Справа № 307/2360/25
Провадження № 2/307/849/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., за участю секретаря с/з Ваш Е.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів Закарпатської області Україна в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 листопада 2025 року зупинено провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до закінчення наданого судом строку для примирення терміном на шість місяців по 05 травня 2026 року включно.

24 листопада 2025 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Кісілевичем О. М. було подано апеляційну скаргу на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 листопада 2025 року про зупинення провадження у справі.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 30 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 листопада 2025 року без змін.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кісілевич О. М. надіслав суду клопотання про поновлення провадження у справі, яке мотивує тим, що в липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У своїй позовній заяві позивач заявляє, що спільне життя з відповідачем останні роки поступово погіршувалось, у родині часто виникали сварки, у подружжя були різні погляди на сімейні цінності та обов`язки, з часом вони стали зовсім чужі одне одному. Починаючи з кінця 2023 року, позивач та відповідач не проживають разом однією сім`єю та шлюб фактично припинено. Шлюб існує лише формально. Вони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні відносини, спільне господарство ними не ведеться та вони не живуть однією сім`єю. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Вказані вище обставини продовжуються протягом останніх років подружнього життя. За таких обставин, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Для поновлення провадження у справі надав суду нотаріально завірену заяву дружини позивача, відповідача по справі ОСОБА_2 , в якій вона просить суд не застосовувати заходи примирення, вирішити дану справу по суті та ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. У зв`язку з вищевказаною заявою відповідача вважають, що підстави для припинення провадження у справі відпали та строк на примирення, який визначений суду може бути перерваний. Крім того, кожен із подружжя живе окремими сім`ями із іншими особами вже тривалий та не бажає поновлювати подружні стосунки. Фактично зупиняючи справу про розірвання шлюбу, суд позбавляє права позивача та відповідача зареєструвати нові шлюби та почати нове сімейне життя.

23 січня 2026 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернуто до Тячівського районного суду Закарпатської області із Закарпатського апеляційного суду.

Суд, дослідивши матеріали справи та подане представником позивача адвокатом Кісілевичем О. М. клопотання про поновлення провадження у справі, дійшов такого висновку.

Згідно з частинами 1-3 ст. 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів із дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується. Провадження у справі продовжується зі стадії, на якій було зупинено.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 листопада 2025 року зупинено провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до закінчення наданого судом строку для примирення терміном на шість місяців по 05 травня 2026 року включно.

Законність надання сторонам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які мають від шлюбу трьох малолітніх дітей, строку для примирення та зупинення провадження у справі встановлена та підтверджена постановою Закарпатського апеляційного суду 30 грудня 2025 року, в якій суд апеляційної інстанції констатував наступне:

"Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Суди повинні використовувати надану законом можливість вживати заходів для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Про зазначене також роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року.

Системний аналіз наведених положень матеріального та процесуального права дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ.

Статтями 251-252 ЦПК України передбачено підстави за яких суд зобов`язаний або може зупинити провадження у справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі зокрема, у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення (п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України).

Строки, на які зупиняється провадження у справі визначені статтею 253 ЦПК України.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що: «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком».

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року по справі № 206/3459/16-ц (провадження № 61-21621св17).

У даному випадку суд першої інстанції зупинив провадження у справі на строк, який не перевищує встановлений частиною сьомою статті 240 ЦПК України термін. З урахуванням наведеного, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не допустив порушень норм процесуального права, оскільки зупинення провадження на час надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення, є обов`язком суду, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Водночас варто зауважити, що строк, наданий подружжю на примирення не суперечить моральним засадам суспільства, не є примушуванням сторін до спільного проживання, не є втручанням у їх приватне життя, порушенням норм моралі, конституційних прав позивача та принципу добровільності шлюбу, а спрямоване виключно на збереження сімейних відносин, з урахуванням того, що у сторін є троє неповнолітніх дітей, як це передбачено вище зазначеними нормами законодавства, та після його закінчення, якщо примирення не відбудеться, суд вирішуватиме справу по суті заявленого позову".

Позаяк наданий судом сторонам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення не закінчився, обставини, що викликали зупинення провадження у справі не відпали, а заява відповідача про її згоду на розірвання шлюбу не є підставою для поновлення провадження у справі та скорочення строку для примирення, оскільки суд вжив заходів щодо примирення подружжя у зв"язку з наявністю у сторін трьох малолітніх дітей, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кісілевича О. М. про поновлення провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 254, 258, 259, 260 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кісілевича Олега Михайловича про поновлення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча: М. М. Сойма