ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 лютого 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді доповідача Дорош А. І.

Суддів: Бутенко С. Б., Обідіної О. І.

при секретарі: Коротун І. В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2024 року, ухвалене суддею Подмарковою Ю. М., повний текст рішення складено 26 лютого 2024 року

у справі за позовом представника ОСОБА_2 адвоката Ігнатенка Василя Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

28.12.2021 представник ОСОБА_2 адвокат Ігнатенко В.М. звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 82 770 грн суму основного боргу; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7 000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 908 грн судового збору (а.с. 1-5).

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.08.2020 ОСОБА_1 отримав в борг від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 31 000 грн, терміном до 31.10.2020 відповідно до розписки від 18.08.2020. 01.12.2020 ОСОБА_1 отримав в борг від ОСОБА_2 51 770 грн до 01.06.2021, відповідно до розписки від 01.12.2020. Загальна сума заборгованості за двома розписками складає 82 770,00 грн. На момент звернення до суду ОСОБА_1 борг не повернув, ОСОБА_2 неодноразово намагався зв`язатися з ОСОБА_1 , але він не виходив на зв`язок та постійно уникав зустрічей.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.01.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за борговою розпискою. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті провести 24.02.2022 о 14.30 годині (а.с. 20).

Розпорядженням голови Верховного Суду від 10.03.2022 №4/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема визначено, що справи підсудні Комінтернівському районному суду м. Харкова підлягають розгляду Ленінським районним судом м. Полтави.

З 09.08.2022 дана цивільна справа перебувала у провадженні Ленінського районного суду м. Полтави (а.с. 23).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 18 квітня 2023 року позов адвоката Ігнатенка Василя Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 82 770 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 грн, а всього 7 908 грн (а.с. 51-52).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 01.06.2023 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - задоволено. Заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 18.04.2023 у справі №641/10314/21 за позовом адвоката Ігнатенка В.М. в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу - скасовано. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09.00 год 09.08.2023 (а.с. 55-56).

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договорами позики задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договорами позики (борговими розписками від 18.08.2020 та від 01.12.2020) всього у сумі 82 770 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн (а.с. 140-144).

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що судом першої інстанції не встановлено, що відповідач при укладенні договорів позики (написанні боргових розписок) не розумів значення своїх дій та правові наслідки укладених договорів. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень. Заперечення відповідача про те, що він не отримував гроші, на думку суду першої інстанції, є голослівними, такими, що спрямовані на ухилення від виконання своїх зобов`язань за розписками від 18.08.2020 та від 01.12.2020. Відтак, враховуючи, що під час судового розгляду не здобуто доказів виконання відповідачем грошового зобов`язання за договорами позики (розписками), тому слід вважати встановленим, що борг позивачу не повернуто, а позовні вимоги про стягнення заборгованості за договорами позики (розписками) від 18.08.2020 та від 01.12.2020 в сумі 82 770 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розмір витрат на правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та обсягом наданої позивачу правової допомоги, тому вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, щодійшовши висновку про наявність укладеного між сторонами у належній формі договору позики від 18.08.2020 та від 01.12.2020, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що фактично між сторонами мали місце правовідносини, що виникли з оренди автомобіля, його пошкодження та подальшої оренди іншого автомобіля позивача. Поза увагою суду першої інстанції залишилися ті обставини, що починаючи з грудня 2021 (пред`явлення позову) до ухвалення 18.04.2023 рішення Ленінським районним судом м. Полтави, сторона позивача жодним чином не пояснювали своїх відносин з відповідачем та правову природу розписок. Тобто, з матеріалів справи до 18.04.2023 слідує, що ОСОБА_2 зовсім незнайомому чоловіку, який є внутрішньо переміщеною особою, без постійного місця проживання, непрацюючому, раптом надав кошти в борг 18.08.2020, а потім, не отримавши повернення боргу, не беручи до уваги ризики, не оформлюючи згідно з нормами цивільного права договір позики, 01.12.2020 знову, начебто, надав в борг кошти. Висновки суду першої інстанції про наявність між сторонами правовідносин щодо договору позики, не відповідають фактичним обставинам справи, адже фактично між сторонами мали місце інші правовідносини. У даному випадку не відбулася заміна зобов`язання за шкоду, спричинену пошкодженням автомобіля та сплату орендної плати за користування автомобілем, на боргове зобов`язання, адже у подальшому ОСОБА_1 за власні кошти було здійснено ремонт автомобіля позивача та сплачувалася оренда за користування його автомобілем, на підтвердження чого, надавалася виписка по картковому рахунку, при цьому позивач такі обставини не заперечував та жодним чином не спростував. Тобто, після складання боргових розписок між сторонами продовжилися правовідносини з приводу відшкодування вартості пошкодженого автомобіля та оренди автомобіля, які ОСОБА_1 врешті було виконано у повному обсязі. Складаючи боргові розписки, якими ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання повернути позивачу грошові кошти у певний строк, відповідач помилково вважав, що такі розписки мають характер забезпечення зобов`язань перед позивачем, що виникли з приводу відшкодування за пошкодження автомобіля, його збереження в належному технічному стані та сплату оренди за його подальше використання та в разі, якщо ОСОБА_1 не виконає ці зобов`язання, позивач матиме змогу задовольнити свої вимоги за рахунок стягнення з відповідача грошових коштів вказаних у розписках.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 03.04.2024 справу передано до провадження колегії суддів у складі: головуючого судді Прядкіної О.В, суддів Бутенко С.Б., Пилипчук Н.І. (а.с. 170).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17.04.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 26.02. 2024 залишено без руху (а.с. 172).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 06.06.2024 проведено заміну судді Пилипчук Л.І. у зв`язку із тим, що суддя Пилипчук Л.І. перебуває у відпустці (а.с. 178).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 07.06.2024 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 26.02. 2024, закінчено проведення підготовчих дій у справі та призначено її до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи на 17.07.2024 (а.с. 179).

09.07.2024 до Полтавського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі до вирішення спору у справі №372/2614/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів позики за борговими розписками від 18.08.2020 та 01.12.2020 (а.с. 183).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17.07.2024 клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі - задоволено. Зупинено провадження у справі №641/10314/21 до набрання законної сили рішення Обухівського районного суду Київської області у справі №372/2614/24 (а.с. 198).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 12.08.2024 проведено заміну головуючого судді Прядкіної О.В. на головуючого суддю Дорош А.І. у зв`язку із тим, що суддя ОСОБА_3 звільнена з посади судді Полтавського апеляційного суду (а.с. 202-203).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17.09.2024 справу №641/10314/21 прийнято до провадження. Провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 26.02.2024 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики - зупинено до набрання законної сили рішення Обухівського районного суду Київської області у справі №372/2614/24 (а.с. 204).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26.11.2025 відновлено апеляційне провадження у даній справі та призначити її до розгляду на 10.00 год 02.02.2026. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлено учасників справи (а.с. 219).

У судове засідання апеляційного суду 02.02.2026 не з`явилися учасники процесу, вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 11.12.2025 судових повісток про виклик до суду у цивільній справі засобами поштового зв`язку (а.с. 220-222), які були доставлені засобами поштового зв`язку. При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 26.11.2025 (про призначення справи до апеляційного розгляду на 02.02.2026 о 10-00 год) розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено.Згідно рекомендованих повідомлень судові повістки на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_4 повернулися до апеляційного суду без вручення з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням про дату, час і місце судового засідання. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Під час додаткового вивчення матеріалів справи колегія суддів встановила, що матеріали справи містять ксерокопії розписок від 18.08.2020 та від 01.12.2020 (а.с. 7,8), тому приходить до висновку про необхідність витребування оригіналів розписок від 18.08.2020 та від 01.12.2020, з врахуванням наступного.

Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №707/2606/16-ц

У постанові Верховного Суду від 19.12.2018 у справі №544/174/17 зроблено висновок щодо застосування положень статті 545 ЦК України і вказано, що устатті 545 ЦК України передбачено презумпцію належності виконання обов`язку боржником, оскільки наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. І, навпаки, якщо борговий документ перебуває у кредитора, то це свідчить про неналежне виконання або невиконання боржником його обов`язку.

Таким чином, наявність оригіналів розписок у позивача (позикодавця) згідно з положеннями статті 545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано. При цьому, знаходження у позикодавця лише копій розписок не може доводити, що договір боржником не виконаний, оскільки оригінал в такому разі міг бути переданий боржнику або знищений у зв`язку з виконанням боргового зобов`язання позичальником. Тому суди при розгляді таких спорів зобов`язані дослідити саме оригінали розписок та оригінали договорів позики.

Правильність такого висновку суду підтверджується усталеною судовою практикою Верховного Суду (постанова Верховного Суду від 19.11.2025 у справі №760/2567/20, провадження №61-6898св25).

По справі вбачається, що, звертаючись до суду з позовом про стягнення боргу за договорами позики, позивач посилався на розписки відповідача від 18.08.2020 та від 01.12.2020.

Копії таких розписок позивач долучив до позовної заяви (а.с. 7-8).

Згідно із частиною 2 статі 83 ЦПК України позивач, особи, яким надано право звернутися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За приписами частини 1 статі 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Враховуючи наведене, для забезпечення всебічного і повного розгляду цієї справи колегія суддів вважає за необхідне витребувати від ОСОБА_2 оригінали розписок від 18.08.2020 та від 01.12.2020.

Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання ухвали апеляційного суду про витребування доказів (оригіналів розписок), передбачені ч.8,9,10 ст. 84 ЦПК України.

Керуючись ст. 84, ст. 144, п.6 ч. 1 ст. 365, ч.2 ст. 381 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

Витребувати у ОСОБА_2 оригінали розписок про отримання коштів, написаних ОСОБА_1 , від 18 серпня 2020 року та 01 грудня 2020 року, ксерокопії яких перебувають у матеріалах цивільної справи №641/10314/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики.

ОСОБА_2 у строк до 20 лютого 2026 року подати до Полтавського апеляційного суду оригінали витребуваних документів.

Копію ухвали направити ОСОБА_2 для виконання.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

СУДДІ: А. І. Дорош С. Б. Бутенко О. І. Обідіна