Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/6639/25
Провадження № 2/572/953/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

за участі секретаря судових засідань МОРОЗ Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу №572/6639/25 за позовом ОСОБА_1 до Сарненської міської ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Сарненської міської ради в якій просить визнати за ним право власності на дві земельні ділянки загальною площею 1,67 га з кадастровий номер 56:254:805:00:04:001:0312 та кадастровий номер 56:254:805:00:05:001:0243, розташовані на території Сарненської міської ради (колишньої Великовербченської сільської ради) Сарненського району Рівненської області, в порядку спадкування за законом, після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №32, право власності якої на ці земельні ділянки стверджено державним актом на право власності на земельну ділянку ЯБ №330808 від 18.10.2005 року та після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №38.

В обґрунтування заявлених вимог в поданій позовній заяві позивачем вказано, що його бабі ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Сарненської районної державної адміністрації від 17.02.1997 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) від 12.03.1997 року серії РВ №0198535. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 заповіту не складала. На момент її смерті разом з нею були зареєстровані і проживали його мати і він. ОСОБА_3 як спадкоємець першої черги за законом вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 його мати ОСОБА_3 померла. На дату її смерті він проживав разом з матір`ю, тому вважається таким , що прийняв спадщину після смерті матері.

Позивач зазначає, що з метою оформлення своїх прав на спадщину, що залишилась після смерті матері звернулася до державного нотаріуса Сарненської державної нотаріальної контори Рівненської області надавши усі необхідні документи.

Однак, у видачі свідоцтва на спадщину щодо земельних ділянок, нотаріусом було відмовлено, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті ОСОБА_2 , що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку та рекомендовано за вирішенням даного питання звернутися до суду, про що було надано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 17 листопада 2024 року.

Позивач позбавлений можливості оформлення право на дане спадкове майно, що стало підставою для звернення із цим позовом до суду.

В судове засідання представником позивача подано письмову заяву, відповідно до якої заявлені позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити.

Відповідачем Сарненською міською радою, суду подано письмову заяву, згідно із якою відповідач, в особі міського голови, просить приймати рішення у цій справі у відсутності представника відповідача, за наявними в матеріалах справи доказами.

Сторонами заявлені клопотання про розгляд даної справи у відсутності сторін, які судом задоволені.

Інших клопотань заявлено сторонами не було.

Так, правовідносини між сторонами виникли із права на спадкування.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.10.2021 року.

Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, зокрема на дві земельні ділянки площею 1,67 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Великовербченської сільської ради, що стверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№ 330808 виданого на підставі розпорядження Сарненської РДА №383 від 21.09.2005 року.

Факт належності вищезазначених земельних ділянок спадкодавиці ОСОБА_2 підтверджується також відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області 17.11.2025 року за №29-17-0.2-5759/2-25 на адвокатський запит в якому повідомляється, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), на підставі розпорядження голови Сарненської районної державної адміністрації від 17.02.1997 року №41 ОСОБА_2 виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) від 12.03.1997 року серії РВ №0198535 по КСП «Перше травня» Сарненського району Рівненської області, Витягами з Державного земельного кадастру.

На підставі розпорядження голови Сарненської районної державної адміністрації від 21.09.2005 року №383, взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0198535 на ім`я ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку від 18.10.2005 року серії ЯБ №330808.

Із довідки №13/01-466 від 27 жовтня 2025 року, виданої старостинським округом №1 с.В.Вербче Сарненського району Рівненської області на день смерті ОСОБА_2 були зареєстровані та проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На день смерті ОСОБА_3 проживали да були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Факт родинних відносин між померлими ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 26 лютого 1970 року - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 06.05.1975 року, відповідно до якого ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 і його матір`ю є ОСОБА_3 .

Як зазначає позивач, він є спадкоємцем майна після померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Отже, для оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку позивач ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Сарненської державної нотаріального Рівненської області Рій К.Ю. яка 17 липня 2024 року винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину , посилаючись на що наданий Державний акт на право власності на дві земельні ділянки серії ЯБ №330808 виданий Сарненським районним відділом земельних ресурсів Рівненської області був виданий після смерті ОСОБА_2 а тому остання не могла набути право власності на земельні ділянки і виданий державний акт є недійсним.

З посиланням на ст. 125 ЗК України, п.п. 4.19 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус роз`яснив, що за відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, зазначене питання слід вирішувати у судовому порядку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно із п.1 ч.1 ст.549 ЦК 1963 року, який був чинним на момент відкриття спадщини, ОСОБА_3 фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, так як постійно проживала із спадкодавицею ОСОБА_2 і яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Крім того, позивач за правилами ст.1268 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину .

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, с сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) с дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Окрім того, у своїй постанові від 17 березня 2020 року по справі №396/1683/18-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду зазначив, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право

володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Однак, видача державного акту після смерті спадкодавця не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно із ч.1 ст.1268, 1269 ЦК України позивач є таким, що прийняв спадщину, оскільки звернувся із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, що підтверджується постановою державного нотаріуса. Крім цього, вказана постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину підтверджує ті обставини, що позивач не в змозі оформити свої права на спірні земельні ділянки в позасудовому порядку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку на території Великовербченської сільської ради на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯБ №330808. При цьому, ОСОБА_3 вступила в управління майном після смерті ОСОБА_2 , а позивач ОСОБА_1 після її смерті прийняв спадщину, у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 524, 525, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 319, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 78, 81 ЗК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 (зареєстрований АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Сарненської міської ради (м.Сарни вул.Широка,31 Рівненської області, ) про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на дві земельні ділянки з кадастровий номер :04:001:0312 площею 1,1104 га та кадастровий номер :05:001:0243, площею 0,5621 га які розташовані на території Сарненської міської ради (колишньої Великовербченської сільської ради) Сарненського району Рівненської області, в порядку спадкування за законом, після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №32, право власності якої на ці земельні ділянки стверджено державним актом на право власності на земельну ділянку ЯБ №330808 від 18.10.2005 року та після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №38.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: