиту);

- 5,48 [Долар США] - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 10306,64 [Долар США] пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором;

Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 3936,00 (долар США), яка складається з наступного:

- 3610,52 долар США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту);

- 5,48 долар США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 320,00 долар США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 25.02.2010 по 25.08.2010 рр.

На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

21.01.2026 р. представник відповідача надала відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог вказуючи, що відповідно до наданих відповідачем документів, не вбачається який розмір відсотків, пені та штрафів мав сплачувати Відповідач, та виходячи з якої суми заборгованості мав нараховуватися даний розмір відсотків, пені та штрафів. Також, позивачем до матеріалів справи була долучена Виписка з 24.03.2008р. по 15.12.2025р., згідно з якою, відповідачем за період з 24.03.2008 по 15.12.2025р. було сплачено: 14 256,37 Доларів США. Отже, враховуючи вищевикладене, а саме суму заборгованості на початок: 9 425,38 Доларів США, мінус сплачена сума: 14 256,37 Доларів США, різниця становить 4 830,99 Доларів США. Тобто, на думку представника, що по даному кредиту існує переплата у розмірі 4 830,99 Доларів США. Крім того, позивачем не надано доказів наявності заборгованості відповідача перед кредитором на момент звернення позивача до суду, зокрема не доведено ті обставини, що відповідачем взагалі були отримані кредитні кошти на встановлених у кредитному договорах умовах. Надані стороною позивача розрахунки заборгованості, на думку представника є не достатніми для висновку про існування боргу у вказаних розмірах , оскільки сам розрахунок є внутрішнім документом та не містить відомостей, що дозволило перевірити видачу кредитних кошти Відповідачу. Зазначення сум у договорах не свідчить про їх отримання Відповідачем.

Представник позивача 30.01.2026 надала письмові пояснення з обґрунтуванням позовних вимог.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 24.03.2008 р. між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір про іпотечний кредит № NKP0G3, за яким відповідач отримав кредит у сумі 90900,00 грн. під 15,00 % річних з кінцевим терміном повернення 24.09.2027 року. (а.с. 10-13).

Відповідно до п. 2.4 кредитного договору позичальник зобов`язується щомісячно до 24 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 1215,86 грн. шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок № 4264.

Згідно додаткової угоди від 06.08.2008 року до кредитного договору NKPOG3 від 24.03.2008 року АТ КБ «ПриватБанк» змінив валюту кредиту з гривні на долар США. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 19732,02 Долар США (а.с. 17-19).

Крім того, 16.10.2013 року було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № NKP0G3 від 24.03.2008 р. Сума заборгованості, що виникла у період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди зменшили на 10306,64 доларів США, а саме: відсотки у розмірі 10043,39 доларів США, комісія у розмірі 95,17 доларів США, пеня у розмірі 168,08 доларів США.

Факт укладання даного договору та виконання кредитором АТ КБ «ПриватБанк» обов`язку щодо надання позичальнику грошових коштів підтверджується заявкою на видачу готівки № 1 по вказаному кредитному договору у сумі 90900,00грн., яка містить особистий підпис ОСОБА_1 , що повністю спростовує твердження представника відповідача про неотримання кредитних коштів.

Разом з тим, відповідач передбачені кредитним договором обов`язкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачував, чим порушив умови договору.

Згідно з розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за договором № NKP0G3, станом на 17.08.2023, складає 3936,00 (доларів США), яка складається з наступного: 3610,52 долар США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 5,48 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 320,00 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 25.02.2010 по 25.08.2010 рр., так як кредитодавець на свій розсуд вимагає від боржника зменшений розмір пені.

При цьому, під час розгляду справи факти наявності непогашеної заборгованості та її розміру не були спростовані відповідачем окремим контррозрахунком, письмовими доказами на підтвердження часткового або повного погашення боргу, а отже позивач має право вимагати стягнення даної суми заборгованості, а тому твердження представника відповідача про наявність переплати у розмірі 4 830,99 Доларів США не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положенням ст. 611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Як встановлено судом, відповідач отримав кредитні кошти, використав їх, частково погашав заборгованість, однак свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, кредитні кошти у строк та на умовах кредитного договору вчасно не повернув.

Приписи чинного законодавства, хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, у якому має бути виражене та виконане зобов`язання (частина перша статті 192, частина перша статті 524, частина перша статті 533 ЦК України), однак не забороняють вираження у договорі грошового зобов`язання в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті, а також на перерахунок грошового зобов`язання у випадку зміни НБУ курсу національної валюти України щодо іноземної валюти.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (частина друга статі 524 ЦК України). Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (частина друга статті 533 ЦК України).

Як укладення, так і виконання договірних зобов`язань, зокрема позики, виражених через іноземну валюту, не суперечить законодавству України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошей (суму позики), тобто таку ж суму грошових коштів в іноземній валюті, яку він отримав у позику (частина перша статті 1046, частина перша статті 1049 ЦК України; див. також постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16)».

Відповідно до укладеного договору сторонами визначено валюту договору долари США.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в загальному розмірі 3936,00 (доларів США), яка складається з наступного: 3610,52 долар США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 5,48 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 320,00 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 25.02.2010 по 25.08.2010 рр., є правомірними та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2684,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-279 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № NKP0G3 від 24.03.2008 року в сумі 3936 (три тисячі дев`ятсот тридцять шість) доларів США, яка складається з наступного: 3610,52 долар США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 5,48 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 320,00 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 25.02.2010 по 25.08.2010 рр.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: