Справа №464/2667/15
пр.№ 4-с/464/2/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2026 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Горбань О.Ю.,

секретар судового засідання Лазар Д.М.,

з участю:

представника заявника - адвоката Худоби Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій в.о. начальника Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Комлик Наталії та зобов`язання до вчинення дій, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛВ-Транс-Авто»,-

в с т а н о в и в :

скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про визнання неправомірними дій в.о. начальника Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Комлик Наталії, зобов`язання зняти арешт з усього нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 , накладеного постановою Сихівського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області від 10.02.2016 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах виконавчого провадження №49757217, зобов`язання вилучити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників у межах виконавчого провадження №49757217.

Обґрунтовує скаргу тим, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 10.06.2015 по справі №464/2667/15-ц стягнуто солідарно з ТзОВ «Виробниче підприємство «Укрзахідавтоспецмаш» як позичальника та ОСОБА_1 як поручителя 2 255 201,56 грн та солідарно з відповідача ТзОВ «Виробниче підприємство «Укрзахідавтоспецмаш» як позичальника та ОСОБА_2 , як поручителя на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» 2 255 201,56 грн заборгованість за кредитним договором № MKLNU3.4560.019 від 13.03.2012.

12.01.2012 Сихівським відділом державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49757217 з виконання виконавчого листа Сихівського районного суду м. Львова №464/2667/15-ц від 05.01.2016. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 429879232 від 04.06.2025 на все майно ОСОБА_1 накладено та оголошено заборону на його відчуження, серія та номер ВП № 49757217, виданої 10.02.2016 Сихівським відділом державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області.

29.06.2017 державним виконавцем Сихівського ВДВС у м. Львів винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження № 49757217 до Залізничного ВДВС у м. Львів. 30.10.2017 державним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львові винесено постанову про прийняття матеріалів виконавчого провадження № 49757217.

31.10.2022 державним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМРУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у межах виконавчого провадження № 49757217. Після цього, виконавчий документ до виконання повторно не подавався, оскільки заборгованість погашена.

19.05.2025 заявник звернувся до Залізничного ВДВС у м. Львові із заявою про зняття арешту з майна. 30травня 2025 року отримав відповідь, що відсутні правові підстави для винесення постанови про зняття арешту з майна боржника. Вважає, що вказана бездіяльність державного виконавця порушує його права як стягувача, просить скаргу задоволити.

09.07.2025 від в.о. начальника Залізничного відділу ДВС у місті Львові ЗМРУМЮ Наталія Комлик надійшли письмові заперечення на скаргу. Зазначила, що на виконанні Залізничного відділу ДВС у місті Львові ЗМРУМЮ перебувало виконавче провадження № 49757217 з виконання виконавчого листа Сихівського районного суду м. Львова №464/2667/15-ц від 05.01.2016. 31 жовтня 2022 року державним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМРУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у межах виконавчого провадження № 49757217. Зауважує, що виконавчий лист №464/2667/15-ц є чинним, в судовому порядку не скасований, а повернення виконавчого документу стягувачу на підстав п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для зняття арешту з майна боржника. Вважає, що дії державного виконавця не є неправомірними.

Від представника заінтересованої особи ТОВ «ЛВ-Транс-Авто» 26.11.2025 надійшла заява про те, що 19.01.2018 замінено сторону стягувача з ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» на ТОВ «Галицька фінансова компанія». 02.07.2020 замінено стягувача у виконавчому провадженні з ТОВ «Галицька фінансова компанія» на його правонаступника ТОВ «ЛВ-Транс-Авто». У зв`язку з повним погашенням заборгованості ТОВ ВП Укрзахідавтоспецмаш перед ТОВ «ЛК-Транс-Авто», в тому числі за рахунок іпотечного майна, а саме: у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки, передбаченого ч.3 ст.17 Закону України «Про іпотеку», а саме зняттям заборони відчуження нерухомого майна та припиненням обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (виробничий корпус за адресою АДРЕСА_1 ) майнові претензії до ОСОБА_1 відсутні.

Представник скаржника адвокат Худоба Г.М. в судовому засіданні скаргу підтримала, надала пояснення аналогічні її змісту, просить таку задоволити, оскільки наявність нескасованого арешту за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право ОСОБА_1 на мирне володінням його майном.

Представник Залізничного відділу ДВС у місті Львові ЗМРУМЮ Скула Д.Б. при проведенні судового засідання 09.07.2025 скаргу заперечила, в судове засідання 14.01.2026 не прибула, хоча належним чином повідомлена про розгляд скарги.

Представник заінтересованої особи ТОВ «ЛВ-Транс-Авто» в судове засідання не з`явився, належно повідомлений час та місце розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Аналогічні положення щодо обов`язковості виконання на всій території України судового рішення, що набрало законної сили, встановлені ч.1 ст.18 ЦПК України, а частина 2 цієї статті містить правило, відповідно до якого невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 10.06.2015 по справі №464/2667/15-ц стягнуто солідарно з ТзОВ «Виробниче підприємство «Укрзахідавтоспецмаш» як позичальника та ОСОБА_1 як поручителя 2 255 201,56 грн та солідарно з відповідача ТзОВ «Виробниче підприємство «Укрзахідавтоспецмаш» як позичальника та ОСОБА_2 , як поручителя на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» 2 255 201,56 грн заборгованість за кредитним договором № MKLNU3.4560.019 від 13.03.2012.

12.01.2012 Сихівським відділом державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49757217 з виконання виконавчого листа Сихівського районного суду м. Львова №464/2667/15-ц від 05.01.2016.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 429879232 від 04.06.2025 на все майно ОСОБА_1 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП № 49757217, виданої 10.02.2016 Сихівським відділом державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області.

29.06.2017 державним виконавцем Сихівського ВДВС у м. Львів винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження № 49757217 до Залізничного ВДВС у м. Львів.

30.10.2017 державним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львові винесено постанову про прийняття матеріалів виконавчого провадження № 49757217.

31.10.2022 державним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМРУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у межах виконавчого провадження № 49757217. Після цього, виконавчий документ до виконання повторно не подавався.

Встановлено, що 29.11.2017 між Публічним акціонерним банком «Всеукраїнський банк розвитку» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Галицька фінансова компанія» (новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 79, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька фінансова компанія» перейшло право вимоги до ТзОВ «Виробниче підприємство «Укрзахідавтоспецмаш» як позичальника, іпотекодавця, заставодавця та поручителів, зазначених у додатку до цього договору (боржники), зокрема, за кредитним договором № MKLNU3.5460.019 від 13.03.2012 та договором іпотеки № ZXR039523.5460.020 від 13.03.2012.

30.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Галицька фінансова компанія» (первісний кредитор) та ТзОВ «ЛВ-ТРАНС-АВТО» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 11/17, відповідно до умов якого до ТОВ «ЛВ-ТРАНС-АВТО» перейшло право вимоги до ТОВ «Виробниче підприємство «Укрзахідавтоспецмаш», як позичальника, іпотекодавця, заставодавця та поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору (боржники), зокрема, за кредитним договором №MKLNU3.5460.019 від 13.03.2012 та договором іпотеки №ZXR039523.5460.020 від 13.03.2012.

21.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Галицька фінансова компанія» (первісний іпотекодержатель) та ТзОВ «ЛВ-ТРАНС-АВТО» (новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки №ZXR039523.5460.020 від 13.03.2012, посвідченим 13.03.2012 Головач О.В., приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області за реєстровим №179, згідно якого первісний іпотекодержатель відступає, а новий іпотекодержатель набуває всі права іпотекодержателя, що передані первісному іпотекодержателю за «Договором про відступлення прав» з Договором іпотеки №ZXR039523.5460.020 від 13.03.2012.

Як вбачається з листа ТзОВ «ЛВ-ТРАНС-АВТО» б/н від 15.11.2024, в зв`язку із повним погашенням заборгованості ТзОВ «Виробниче підприємство «Укрзахідавтоспецмаш» перед ТзОВ «ЛВ-ТРАНС-АВТО», в тому числі за рахунок іпотечного майна, а саме: у зв`язку із набуттям іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки, передбаченого ч.3 ст. 17 Закону України «Про Іпотеку», а саме зняттям заборони відчуження нерухомого майна та припиненням обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме виробничий корпус за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ), майнові претензії до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 - відсутні.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - за ТзОВ «ЛВ-ТРАНС-АВТО» зареєстровано право власності на нерухоме майно - виробничий корпус загальною площею 3 647,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, майнові претензії на час розгляду справи до заявника відсутні, оскільки вимоги до боржника задоволені шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки.

Згідно з п. 2 ч. 1ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника.

Згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених із боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів із дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах зроблено у постанові Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21).

За змістом положень ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених цим Законом.

У постановах Верховного Суду від 12.08.2020 у справі № 569/17603/18 та від 22.12.2021 у справі № 634/292/21 зазначено, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для зняття арешту з майна, оскільки відповідно до ч.3 ст.37 зазначеного Закону арешт з майна знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.п. 1, 3, 11 ч. 1ст. 37 цього Закону. Розширеному тлумаченню такі підстави не підлягають.

Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03.11.2021 у справі №161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22.12.2021 у справі №645/6694/15 (провадження № 61- 18160св19), від 09.01.2023 у справі №2-3600/09.

Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

19.05.2025 скаржник звернувся до Залізничного ВДВС у м. Львові із заявою про зняття арешту на майно.

30травня 2025 року листом Залізничного відділу ДВС у місті Львові ЗМРУМЮ від 27.05.2025 за №46478 в.о. начальника Залізничного відділу ДВС у місті Львові ЗМРУМЮ Наталія Комлик повідомила скаржника про відсутність правових підстав для винесення постанови про зняття арешту з майна боржника.

З`ясовано, що з моменту повернення виконавчого документа стягувачу у провадженні №49757217 минуло більше 3 років, арешт з майна скаржника не знято, виконавчий лист до виконання станом на день розгляду скарги повторно не подавався.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Доводи представника Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові, котра заперечує скаргу в цілому, не беруться судом до уваги, оскільки жодних доказів наявності виконавчих проваджень щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, виконавчого збору і витрат виконавчого провадження суду не надано.

Отже, судом встановлено, що заявник станом на день розгляду скарги, не має боргових зобов`язань перед стягувачем, відносно нього відсутні відкриті виконавчі провадження, проте інформація з Державного реєстру речових прав свідчить про існування обтяжень на нерухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 у вигляді арешту нерухомого майна.

Враховуючи те, що з моменту повернення виконавчого листа минуло більше 3 років, виконавче провадження відсутне, майнові претензії з боку стягувача до заявника відсутні, тоді як арешт з майна заявника не знятий і існування такого до цього часу без наявності виконавчих проваджень порушує права скаржника як власника майна, тому суд приходить до висновку що є підстави для задоволення скарги в частині зобов`язання зняти арешт з майна.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 447-451 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати Залізничний відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) зняти арешт з усього нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 , накладеного постановою Сихівського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області від 10.02.2016 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах виконавчого провадження №49757217.

Зобов`язати Залізничний відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) вилучити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників у межах виконавчого провадження №49757217.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 19.01.2026.

Учасники:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Особа, дії якої оскаржуються: Залізничний відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), місцезнаходження: м.Львів, вул.Городоцька, 299, .

Заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛВ-Транс-Авто", місцезнаходження: м.Львів, вул.Хоткевича, 46/52, .

Суддя О.Ю.Горбань