Номер провадження: 22-з/813/70/26
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Берлізов Євген Валерійович про стягнення витрат на правничу допомогу, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс» Порто-Франківський» Одеської міської ради, Департаменту благоустрою міста Одеської міської ради про стягнення майнової шкоди,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс» Порто-Франківський» Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міськзелентрест» Одеської міської ради про стягнення майнової шкоди, в якому просила стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 50 452,22 грн. у солідарному порядку та судові витрати.

Ухвалою суду від 29.06.2022 року замінені неналежні відповідачі Одеська міська рада та Департамент комунальної власності Одеської міської ради на належного відповідача Департамент міського господарства Одеської міської ради.

Ухвалою суду від 10.01.2023 року замінений неналежний відповідач комунальне підприємство «Міськзелентрест» на належного відповідача Департамент благоустрою міста Одеської міської ради.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Берлізов Є.В., звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, позовну заяву задовольнити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Постановою Одеського апеляційного суду від 04 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Берлізов Є.В. задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2024 року скасовано.

Ухвалено постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс» Порто-Франківський» Одеської міської ради, Департаменту благоустрою міста Одеської міської ради про стягнення майнової шкоди задоволено частково.

Стягнуто з виконавчого комітету Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 50 452, 22 грн.

В задоволені позовних вимог до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс» Порто-Франківський» Одеської міської ради, Департаменту благоустрою міста Одеської міської ради про стягнення майнової шкоди відмовлено.

Стягнуто з виконавчого комітету Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 270 грн.

09 грудня 2025 року адвокат Берлізов Є.В., в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про стягнення судових витрат у якому просив суд стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу понесені у зв`язку з розглядом справи в розмірі 29 560,00 грн.

17 грудня 2025 року, Виконавчим комітетом Одеської міської ради подано клопотання у якому останній просить суд відмовити у задоволенні заяви адвоката Берлізова Є.В., про стягнення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у Приморському районному суді м. Одеси та Одеському апеляційному суду.

У обґрунтування клопотання Виконавчим комітетом Одеської міської ради зазначено, що вимоги представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу є безпідставними та необґрунтованими, очевидно завищеними, неспівмірними витратам на правову допомогу в цій справі як щодо обставин, складності та змісту наданих адвокатом послуг, з огляду на що у задоволенні вимог представника позивача про стягнення відповідних витрат має бути відмовлено.

В порядку визначеному ч.3 ст. 270 ЦПК України (в редакції Закону № 4508-IX від 18 червня 2025 року) додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що для ухвалення додаткового рішення поставлено виключно питання про судові витрати, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд вказаного питання без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про стягнення судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про залишення заяви без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За положенням ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частинами першою, другою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України). У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Тобто, у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі, а у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

У даній справі, в інтересах позивача ОСОБА_1 , діє адвокат Берлізов Є.В. на підставі ордеру виданого 17 грудня 2021 року (а.с. 6 т.1).

У позовній заяві, позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які вона понесла складає 8100 грн.

До позовної заяви додано копію договору про надання правової (правничої) допомоги №б/н від 05 жовтня 2021 року, у якому зазначено, що адвокат Берлізов Є.В. діючий на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5852 видане на підставі рішення №7 від 26 серпня 2020 року Радою адвокатів Донецької області з однієї сторони і Солоненко І.С. з другої сторони уклали цей договір.

У розділі 3 вказаного договору зазначено, що розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

Однак, до суду першої інстанції адвокатом Берлізовим Є.В. не додано окрему додаткову угоду яка б врегульовувала питання розміру гонорару та була б підписана адвокатом Берлізов Є.В. та Солоненко І.С. та свідчила б про погодження розміру сторонами та волевиявлення на її укладення, оскільки додаткова угода є невід`ємною частиною договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Тому, апеляційний суд приходить висновку про залишення заяви адвоката Берлізова Є.В., яка подана в інтересах ОСОБА_1 про стягнення судових витрат, понесених у суді першої інстанції без задоволення у зв`язку з відсутністю доказів.

Разом з тим, після ухвалення судом першої інстанції рішення, яким відмовлено у задоволенні позову, адвокат Берлізов Є.В. в інтересах ОСОБА_1 07 жовтня 2025 року звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій не порушив питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, та не надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як це передбачено ч.1 ст. 134 ЦПК України.

09 грудня 2025 року, тобто після ухвалення апеляційним судом постанови, адвокат Берлізов Є.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про стягнення судових витрат у якому просив суд стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу понесені у зв`язку з розглядом справи в розмірі 29 560,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвокатом Берлізовим Є.В. подані копії наступних документів:

Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 08 грудня 2025 року до договору про надання правничої допомоги від 05 жовтня 2021 року, відповідно до якого адвокатом Берлізовим Є.В. надані наступні послуги:

-вартість послуг адвоката за договором про надання правової допомоги за представництво у суді 8100 грн.

-зустріч консультація клієнта, узгодження правової позиції 1000 грн.

-підготовка та подання до Приморського районного суду м. Одеси позовної заяви про відшкодування матеріальної шкоди 3000 грн.

-підготовка та подання до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги 3000 грн.

-участь у чотирнадцяти судових засіданнях Приморського районного суду м. Одеси, кожне 1000 грн.

-участь у трьох судових засіданнях Одеського апеляційного суду, кожне 1000 грн.

-відправка чотирьох цінних листів засобами Укрпошти 160 грн.

Додаткового договору до Договору про надання правової допомоги від 05 жовтня 2021 року, відповідно до якого сторони за цим додатковим договором домовились, що вартість послуг (гонорар, Адвоката за договором про надання правової допомоги становить 8100 грн. Додатково до гонорару клієнт за заявкою адвоката оплачує останньому додаткові витрати, необхідні для виконання послуг (судовий збір, вартість проведення експертиз та оплату вартості висновків фахівців, поштові виграти тощо), 10% відсотків від отриманих сум та за участь у кожному судовому засіданні в розмірі 1000 грн. Оплата послуг адвоката здійснюється на умовах передплати в розмірі 8100 грн. Інші умови основного Договору про надання правової допомоги залишаються без змін і діють у частині, що не суперечить цьому додатковому договору.

Прибуткових касових ордерів та платіжних інструкцій про переказ коштів.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з тим, пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати за надану професійну правничу (правову) допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи.

Предметом апеляційного розгляду 04 грудня 2025 року була апеляційна скарга на рішення суду, яким відмовлено у задоволенні позову, яке було скасовано та позовні вимоги задоволено частково, тому з врахуванням п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати у цій справі покладаються на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі №285/5547/21 виклав наступний висновок щодо застосування наведених норм:- «з урахуванням принципу розумності, касаційний суд зауважує, що: у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Тлумачення частини першої статті 246 ЦПК України та частини восьмої статті 141 ЦПК України дає підстави для висновку, що у випадку, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. А у разі закінчення процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України (п`ять днів після ухвалення рішення суду), - також і поважні причини пропуску цього строку. За відсутності обґрунтування поважних причин строку подання таких доказів до закінчення судових дебатів у справі чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат. Натомість наслідком закінчення процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, є залишення заяви без розгляду».

Подаючи заяву про стягнення судових витрат разом з доказами понесених судових витрат після ухвалення постанови апеляційним судом, адвокат Берлізов Є.В. не подав обґрунтувань поважності причин не подання доказів про понесення витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі.

Отже, з врахуванням норм ст.ст.141,246 ЦПК України, а також висновків Верховного Суду, які є релевантними станом на сьогодні та на момент розгляду заяви про стягнення судових витрат у цій справі Одеським апеляційним судом, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. За відсутності обґрунтування поважних причин строку подання таких доказів до закінчення судових дебатів у справі чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Таким чином, у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції, необхідно відмовити, оскільки зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що клопотання адвоката Берлізова Є.В. в інтересах ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на правничу допомогу понесених у зв`язку з розглядом справи, є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, а тому правові підстави для прийняття додаткової постанови про відшкодування позивачу витрат на правову допомогу відсутні.

Керуючись ст. ст.133, 137, 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Берлізов Євген Валерійовичпро стягнення витрат на правничу допомогу залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ М.М. Драгомерецький

______________________________________ С.М. Сегеда