Провадження №: 6/336/45/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Боєва Є.С., за участі секретаря судового засідання Нєдєльчевої О.В., представника заявника адвоката Литвинця Ю.В., боржника ОСОБА_1 та його представника адвоката Шевченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі № 336/3800/20,

В С Т А Н О В И В:

До суду через свого представника адвоката Литвинця Ю.В. звернулася ОСОБА_2 із надійшла вищезазначена заява , відповідно до якої заявник просить суд:

1) Залучити ОСОБА_2 до участі у справі як процесуального правонаступника позивача ОСОБА_3 ;

2) Замінити у справі сторону стягувача ОСОБА_3 на її правонаступника - ОСОБА_2 .

Обґрунтовується заява тим, що ОСОБА_2 є бабусею ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Батьками дітей є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2021 у справі №336/3800/20 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання його дітей, до досягнення повноліття найстаршою дитиною, які відповідач не сплачує. Станом на день звернення із цією заявою борг за аліментами складає більше 240 000,00 грн. (без урахування індексації).

Наказом Служби (управління) у справах дітей від 12.08.2025 № 4506 встановлено, що ОСОБА_1 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. З огляду на такі обставини, ОСОБА_4 тимчасово влаштовано у родину бабусі ОСОБА_2 .

Отже, у зв`язку із смертю ОСОБА_3 - позивачки (стягувача) у справі, на ім`я якої повинні сплачуватися аліменти, відповідний обов`язок відповідача ОСОБА_1 за вказаним рішенням суду не припинився. Тому з метою захисту законних інтересів дітей, їх права на отримання аліментів від батька, виконання рішення суду у цій справі, звернення виконавчого листа до примусового виконання - необхідно замінити сторону позивача, та відповідно виконавчого провадження, що відповідатиме інтересам неповнолітніх дітей.

В судове засідання, призначене на 03.02.2026 року з`явилися представник заявника адвокат Литвинець Ю.В., боржник ОСОБА_1 та його представника адвокат Шевченко А.В.

Представника заявника адвокат Литвинець Ю.В. виклав обґрунтування заяви ОСОБА_2 та просив її задовольнити.

Боржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Шевченко А.В. вважають заявлені вимоги необґрунтованими та просили відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 .

Боржник пояснив, що у період з 2022 по 2024 рік діти проживали із ним за кордоном. Після смерті їх матері вони повернулися до України. Молодший син залишився проживати із ним, а старший проживає із заявницею.

На підставі ч. 2 ст. 259, абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 10.02.2026.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, з`ясувавши всі обставини, суд доходить таких висновків.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли щодо стягнення аліментів на дітей ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2021 року (справа № 336/3800/20), що набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій сумі в розмірі 2500,00 грн., щомісячно, з подальшою щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з 17.07.2021, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Із заявою про видачу виконавчого листа ОСОБА_3 не зверталася, виконавчий лист про стягнення аліментів не видавався.

Заявником надано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво серії НОМЕР_3 , видане 17.06.2024 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управляння юстиції (м. Одеса).

Також в матеріалах справи знаходиться копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 , з якої видно, що її батьком є ОСОБА_6 , матір`ю є заявниця ОСОБА_2 (свідоцтво серії НОМЕР_4 , видне 13.12.1979 року Шевченківським ЗАГС м. Запоріжжя).

Заявник також надав копію наказу № 4506 від 12.08.2025 року, виданого службою (управлінням) у справах дітей Запорізької міської ради, згідно з якоим тимчасово влаштовано неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в родину баби ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 на період з 12.08.2025 року по 12.02.2026 року.

Згідно із ст. 129 Конституції України та ст. 2 ЦПК України однією з головних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За змістом ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно із положеннями ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Суд зазначає, що процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи правонаступника.

Відповідно до ст. 258 СК України, баба і дід мають право на самозахист внуків та мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх внуків до суду без спеціальних на те повноважень.

За змістом статті 179 СК України аліменти можуть виплачуватися на ім`я батьків або інших законних представників дитини, які розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Частиною 2 статті 247 СК України визначено, що встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати.

Україна ратифікувала Конвенцію про права дитини, взявши на себе зобов`язання докладати всіх можливих зусиль, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18).

Судом встановлено, що заявниця, є рідною бабою неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого наказом № 4506 від 12.08.2025 року, виданого службою (управлінням) у справах дітей Запорізької міської ради, тимчасово влаштовано в її родину строком з 12.08.2025 по 12.02.2026 (тобто, цей строк спливає після судового розгляду заяви та може бути проводжений), набула право вимоги в частині стягнення аліментів із ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 .

Набуття права вимоги в частині стягнення аліментів із відповідача на утримання іншої дитини ОСОБА_5 заявником не доведено.

За наведеного наявні підстави для здійснення процесуального правонаступництва у справі та залучення ОСОБА_2 до участі у справі як процесуального правонаступника позивача ОСОБА_3 в частині стягнення аліментів на користь неповнолітнього ОСОБА_4 .

Щодо другої вимоги заяви, суд зазначає таке.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Частиною 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа.

В цій справі виконавчий документ не видавався, а тому померла ОСОБА_3 не набула статусу стягувача, а отже відсутні підстави для задоволення заяви в частині заміни стягувача ОСОБА_3 на її правонаступника ОСОБА_2 .

Заміна позивача правонаступником в частині стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь неповнолітнього ОСОБА_4 дозволяє ОСОБА_2 звернутися до суду із заявою про видачу виконавчого листа на виконання рішення суду в цій частині із подальшим його пред`явленням до примусового виконання.

Керуючись ст.ст. 55, 260, 261, 353, 354, 442 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Залучити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до участі у цивільній справі № 336/3800/20 як процесуального правонаступника позивача ОСОБА_3 в частині стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: Є.С. Боєв