ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/19941/25

Провадження № 22-ц/820/211/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2025 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2025 року в складі судді Мазурок О.В.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2025 року позивачка, звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, зазначала, що 25 грудня 2024 року близько 05.25 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Кам`янецька в м. Хмельницькому в напрямку вул. Староміська, від вул. Кам`янецька, здійснив виїзд на червоний сигнал світлофора на регульоване перехрестя вулиць Кам`янецька-Вайсера, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «BMW 20» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який здійснював виїзд на регульоване перехрестя вулиць Кам`янецька-Вайсера на зелений сигнал світлофора від вул. Соборна в напрямку вул. Подільська.

Кримінальне правопорушення 25 грудня 2024 року зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0003910 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебувала на розгляді справа №686/5842/25, за обвинувальним актом в кримінальному провадженні №0003910 щодо ОСОБА_2 , у ній визнано цивільними позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Євроінс Україна» -цивільними відповідачами.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «BMW 20» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , зазнав значних пошкоджень.

Згідно з висновком експерта від 07.04.2025 року № 017/25 автомобіль є фізично знищеним, станом на дату завершення виконання даного дослідження вартість матеріального збитку - 294024,32 грн. Ринкова вартість пошкодженого автомобіля BMW 320d, н.з. НОМЕР_2 на момент огляду (тобто залишкова вартість) складає 104585,18 грн.

ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» здійснила власнику авто «BMW 20» д.н.з. НОМЕР_2 лише часткове відшкодування матеріальної шкоди виплачено страхове відшкодування в розмірі 110185,5 грн., що підтверджується листом від 04 квітня 2025 року вих. № 250853/1 та випискою по надходженням по картці/рахунку НОМЕР_3 від 01.05.2025 року виданою AT КБ «Приватбанк».

Отже, майнова шкода, яка завдана позивачу через пошкодження транспортного засобу (в результаті ДТП, яке сталося 25 грудня 2024 року), в повній мірі не відшкодована.

Невідшкодована частина майнової шкоди ОСОБА_1 внаслідок ДТП складає 79253,64 грн. (294024,32 грн. ринкова вартість авто до ДТП) 104585,18 грн. залишкової вартості після ДТП 110185,50 грн. виплаченого страхового відшкодування).

Разом з тим, для договорів, укладених у 2024 році з страховою компанією «Євроінс Україна», відповідно до загальних умов страхового продукту «Обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», затверджених рішенням Правління ПрАТ СК «Євроінс Україна» від 18 червня 2024 року № 3 встановлено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 160 тисяч гривень на одного потерпілого.

Тому наявні підстави для стягнення зі страхової компанії «Євроінс Україна» на користь позивача грошових коштів в розмірі 49814,5 грн. (різниця між лімітом 160000 грн. та фактично сплаченими СК 110185,50 грн.)

Решта завданої матеріальної шкоди підлягає стягненню з ОСОБА_2 як винуватця ДТП в сумі 29439,14 грн. (79253,64 грн. - 49814,50 грн.)

Під час судового розгляду кримінального провадження № 003910 (справа № 686/5842/25) захисником обвинуваченого ОСОБА_2 заявлено клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим. У свою чергу представником потерпілого ОСОБА_3 , який в момент настання ДТП керував автомобілем «BMW 20» д.н.з. НОМЕР_2 , підтверджено, що завдана останньому шкода (моральна шкода та витрати на лікування) відшкодована в повному обсязі.

Враховуючи зазначене, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 20.05.2025 року у справі № 686/5842/25 ОСОБА_2 на підставі ст. 46 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 ККУ та кримінальне провадження № 0003910 закрито.

Завдана шкода відшкодована лише потерпілому в ДТП водію ОСОБА_3 , натомість ОСОБА_1 як власнику пошкодженого автомобіля, матеріальний збиток не відшкодовано.

За наведеного позивачка просила стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на її користь 49814,50 грн. матеріальної шкоди, з ОСОБА_2 -29439,14 грн. матеріальної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2025 року позовну заяву задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 49814,50 грн. матеріальної шкоди та 761,30 грн. сплаченого судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 29439,14 грн. матеріальної шкоди та 224,95 грн. сплаченого судового збору.

Зобов`язано Головне управління державної казначейської служби України у Хмельницькій області/Хмельницький район/22030101, код 37971775 повернути ОСОБА_1 224,95 грн. сплаченого судового збору (квитанція від 11.07.2025 року).

Додатковим рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2025 року стягнуто з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 9428,18 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5571,82 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» просить скасувати рішення суду від 20.10.2025 року та додаткове рішення суду від 03.11.2025 року в частині задоволення позову до ПАТ «СК Євроінс Україна», ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні вимог. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував розмір франшизи 3200 грн., а отже, ліміт відповідальності страховика становить 156800 грн., а не 160000 грн. Відповідач не має обов`язку приймати наданий позивачем висновок експертизи, оскільки законом передбачено вичерпний перелік випадків, коли потерпілий має право самостійно обирати експерта для визначення розміру збитку.

Судом не враховано, що згідно звіту про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №47177/1, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 488700,75 грн., ринкова вартість транспортного засобу складає 277120 грн. Вартість відновлювального ремонту значно перевищує ринкову вартість транспортного засобу, отже проведення відновлювального ремонту транспортного засобу є економічно недоцільним, такий транспортний засіб вважається знищеним. Згідно висновку № 47177/1 ринкова вартість транспортного засобу після ДТП склала 166234,50 грн. Тож страховиком правильно сплачено страхове відшкодування в сумі 110185,50 грн. (277120 грн.-166234,50 грн.-3200 грн.).

Також суд не врахував, що сума судових витрат на правничу допомогу, стягнутих з відповідача, не відповідає критеріям реальності та співмірності. Розрахунок витрат (детальний опис робіт, наданих послуг) на правову допомогу, позивачкою та її представником не надано. Також не надано доказів реальності понесених судових витрат (доказів оплати послуг адвоката).

У відзиві ОСОБА_1 визнає обґрунтованою апеляційну скаргу в частині необхідності врахування франшизи 3200 грн. Вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу рішення висновок експерта від 07.04.2025 року №017/25, який складено з дотриманням ст. 106 ЦПК України, а експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. Звіт оцінювача, врахований ПАТ «СК «Євроінс Україна», не відповідає вимогам ст. 106 ЦПК України.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з цим оскаржувані рішення слід змінити.

Так, встановлено, що 25 грудня 2024 року близько 05:25 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Кам`янецька в м. Хмельницькому, в напрямку вул. Староміська, від вул. Кам`янецька, здійснив виїзд на червоний сигнал світлофора на регульоване перехрестя вулиць Кам`янецька-Вайсера, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «BMW 20» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який здійснював виїзд на регульоване перехрестя вулиць Кам`янецька-Вайсера на зелений сигнал світлофора від вул. Соборна в напрямку вул. Подільська.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «BMW 20» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , зазнав значних пошкоджень.

Кримінальне правопорушення 25 грудня 2024 року зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0003910 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебувала на розгляді справа №686/5842/25 за обвинувальним актом в кримінальному провадженні №0003910 щодо ОСОБА_2 , у ній визнано цивільними позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Євроінс Україна» -цивільними відповідачами.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 20.05.2025 року у справі № 686/5842/25 ОСОБА_2 на підставі ст. 46 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 ККУ та кримінальне провадження № 0003910 закрито.

Згідно з висновком експерта від 07.04.2025 року № 017/25 автомобіль є фізично знищеним, станом на дату завершення виконання даного дослідження вартість матеріального збитку - 294024,32 грн. Ринкова вартість пошкодженого автомобіля BMW 320d, н.з. НОМЕР_2 на момент огляду (тобто залишкова вартість) складає 104585,18 грн.

ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» виплатила ОСОБА_1 як власнику авто «BMW 20» д.н.з. НОМЕР_2 страхове відшкодування в розмірі 110185,50 грн.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з висновком експерта від 07.04.2025 року № 017/25 автомобіль позивачки є фізично знищеним, вартість ремонту автомобіля перевищує його ринкову вартість, тому розмір матеріального збитку складає 294024,32 грн. (ринкова вартість автомобіля до ДТП). Ринкова вартість пошкодженого автомобіля BMW 320d, н.з. НОМЕР_2 на момент огляду (тобто залишкова вартість) складає 104585,18 грн. Тому невідшкодована шкода потерпілій складає 79253,64 грн., з врахування сплаченого страхового відшкодування 110185,50 грн. та ліміту відповідальності страховика 160000 грн., стягненню з страхової компанії підлягає 49184,50 грн. 85,50), решту 29439,14 грн. слід стягнути з заподіювача шкоди ОСОБА_2 .

Проте з таким висновком в оскаржуваній частині (щодо стягнення з ПрАТ «СК «Євроінс Україна») не можна погодитися повністю, зважаючи на таке.

Так, за змістом ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Спірні правовідносини врегульовуються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (Далі Закон №1961-ІV, чинний на час ДТП).

Так, за ст. 6 Закону 1961-ІV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ч. 4 ст. 9 Закону № 1961-ІV страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно зі статтею 29 Закону №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст. 30 Закону №1961-ІV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно поданого позивачкою висновку експерта Соломахи В.С. за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 07.04.2025 року №017/25, автомобіль позивачки BMW 320d, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , ідентифікуючий номер НОМЕР_4 внаслідок його пошкодження в ДТП, враховуючи пошкодження, зазначені в акті огляду транспортного засобу від 03.04.2025 року, є фізично знищеним, вартість ремонту автомобіля перевищує його ринкову вартість, тому розмір матеріального збитку складає 294024,32 грн. (ринкова вартість автомобіля до ДТП). Ринкова вартість пошкодженого автомобіля BMW 320d, н.з. НОМЕР_2 на момент огляду (тобто залишкова вартість) складає 104585,18 грн.

