ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2039/25 Номер провадження 22-ц/814/1046/26Головуючий у 1-й інстанції Москаленко В. В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів Дряниці Ю.В., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Полтави від 01 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції архітектури та містобудування України, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради, Центр по наданню адміністративних послуг Полтавської міської ради в особі органу, який здійснює повноваження по внесенню в Державний реєстр відомостей про реєстрацію речових прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень про визнання права власності на самочинне будівництво,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на самочинно збудовану: житлову прибудову літ. А-1 у складі приміщень кухні № 4 площею 25,5 кв.м кімнати № 5 площею 12,3 кв.м, кімнати № 6 площею 12,3 кв.м та прибудови літ. а1 у складі: приміщення до передпокою № 3 площею 17,5 кв.м до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , як таких, що відповідають будівельно-технічним нормам, діючим на території України та висуваються до житлових будинків.

В обґрунтування позову вказував, що відповідно до договору дарування від 23.10.2002 він є власником 11/20 частини житлового будинку з частиною надвірних будівель, розташованих на земельній ділянці площею 600 кв. м у АДРЕСА_1 . На зазначеній земельній ділянці розташовані: 11/20 житлового будинку площею 16,20 кв.м, вбиральня В, Г, сарай Б, огорожа № 1.

Вказував, що до укладення вищевказаного Договору дарування 02.10.2002 ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3 купила 9/20 частини згорівшого житлового будинку (літер А-1), з частиною надвірних будівель, а саме: 1/2 частини сараю Б, вбиральні Г, огорожі № 1 (спільного користування), розташованих на земельній ділянці площею 600 кв.м, у АДРЕСА_1 .

Також зазначав, що 04.04.2000, до укладення Договору купівлі-продажу від 02.10.2002, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в частині житлового будинку, що належав ОСОБА_2 , сталася пожежа, причиною якої, відповідно до Постанови № 10 від 04.04.2000 СПДЧ № 3 м. Полтави, стала технологічна несправність в місці прокладання електромережі на горючій основі. Відповідно до зазначеної Постанови в порушенні кримінальної справи було відмовлено.

17.01.2006 відповідно до рішення № 14 виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради було дозволено КП «Інвентаризатор» анулювати право власності на 9/20 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , згідно її заяви і в зв`язку з тим, що ця частина будинку повністю згоріла, що підтверджується Довідкою за № 1413 від 13.05.2012, виданою Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», на виконання рішення № 14 від 17.01.2006 виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради, а також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.07.2024.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, станом на

09.09.2024 та на час звернення до суду, його офіційна приватна власність у вигляді 11/20 частини житлового будинку та самочинно прибудовані до нього приміщення, розташовані на земельній ділянці площею 0,0641 га, з кадастровим номером :06:008:0420, віднесеної до категорії земель житлової та громадської забудови, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Фактично у його одноосібному користуванні перебуває земельна ділянка площею 0,0641 га.

Вказував, що у 2011 році, без затвердження проекту та відповідного дозволу здійснив переобладнання (реконструкцію) зазначеного майна, відновивши 9/20 знищеної частини жилого будинку, попередньо отримавши згоду ОСОБА_3 . Про самочинне переобладнання та об`єднання ним частин 11/20 та 9/20, в одну цілу частину, цілий об`єкт нерухомості, жилий будинок про АДРЕСА_1 , здійснено відмітку в Технічному паспорті, виданому Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 22.03.2013 . До складу самочинно забудови входять: житлова прибудова літ. А-1 з кухнею № 4 площею 25,5 кв.м, кімнатою № 5 площею 12,3 кв.м, кімнатою № 6 площею 12,3 кв.м; житлова прибудова літ. а1 з передпокоєм № 3 площею 17,5 кв.м.

Постановою Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області № 11-151-13 від 17.04.2013 був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ст. ст. 31, 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч. 1 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень, який ним сплачений.

Акт погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками (землекористувачами) - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_5 ) - що включений до «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», виконаної Товариством з обмеженою відповідальністю Науково- виробничий інститут «Земресурс», зазначені землевласники (землекористувачі) претензій щодо порушення їх прав в тому числі відносно його самочинної відновленої добудови (реконструкції) житлового будинку - не висловлювали.

Відповідно до Висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 166 від 14.10.2014 року, виконаного експертом ОСОБА_8 , об`ємно-планувальне конструктивне рішення, вимоги пожежної безпеки та санітарно-гігієнічні умови самочинно збудованих: житлової прибудови літ. А- 1 у складі приміщень кухні № 4 площею 25,5 кв.м, кімнати № 5 площею 12,3 кв. м, кімнати № 6 площею 12, 3 кв. м та прибудови літ. а1 у складі приміщення до передпокою № 3 площею 17,5 кв.м до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідають будівельно-технічним нормам, що діють на території України та висуваються до житлових будинків.

