Справа № 2-6/11
Провадження № 2-др/517/1/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року с-ще Захарівка Одеської області

Захарівський районний суд Одеської областi в складi:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

за участю:

секpетаpя судових засідань Грабової І.Г.,

представника позивача, адвоката (в режимі відеоконференції) Приходько В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача, адвоката Приходько В.М. про зупинення провадження у справі за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 2-6/11 за позовною заявою ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення,

В С Т А Н О В И В:

У 2010 році ВАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до Фрунзівського (нині - Захарівський) районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення. У подальшому АТ «Ощадбанк» звернувся із заявою про зміну позовних вимог, якою було уточнено перелік рухомого майна на яке Банк просив звернути стягнення.

Заява мотивована тим, що у 2010 році ВАТ «Державний ощадний банк України» звернулось з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення. У подальшому АТ «Ощадбанк» звернувся із заявою про зміну позовних вимог, якою було уточнено перелік рухомого майна на яке Банк просив звернути стягнення.

Так, відповідно до позовних вимог АТ «Ощадбанк» просило в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 за кредитним договором № 396 від 18.04.2007, який станом на 01.10.2010 становив у загальному розмірі 257 564,75 грн (основний борг - 198 227,00 грн; заборгованість за відсотками - 59 337,75 грн), звернути стягнення на предмет застави.

31 січня 2011 року Фрунзівським районним судом Одеської області по цивільній справі № 2-6/11 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення було винесено рішення, яким вимоги позову задоволено та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 396 від 18 квітня 2007 року звернути стягнення на зернозбиральний комбайн марки «Дон-1500 Б», 2002 року випуску, заводський № НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 , на сівалку УПС 6 (32187), сівалку СПУ 6Л ДУ (39425), оприскувач ОП 200 (27991);

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» державне мито у розмірі 2635 (дві тисячі шістсот тридцять п`ять) грн. і витрати на ІЗТ розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) грн., солідарно.

В подальшому, а саме 2025 році представник АТ «Ощадбанк» звертався до Захарівського районного суду Одеської області з заявою про виправлення арифметичної помилки в рішенні суду та виконавчих листах у справі № 2-6/11.

Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 29.10.2025 у справі № 2-6/11 у задоволенні заяви АТ «Ощадбанк» про виправлення описки в судовому рішенні та виконавчих листах, відмовлено.

З вказаною ухвалою АТ «Ощадбанк» не погодився та звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Захарівського районного суду Одеської області від 29.10.2025.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.11.2025 (номер провадження 22- ц/813/8561/25, справа 2-6/11) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Ощадбанк» на ухвалу Захарівського районного суду Одеської області від 29.10.2025 у цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення та вказану справу призначено до судового розгляду на 01.04.2026 о 12 год. 00 хв.

07.01.2026 року Представник заявника, Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», адвокат Приходько В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі № 2-6/11 за позовною заявою ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення.

04 лютого 2025 року від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яке мотивовано тим, що обидві заяви стосуються одного й того самого судового рішення та спрямовані на приведення його у відповідність до фактичних обставин справи та вимог закону; додаткове рішення та ухвала про виправлення помилки стають невід`ємною частиною основного рішення. Окремий їх розгляд може призвести до суперечливих висновків та порушення принципу правової визначеності; зазначена помилка в тексті судового рішення може бути причиною того (буде встановлено судом апеляційної інстанції), що питання не було вирішене по суті, а відтак, виправлення помилки та ухвалення додаткового рішення є взаємовиключними процесуальними діями; розгляд питання про ухвалення додаткового рішення вже після вирішення заяви Банку про виправлення описки відповідає завданням судочинства щодо своєчасного вирішення справи та процесуальної економії.

За таких обставин представник АТ «Ощадбанк» вважає, що провадження у справі № 2-6/11 за заявою АТ «Ощадбанк» про ухвалення додаткового рішення повинно бути зупинено до розгляду Одеським апеляційним судом апеляційної скарги АТ «Ощадбанк» на ухвалу Захарівського районного суду Одеської області від 29.10.2025 у цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення.

У судовому засіданні представник позивача підтримав клопотання, просив зупинити провадження у справі, посилаючись на обставини, викладені у письмовому клопотанні.

Вивчивши клопотання та заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі, з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Стаття 251 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для зупинення провадження. Інших підстав для зупинення судового провадження процесуальний закон не визначає.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. У справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності звільнення з роботи позивача. Проте, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі».

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що: «метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Підстава зупинення провадження, як неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи, застосовується у тому разі, коли в тій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

При цьому, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для зупинення провадження у справі. Взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі.

Відповідних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 910/12694/18.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

Аналіз викладених вище норм ЦПК України вказує, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається. Тобто підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливості її розгляду до вирішення іншої справи.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено об`єктивної неможливості розгляду матеріалів даної заяви до розгляду Одеським апеляційним судом апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Захарівського районного суду Одеської області від 29.10.2025 у цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення, що в свою чергу свідчить про недостатність підстав для задоволення клопотання, а тому у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 251, 259-260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання представника позивача, адвоката Приходько В.М. про зупинення провадження у справі за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 2-6/11 за позовною заявою ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: