Справа № 703/694/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

09 лютого 2026 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2026 року ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», через систему «Електронний суд», звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області в порядку наказного провадження з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Суддя, вирішуючи питання щодо можливості видачі судового наказу за вищевказаною заявою, приходить до наступного висновку.

Так, у заяві ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу зазначено, що боржником є ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , яка за твердженням заявника, приєдналася до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачем, за адресою: АДРЕСА_1 , та має заборгованість зі сплати природного газу, поставленого за вказаною адресою, у сумі 45258 гривень 79 копійок, яка утворилася у період з 01 травня 2022 року по 31 грудня 2025 року.

Згідно довідки №13-16/279 від 05 лютого 2026 року Управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Смілянської міської ради, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06 листопада 1990 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, місце проживання боржника, з якого заявник ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» просить стягнути заборгованості за спожитий природний газ, яке зазначене у заяві про видачу судового наказу, є відмінним від зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання боржника, відомості про що отримані суддею під час виконання вимог ч.5 ст.165 ЦПК України.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09 лютого 2026 року за №463454676, яка отримана суддею, право власності ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на будь-яке нерухоме майно не зареєстроване.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна від 09 лютого 2026 року за №463453631, яка отримана суддею, право власності на квартиру АДРЕСА_3 не зареєстроване у вказаному реєстрі за жодною особою.

Крім того, відповідно до заяви про видачу судового наказу, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» просить суд стягнути заборгованості за спожитий природний газ, який був поставлений за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому до заяви про видачу судового наказу не додано доказів, які б свідчили про обов`язок саме ОСОБА_1 утримувати житло за вказаною в судовому наказі адресою (договір; документи, що підтверджують її право власності на нерухоме майно, тощо).

Пунктом 8 ч.1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до роз`яснень даних у п.9 та п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року за №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

Враховуючи, що заявником не надано доказів, які підтверджують, що саме ОСОБА_1 отримувала та користувалася послугами ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», суддя приходить до висновку, що із поданої ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, внаслідок чого підстави для видачі судового наказу відсутні.

Згідно ч.2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст.165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суд постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.162, 165, 166, 167, 258-260, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, на підставі п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 8 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя Т.В. Ігнатенко