Державна інспекція архітектури та містобудування України повідомила позивача про механізм введення в експлуатацію самочинно забудованих будівель, зазначивши при цьому, що відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону у разі, якщо сільські, селищні, міські ради не утворили виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю, повноваження таких органів виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через відповідних головних інспекторів будівельного нагляду. У відповідь на звернення відповідач також зазначив, що станом на надання відповіді повноваження органу архітектурно-будівельного контролю щодо об`єктів класу наслідків СС1, СС2, розташованих у межах міста Полтави, не передавались. Фактично відмовлено у вирішенні питання про прийняття в експлуатацію самочинно добудованих приміщень, що дає підставу вважати про наявність спору.

Окрім того відповідачем повідомлено, що відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 № 461, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду, він приймається в експлуатацію за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Виконавчі органи Полтавської міської ради не є органами державного архітектурно-будівельного контролю та не мають повноважень щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів самочинного будівництва, та визнання права власності на них без відповідного рішення суду.

Позивач зазначав, що потреба в добудові до вже існуючої на 2011 рік 11/20 частини приватної власності житлового була викликана життєвою необхідністю та об`єктивними причинами.

Вказував, що на момент її здійснення та на даний час його сім`я фактично складається з п`яти осіб: він, дружина, син, невістка та малолітня онука. Син з невісткою, перебуваючи в цивільному шлюбі, та малолітньою онукою проживають разом з нами. Син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за станом здоров`я є інвалідом другої групи, що засвідчується Довідкою до акта медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ № 114862 від 03.01.2024. В зв`язку з захворюванням сину протипоказане фізичне, статико-динамічне та психоемоційне навантаження. За таких обставин і виникла гостра потреба в поліпшенні житлових умов.

Виконуючи добудову, не вважав її самочинною, оскільки відновлював частину будинку, що згоріла.

Рішенням Подільського районного суду м. Полтави від 01 жовтня 2025 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної інспекції архітектури та містобудування України, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради, Центр по наданню адміністративних послуг Полтавської міської ради в особі органу, який здійснює повноваження по внесенню в Державний реєстр відомостей про реєстрацію речових

прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень про визнання права власності на самочинне будівництво відмовлено.

Не погодившись з рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , в якій просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неправильно надав оцінку підстав користування земельною ділянкою, оскільки факт його законного землекористування земельною ділянкою засвідчується документами сплати земельного податку. Вказує, що він є єдиним власником частини домоволодіння та одноосібним землекористувачем.

Зазначає, що судом не враховано позиція суміжних землевласників (землекористувачів) щодо відсутності порушення їх прав в зв`язку із здійсненою самовільною забудовою. Згідно проведеного експертного дослідження самочинно збудовані житлові прибудови відповідають будівельно-технічним нормам.

Також вказує, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що відповідач йому не направив відзиву на позовну заяву, що є порушенням норм процесуального права.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи був присутній позивач, інші особи по справі будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не з`явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідача та пояснення позивача, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою про відмову в порушенні кримінальної справи № 10 від 04.04.2000, складеною інженером СДПЧ-3 м. Полтави ст. лейтенантом внутрішньої служби Лихота О.Г. розглянувши матеріали про пожежу, що виникла 04 квітня 2000 в житловому будинку в АДРЕСА_6 , встановлено 04 квітня 2000 о 00 год. 18 хв. в житловій квартирі АДРЕСА_7 ОСОБА_10 сталася пожежа, про що надійшло повідомлення на ЦППЗ м. Полтави (пров. Цитовський, 19-Б). На місце пожежі було направлено чергові відділення СДПЧ-1 та СДПЧ-3 м. Полтави, якими ліквідовано пожежу о 01 год. 28 хв. В результаті пожежі було знищено особисте майно та меблі в квартирі АДРЕСА_7 та пошкоджено покрівлю на всьому будинку на площі 80 м2. Із протоколу огляду місця пожежі та свідчень гр. ОСОБА_10 , гр. ОСОБА_11 , гр. ОСОБА_12 , гр. ОСОБА_13 встановлено, що пожежа спочатку виникла в середній кімнаті в місці прокладання електромережі по горючій основі із закріпленням цвяхами. В матеріалах справи ознаки складу злочинності відсутні (а.с.15).

Також встановлено, що 02.10.2002 ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3 купила 5 % (п`ять) частини згорівшого жилого будинку літер А-1, 1/2 частина сараю Б, вбиральня Г, у спільному користуванні огорожа № 1, що раніше складали 9/20 частини жилого будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться: АДРЕСА_8 , розташований на земельній ділянці площею 600,00 кв.м. На зазначеній земельній ділянці в цілому розташовано: жилий будинок А-1, саманний, обкладений цеглою, жилою площею 16,20 кв.м, вбиральні В, Г, сарай Б, огорожа № 1. Продаж вчинено за 1161 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.10.2002 посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полежаєвою Н.П. (а.с. 11).