Як вбачається з змісту висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження №017/25 від 07.04.2025 року визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу, розміру матеріального збитку проведено відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 24.11.2003 року №1074/8395.

Зі змісту вказаного висновку експерта вбачається, що огляд автомобіля проводився 03.04.2025 року у світлий час доби при природньому освітленні на оглядовій площадці, в присутності представника ОСОБА_4 , учасника ДТП ОСОБА_2 , про що складено акт огляду колісного транспортного засобу №017/25 від 03.04.2025 року. Представник ПрАТ СК «Євроінс Україна» отримав повідомлення про проведення дослідження вказаного транспортного засобу (а.с. 34). До висновку також додано фотоматеріали, виконані експертом під час технічного огляду автомобіля.

Відповідно до ст.ст. 102, 106 ЦПК України висновок експертизи №017/25 від 07.04.2025 року містить інформацію щодо предмета доказування, виконаний для подання до суду атестованим судовим експертом-автотоварознавцем Соломахою В.С. (свідоцтво судового експерта №438 від 09.03.2023 року, дійсне до 09.03.2026 року), який має відповідну кваліфікацію і попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, тож є належним, достатнім та допустимим доказом на підтвердження розміру збитку, заподіяного позивачці внаслідок пошкодження автомобіля в ДТП.

Водночас суд першої інстанції обґрунтовано не врахував звіт ФОП ОСОБА_5 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №47177 від 26.02.2025 року, з якого не вбачається проведення оцінювачем технічного огляду автомобіля BMW 320d, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що суперечить пункту 56 Національного стандарту N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" та ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Тож за цих обставин звіт ФОП ОСОБА_5 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №47177 від 26.02.2025 року не можна визнати достатнім та допустимим доказом щодо розміру завданого збитку.

Суд першої інстанції при вирішенні спору обґрунтовано погодився з розміром матеріального збитку позивачки 294024,32 грн. (ринкова вартість автомобіля до ДТП) та ринковою вартість пошкодженого автомобіля BMW 320d, н.з. НОМЕР_2 після ДТП згідно висновку експерта №017/25 від 07.04.2025 року.

Разом з тим, суд помилково не застосував норму ст. 12 Закону України № 1961-15, за якою розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно полісу №222606745 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована відповідальність автомобіля Renault laguna, 2008, VIN НОМЕР_5 в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 160000 грн., франшиза 3200 грн., яку суд безпідставно не взяв до уваги при розрахунку страхового відшкодування.

Оскільки страховиком сплачено позивачці 110185,50 грн. страхового відшкодування, то на користь ОСОБА_1 з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» підлягає стягненню 46614,50 грн. (160000 грн. 3200 грн. -110185,50 грн.).

З врахуванням наведеного рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» слід змінити, стягнути 46614,50 грн. матеріальної шкоди.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно до частини заявлених вимог до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (62,85 %) і частки їх задоволення (93,58 %) підлягає стягненню з цього відповідача на користь позивачки 712,34 грн. понесених витрат на сплату судового збору.

Щодо доводів апеляційної скарги щодо розміру стягнутих витрат на правничу допомогу слід зазначити таке.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ст. 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат.

За ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК).

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача подано договір про надання правничої допомоги №134/24 від 28.12.2024 року, розрахунок витрат на правничу допомогу до договору про надання правничої допомоги №134/24 від 28.12.2024 року, акт приймання-передавання робіт (послуг) правничої допомоги від 21.10.2025 року.

В матеріалах справи відсутні докази оплати вартості наданих адвокатом послуг, проте це не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

Аналогічний позиція викладена у постанові Верховного суду від 01 листопада 2022 року у справі №757/24445/21-ц.

Доводи апелянта про неспівмірність і завищений розмір заявлених витрат на правничу допомогу не ґрунтуються на жодних доказах, не відповідають обставинам справи і не спростовують представлені стороною позивача докази.

У зв`язку зі зміною судового рішення по суті спору, підлягають стягненню витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 в розмірі 8822,89 грн.

Водночас апеляційна скарга задоволена на 6,43 %, тому пропорційно до задоволеної частини наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Євроінс Україна» 116,82 грн. (1816,80х6,43%) понесених судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» слід стягнути 9418,41 грн. понесених судових витрат (712,34 грн. понесених витрат за подачу позову +8822,89 грн. витрат на правничу допомогу -116,82 грн. витрат апелянта за подачу апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2025 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2025 року в частині стягнення матеріальної шкоди та судових витрат з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» змінити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 102, м. Київ, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) 46614,50 грн. матеріальної шкоди та 9418,41 грн. понесених судових витрат.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 09 лютого 2026 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк