Справа № 173/2864/25
Провадження №2/173/124/2026
У Х В А Л А

про відмову в клопотанні про витребування доказів

23 січня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Кожевник О.А.,

за участю секретаря судового засідання Голованьової К.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

18 грудня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення грошової компенсації, суд має оцінити реальну платоспроможність Відповідача для забезпечення виконання майбутнього рішення суду. Зазначає, що витребувані довідки містять інформацію, яка є банківською та податковою таємницею, які позивач не має можливості отримати самостійно.

В судовому засіданні позивачка підтримала подане клопотання, зазначила, що відповідач закрив своє підприємництво та зняв кошти і з її картки також.

Представник відповідача заперечувала з приводу вказаного клопотання оскільки це не стосується предмету позову.

Дослідивши заявлене клопотання та матеріали справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною першою статті 49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

За приписами ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Як вбачається зі змісту ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати клопотання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач зазначає, що відповідач працює далекобійником, отримує заробітну плату як на банківські картки, так і готівкою та є клієнтом Райффайзен Банку, ПриватБанку та Монобанку. Відповідачем даний факт не спростовувався. Тобто судом встановлено, що відповідач є особою платоспроможною.

Предметом позовної заяви виступають правовідносини, що випливають з поділу майна подружжя

Основними елементами, що визначають сутність позову є предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

В свою чергу, підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 липня 2021 року в справі № 161/2823/19 (провадження № 61-6515св20).

Тобто, розглядаючи конкретний спір, суд повинен виходити з установлених у справі обставин, не виходячи за межі позовних вимог, не порушуючи прав та законних інтересів інших осіб, а також з урахуванням предмета і підстав позову.

При уточнені позовних вимог позивач просила визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 транспортні засоби, визнати за відповідачем право власності на вказані транспортні засоби та стягнути з останнього у якості компенсації вартості 1/2 частини у праві спільної сумісної власності на транспортні засоби.

Підтвердження платоспроможності відповідача законодавство України не вимагає. Така платоспроможність не має значення для вирішення спору, у якому про припинення своєї частки у праві спільної сумісної власності на неподільну річ та отримання відповідної компенсації на свою користь просить позивач. У разі задоволення цього позову відповідач стає одноосібним власником речі. Тому його не можна вважати неплатоспроможним. Більше того, якщо для задоволення позову про стягнення коштів суд мав би враховувати платоспроможність відповідача на час розгляду справи, то стягнення у судовому порядку багатьох боргів було би неможливим саме з цієї причини.

Факт відсутності у відповідача коштів для одномоментної виплати компенсації позивачеві сам по собі не може бути ознакою надмірності тягаря з такої виплати. Якщо у цього відповідача будуть відсутні кошти, зокрема регулярні доходи, для реального виконання рішення суду, за яким на користь позивача треба виплатити компенсацію, то під час виконавчого провадження виконавець може звернути стягнення на майно відповідача, у тому числі на присуджену йому річ (стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження»). Виручені від реалізації кошти спрямовуються на задоволення вимог стягувача, сплату виконавчого збору, відшкодування витрат виконавчого провадження тощо. Такого правового висновку дійшла Велика палата Верховного суду у справі № 209/3085/20 від 08.02.2022 р.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає, оскільки судом встановлено, що відповідач є особою платоспроможною, а розмір грошового забезпечення відповідача в разі задоволення позовних вимог не порушить права позивача під час виконання судового рішення,. Отже витребування інформації щодо грошового забезпечення відповідача в конкретному випадку може призвести до втручання в особисті майнові права відповідача.

На підставі вищезазначеного керуючись ст. 83, 84 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні позивача ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання і не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.А. Кожевник