Справа №949/2748/25
У Х В А Л А

про передачу за підсудністю

06 лютого 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого-судді: Оборонова І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісопереробна компанія», арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича, про передачу матеріалів справи до господарського суду у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісопереробна компанія», арбітражний керуючий Сокотун Віталій Аполлінарійович, про встановлення факту припинення трудових відносин,

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісопереробна компанія», арбітражний керуючий Сокотун Віталій Аполлінарійович подав заяву про передачу матеріалів справи №949/2748/25 до провадження Господарського суду Рівненської області в межах справи №918/1183/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісопереробна компанія».

Заява мотивована тим, що постановою Господарського суду Рівненської області від 19 червня 2025 року у справі №918/1183/24 Товариство з обмеженою відповідальністю «Лісопереробна компанія» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича. Посилаючись на положення ч.13 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, а також на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, заявник зазначає, що всі спори, стороною в яких є боржник, підлягають розгляду господарським судом у межах справи про банкрутство, у зв`язку з чим справа №949/2748/25 підлягає передачі до Господарського суду Рівненської області (а.с.38-39).

06 лютого 2026 року представник заявника адвокат Ващишина Оксана Вікторівна подала заперечення на заяву ліквідатора, в яких зазначила, що цивільна справа №949/2748/25 правомірно розглядається Дубровицьким районним судом Рівненської області в порядку окремого провадження, оскільки її предметом є виключно встановлення юридичного факту припинення трудових відносин між фізичною особою та юридичною особою, а не вирішення спору про право, не вирішення майнових вимог та не розгляд позовних вимог до боржника.

У запереченнях зазначено, що між ОСОБА_1 та ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісопереробна компанія» відсутній будь-який спір про право, зокрема заявником не заявлено вимог про стягнення заробітної плати, компенсацій, інших виплат, не заявлено вимог про поновлення на роботі, визнання незаконним звільнення, визнання недійсними управлінських рішень чи визнання будь-яких прав або обов`язків сторін.

Представник заявника наголошує, що встановлення факту припинення трудових відносин необхідне виключно для реалізації ОСОБА_1 його конституційного права на працю, усунення правової невизначеності та приведення у відповідність відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які на момент звернення до суду не відображають реального припинення трудових відносин між заявником та товариством.

Також у запереченнях зазначено, що відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України, зокрема частини сьомої статті 19, статей 293 та 315 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції в порядку окремого провадження за умови відсутності спору про право, що має місце у даній справі.

При цьому адвокат Ващишина О.В. звертає увагу суду на те, що Господарський процесуальний кодекс України не передбачає процесуального механізму розгляду заяв про встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження, а отже передача даної справи до господарського суду позбавить заявника ефективного способу судового захисту та суперечитиме принципу доступу до правосуддя.

У зв`язку з наведеним представник заявника вважає заяву ліквідатора про передачу матеріалів справи №949/2748/25 до Господарського суду Рівненської області необґрунтованою, такою, що не відповідає характеру спірних правовідносин, та просить суд відмовити у її задоволенні (а.с.4145).

Також від представника заявника адвоката Ващишиної Оксани Вікторівни надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. У поданій заяві представник заявника підтримує подану заяву про встановлення факту припинення трудових відносин у повному обсязі та просить суд її задовольнити.

Заінтересована особа ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісопереробна компанія», арбітражний керуючий Сокотун Віталій Аполлінарійович, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в його електронний кабінет (а.с.32).

Дослідивши подану заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісопереробна компанія», арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича, заперечення представника заявника, перевіривши наведені у них доводи та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

31 грудня 2025 року представник заявника адвокат Ващишина Оксана Вікторівна, діючи від імені ОСОБА_1 , через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт припинення трудових відносин ОСОБА_1 із Товариством з обмеженою відповідальністю «Лісопереробна компанія» () з 03 травня 2019 року у зв`язку зі звільненням з посади директора за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України.

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 02 січня 2026 року у справі №949/2748/25 відкрито провадження та визначено її розгляд за правилами окремого провадження (а.с.30).

Разом з тим, постановою Господарського суду Рівненської області від 19 червня 2025 року у справі №918/1183/24 Товариство з обмеженою відповідальністю «Лісопереробна компанія» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича.

Відповідно до частини першої третьої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна, спори про стягнення заробітної плати, спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, а також спори щодо інших вимог до боржника.

Предметом заяви у даній справі є встановлення факту припинення трудових відносин між фізичною особою та боржником Товариством з обмеженою відповідальністю «Лісопереробна компанія».

Встановлення такого факту безпосередньо пов`язане з діяльністю та статусом посадової особи боржника, а також із здійсненням ліквідаційної процедури та реалізацією повноважень ліквідатора.

Крім того, суд бере до уваги, що встановлення факту припинення трудових відносин між заявником та боржником у даній справі не є ізольованим юридичним фактом, який існує сам по собі та не породжує подальших правових наслідків у сфері правовідносин боржника.

Навпаки, встановлення або невстановлення такого факту безпосередньо впливає на правовий статус керівника банкрута, визначення кола осіб, які мають або не мають повноваження діяти від імені боржника, а також на належну реалізацію ліквідатором покладених на нього обов`язків щодо управління майном банкрута, представництва його інтересів та завершення ліквідаційної процедури.

Суд також враховує, що відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з моменту відкриття ліквідаційної процедури набуває виключних повноважень щодо управління банкрутом, у тому числі щодо представництва юридичної особи у правовідносинах з третіми особами, а також щодо вчинення дій, пов`язаних із завершенням господарської діяльності боржника.

За таких обставин будь-яке судове рішення, яким встановлюється або змінюється правовий статус посадової особи боржника, у тому числі шляхом встановлення факту припинення трудових відносин, неминуче втручається у сферу правовідносин, що є предметом регулювання спеціального законодавства про банкрутство.

Суд звертає увагу, що частини перша третя статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спрямовані на концентрацію всіх спорів, пов`язаних з боржником, в одному судовому провадженні з метою забезпечення єдності судового контролю, уникнення суперечливих судових рішень та гарантування ефективності процедур банкрутства.

Саме тому законодавець визначив виключну юрисдикцію господарського суду щодо розгляду не лише майнових спорів, а й інших спорів, стороною в яких є боржник, у тому числі пов`язаних з трудовими правовідносинами посадових осіб боржника.

Доводи представника заявника щодо необхідності розгляду даної справи в порядку окремого провадження відповідно до частини сьомої статті 19, статей 293, 315 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює критично та вважає такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, згідно з частиною сьомою статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав.

Разом із тим, можливість розгляду справи в порядку окремого провадження допускається лише за умови, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення відповідного факту.

Як встановлено судом, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісопереробна компанія» постановою Господарського суду Рівненської області від 19 червня 2025 року у справі №918/1183/24 відкрито ліквідаційну процедуру та боржника визнано банкрутом.

Відповідно до частин першої третьої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства всі спори, стороною в яких є боржник, у тому числі спори, пов`язані з трудовими правовідносинами посадових осіб боржника, підлягають розгляду господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах такої справи.

За таких обставин законом визначено спеціальний порядок розгляду відповідного питання у межах справи про банкрутство, що виключає можливість його розгляду в порядку окремого провадження за правилами цивільного судочинства.

Посилання представника заявника на відсутність у справі майнових вимог не спростовує наведеного, оскільки стаття 7 Кодексу України з процедур банкрутства поширюється не лише на майнові спори, а й на інші спори, стороною в яких є боржник, зокрема ті, що пов`язані з діяльністю та статусом посадових осіб банкрута.

Крім того, за усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду, у разі якщо законом визначено спеціальний порядок розгляду певної категорії спорів, застосування загальних норм цивільного процесуального законодавства є неприпустимим.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи заперечень представника заявника є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, а матеріали справи №949/2748/25 підлягають передачі до Господарського суду Рівненської області для розгляду в межах справи №918/1183/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісопереробна компанія».

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ч.13 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, п. 8 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України, статтями 19, 293, 315, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісопереробна компанія», арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича про передачу матеріалів цивільної справи №949/2748/25 до провадження Господарського суду Рівненської області в межах справи №918/1183/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісопереробна компанія» задовольнити.

Матеріали цивільної справи №949/2748/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісопереробна компанія», арбітражний керуючий Сокотун Віталій Аполлінарійович, про встановлення факту припинення трудових відносин передати до Господарського суду Рівненської області для розгляду в межах справи №918/1183/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісопереробна компанія».

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги після залишення її без задоволення.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.