Справа № 289/2322/25
Номер провадження 2/289/564/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Мельника О.В., за участю секретаря судового засідання Писаренко К.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Радомишльської міської ради Житомирської області (місце знаходження / місце проживання:вул. Соборний Майдан, буд. 12, м. Радомишль, Житомирський р-н, Житомирська обл., 12201) про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати за ним після смерті брата право на земельну частку (пай).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат, ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай), яку він успадкував після смерті матері, але не оформив право власності, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя мати була в списку співвласників КДПНВСЦ «Росія» нині ТОВСЦ «Україна» Меньківської сільської ради Житомирської області під номером 781 та мала право на земельні частки розміром 2,82. В 2000 році було виготовлено сертифікат на земельну частку (пай) ЖТ №0322456 на ім`я матері який вона не отримала. Після смерті матері спадщину фактично прийняв її син ОСОБА_2 , який не оформив своїх прав на спадкове майно і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу, але отримати свідоцтво про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме: сертифікату на право на земельну частку (пай).

Тому, він просить суд визнати за ним, ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну частку (пай) площею 2,82 умовно кадастрових гектарах без меж визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із землі, яка перебувала у колективній власності КДПНВСЦ «Росія» нині ТОВ СЦ «Україна» на території Меньківської сільської ради Житомирського (раніше Радомишльського) району Житомирської області, власником якої була мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Відповідно до 18_07_10/pravo1/T030899.html?pravo=1#13">ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 3 pravo=1">Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IVправо на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

З роз`яснень п. 23Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Уразі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , яке видане Пилиповицькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області 25 березня 1998 року.

Брат позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , яке видане повторно Радомишльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 12 лютого 2025 року.

Також встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується виданим повторно Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 05 червня 2024 року.

Також встановлено, що « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_3 » є батьками « ОСОБА_6 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується виданим Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 31.05.1955 року (свідоцтво видано на російській мові).

Згідно довідки Мірчансько-Меньківського старостинського округу Радомишльської міської ради Жиомирської області від 20.08.2025 за №348 вбачається, що ОСОБА_3 рахується у списку пайовиків на земельну частку (пай) за номером 781 реформованого КДПНВСЦ «Росія» (нині ТОВ СЦ «Україна») на території Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 2,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 81441766 від 06.06.2025 року слідує, що 06.06.2025 року приватним нотаріусом Данчевою Н.В. до майна померлого ОСОБА_2 було заведено спадкову справу за № 53/2025.

Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу за №164/02-31 від 02.08.2025 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його рідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на право на земельну частку (пай) у землі ТОВ СЦ «Україна» Меньківської сільської ради Житомирського району Житомирської області , що належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після смерті якої прийняв її син ОСОБА_2 , але не оформив своїх спадкових прав та рекомендовано звернутись до суду для визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на земельну частку (пай), а відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12,81,200,259,263-265,268 ЦПК України, ст. ст.1216,1217,1221-1223,1258,1261,1268-1270 ЦК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в порядку спадкування після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну частку (пай) площею 2,82 умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із землі, яка перебувала у колективній власності КДПНВСЦ «Росія» нині ТОВ СЦ «Україна» на території Меньківської сільської ради Житомирського (раніше Радомишльського) району Житомирської області, власником якої була мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК