Справа №:755/9550/24
Провадження №: 2/755/622/26
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

"05" лютого 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді: Катющенко В.П., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «ОТП-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Арапіної Н.Є. від 10.06.2024 відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Розпорядженням керівника апарату Дніпровського районного суду міста Києва від 20.03.2025 №199 відповідно до п. 2.3.50 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду,здійснено повторний автоматичний розподіл вказаної судової справи між суддями.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2025 визначено суддю Яровенко Н.О. для розгляду вищевказаної справи.

Розпорядженням керівника апарату Дніпровського районного суду міста Києва № 156 від 20.01.2026 відповідно до п.п.2.3.44, 2.3.46 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, здійснено повторний автоматичний розподіл вказаної судової справи між суддями.

03.02.2026 цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «ОТП-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, була передана в провадження судді Катющенко В.П., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05.02.2026 дану цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Катющенко В.П., постановлено розгляд справи продовжити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежними і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 55 Конституції України).

Згідно зі статтею 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі передбачені статтею 255 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також у рішенні від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» зазначив, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає, серед іншого, і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Закриття провадження у справі можливе лише за умови, якщо рішення, що набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили.

Закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.

У постанові від 12.06.2019 у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

У постанові від 04.12.2019 в справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

У постанові від 25.06.2019 в справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права».

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (частина третя статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Судом встановлено, що в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа № 753/316/23 за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

В межах розгляду вказаної справи були вимоги АТ «ОТП БАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором №, укладеним 29.12.2015 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , заборгованість за яким, як стверджував позивач підтверджується розрахунком заборгованості станом на 19.10.2022.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 05.07.2023 у справі № 753/316/23 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи, АТ «ОТП БАНК» звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №, укладеним 29.12.2015 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , заборгованість за яким, як стверджує позивач підтверджується розрахунком заборгованості станом на 19.10.2022.

З огляду на обставини встановлені в рішенні Дніпровського районного суду міста Києва від 05.07.2023 в межах розгляду цивільної справи № 753/316/23, та обставини, що випливають із матеріалів даної цивільної справи, убачається, що позовні вимоги, підстави та обсяг доказів поданих позивачем на обґрунтування таких вимог, є ідентичними, незважаючи на ту обставину, що в межах даного позову, позивач заявив лише частину тих вимог, яка була предметом судового розгляду у справі № 753/316/23.

За таких обставин, зважаючи на те, що судове рішення у справі № 753/316/23 ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і у даній справі, та воно набрало законної сили, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За правилом ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи наведене, керуючисьст.ст. 255, 256, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя: