У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2026 Справа №607/16569/25 Провадження №2-с/607/17/2026

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Якімець Тарас Ігорович під час розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 серпня 2025 року (справа № 607/16569/25) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком та

У С Т А Н О В И В:

18 серпня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ № 607/16569/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 16 303,79 грн, а також судовий збір в розмірі 302,80 грн.

31 січня 2026 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» № 257 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла заява боржника ОСОБА_1 , про скасування судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 серпня 2025 року (справа № /16569/25), стягувачем за яким є ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» Заявник посилається на те, що судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки він не підписував жодних договорів із стягувачем, жодних послуг стягувач не надавав та те, що жодних актів про надання послуг він не підписував.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи № 607/16569/25, матеріали заяви про скасування судового наказу, вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

Згідно із вимогами частини першої статті 170 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

ОСОБА_1 дотримано строки для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, оскільки цей судовий наказ винесено 18 серпня 2025 року, з матеріалами справи він ознайомився лише 16 січня 2026 року, про що свідчить заява про ознайомлення, а з вказаною заявою звернувся 31 січня 2026 року.

Відповідно до частини четвертої статті 169 ЦПК України, днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу (день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси).

Частиною третьою статті 171 ЦПК України, передбачено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року № 14 наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржників проти вимог стягувача, означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи чи встановлювати обґрунтованість доводів заявників, а тому відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Зазначені заявником ОСОБА_1 (боржником за судовим наказом) обставини свідчать про можливість відсутності між сторонами договірних зобов`язань, а також про спірність заборгованості на день винесення судового наказу та її наявність, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, доводи наведені у заяві про скасування судового наказу, потребують додаткового дослідження, що неможливо здійснити в рамках наказового провадження. З матеріалів та обставин даної справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Клопотання боржником про поворот виконання судового наказу не заявлено.

Відповідно до частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Одночасно питання з повернення боржнику судового збору, внесеного ним за подачу заяви про скасування судового наказу, у випадку пред`явлення чи не пред`явлення стягувачем відповідного позову, цією нормою процесуального права окремо не вирішено.

Відповідно до частини восьмої статті 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Відтак, вимоги, що пов`язуються з розподілом судових витрат, понесених боржником у випадку задоволення його заяви про скасування судового наказу, вирішується у відповідності до статей 133, 141 ЦПК України. Зазначені норми процесуального права мають загальний характер, і тому підлягають застосуванню в порядку цивільного судочинства, яке здійснюється за правилами передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного, позовного (загального або спрощеного), та окремого провадження (частина друга статті 19 ЦПК України), у випадку відсутності особливостей розподілу витрат, що визначаються окремо у цих провадженнях, та у разі прийняття остаточного рішення у справі.

За змістом частини першої статті 141 ЦПК України вбачається, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, квитанцій, рахунків тощо).

Відповідно до положень статті 42 ЦПК України та частини дев`ятої статті 10 ЦПК України, сторонами, які понесли судові витрати, у справах наказного провадження є боржник та стягувач.

При цьому витрати, які поніс стягувач за подачу заяви про видачу судового наказу врегульовано спеціальною нормою процесуального права, а витрати, які поніс боржник при подачі заяви про скасування судового наказу, спеціальними нормами не врегульовано, а отже до цих витрат, можуть бути застосовані загальні норми процесуального права, якою є стаття 141 ЦПК України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 за подання заяви про скасування судового наказу сплачено судовий збір у розмірі 166,40 грн, про що свідчить платіжна інструкція № 2.511857497.1 від 31 січня 2026 року, враховуючи, що судовий наказ підлягає скасуванню, суму сплаченого судового збору необхідно стягнути з ТОВ «КК «Будсервіс» на користь ОСОБА_1 , застосувавши при цьому до спірних відносин вимоги статті 141 ЦПК України, яка регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), та врахувавши одну із основних засад цивільного судочинства відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Керуючись статтями 2, 10, 164, 169 173, 258 261, 353 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 серпня 2025 року у справі № 607/16569/25 задовольнити.

2. Судовий наказ № 607/16569/25 від 18 серпня 2025 року, виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі

16 303,79 гривні, а також судовий збір в розмірі 302,80 гривні скасувати.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» (адреса місцезнаходження: вул. Велика Набережна, 17, м. Кременчук, Полтавська область, , р/р НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк», МФО: 300528) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 166 (сто шістдесят шість) гривень

40 (сорок) копійок.

4. Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Головуючий суддя Т. І. Якімець