23.10.2002 ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар 11/20 (одинадцять двадцятих) частини жилого будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м. На зазначеній земельній ділянці в цілому розташовано: жилий будинок А-1, саманний, обкладений цеглою, жилою площею 16,20 кв.м, вбиральні В, Г, сарай Б, огорожа № 1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.10.2002 посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полежаєвою Н.П. (а.с. 12).

Згідно витягу з рішення № 14 виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради «Про розгляд заяв громадян з питань будівництва та ін.» від 17.01.2006 вбачається, що даним рішенням дозволено КП «Інвентаризатор» анулювати право власності на 9/20 частини домоволодіння по АДРЕСА_2 , що належала гр. ОСОБА_3 , згідно її заяви і в зв`язку з тим, що ця частина будинку повністю згоріла (а.с. 13).

Відповідно до довідки Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 15.05.2012 № 1413, виданої ОСОБА_14 в тому, що у м. Полтава у Полтавському бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», у реєстрових книгах за нею нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 14).

Районним судом також встановлено, що у 2011 році, без затвердження проекту та відповідного дозволу позивач здійснив переобладнання (реконструкцію) будинку АДРЕСА_1 . В Технічному паспорті, виданом Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за станом на 22.03.2013 року. До складу самочинно забудови входять: житлова прибудова літ. А-1 з кухнею № 4 площею 25,5 кв.м, кімнатою № 5 площею 12,3 кв.м, кімнатою № 6 площею 12,3 кв.м; житлова прибудова літ. а1 з передпокоєм № 3 площею 17,5 кв.м. (а.с. 46-50).

Постановою по справі про адміністративне правопорушення № 11-151-13 від 17.04.2013, прийнятою першим заступником начальника Інспекції ДАБК у Полтавській області Крикливця І.І. установлено, що 17 квітня 2013 виявлено реконструйований у 2011 році (зі слів гр ОСОБА_3 ) житловий будинок по АДРЕСА_2 за рахунок добудов «А1-1», «а1», за відсутності проектної документації та документу, що надає право на виконання будівельних робіт.

Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 18).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 387738923 від 22.07.2024, за параметрами запиту ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , відомості відсутні (а.с. 17).

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 166, складеного 14.10.2014 судовим експертом Федоровою І.О., на основі проведеного дослідження експерт робить висновок, що об`ємно-планувальне, конструктивне рішення, вимоги пожежної безпеки та санітарно-гігієнічні умови самочинно збудованих житлової прибудова літ. А1-1 у складі приміщень кухні № 4 пл. 25,5 кв.м, кімнати № 5 пл. 12,3 кв.м, кімнати № 6 пл. 12,3 кв.м, та прибудови літ. а1 у складі приміщення передпокою № 3 пл.17,5 кв.м до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 відповідають будівельно-технічним нормам, що діють на території України та висуваються до житлових будинків. Ступінь фізичної готовності об`єктів самочинного будівництва - 100%. На основі проведеного дослідження експерт робить висновок, що ринкова вартість самочинно збудованих житлової прибудова літ. А1-1 у складі приміщень кухні № 4 пл. 25,5 кв.м, кімнати № 5 пл.12,3 кв.м, кімнати № 6 пл.12,3 кв.м, та прибудови літ. а1 у складі приміщення передпокою № 3 пл.17,5 кв.м до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 станом на дату проведення дослідження складає 217650 грн без ПДВ (а.с. 29-53).

Згідно звіту про оцінку майна, виконаного 16 січня 2025 ПП «Експертсервіс Україна», ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями, загальною площею 93,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , на дату оцінки, без урахування ПДВ, складає 1 125 820 грн., в т.ч. вартість самовільної забудови 775 350 грн. (а.с. 54-71).

За замовленням ОСОБА_1 Товариством з обмеженою відповідальністю наукововиробничий інститут «Земресурс» в 2024 році виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :06:008:0420 (а.с. 78-89).

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 09.09.2024 вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :06:008:0420 розташована за адресою: АДРЕСА_1 , категорія земель землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення земельної ділянки 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки виготовлена 04.09.2024 ТОВ НВІ «Земресурс» ОСОБА_15 . Державна реєстрація земельної ділянки проведена 09.09.2024 відділом № 7 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Відомості про власника (користувача) земельної ділянки відсутні (а.с. 72-77).

Районним судом також встановлено, що 21.01.2025 ОСОБА_1 звертався до Державної інспекції архітектури та містобудування України із заявою про прийняття в експлуатацію та визнання права власності (узаконення) самочинно виконаних добудов до садового (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_1 .

Листом Державної інспекції архітектури та містобудування України за вих. № 653/03/18-25 від 10.02.2025 адресованим ОСОБА_1 повідомлено порядок введення в експлуатацію самочинно збудованих будівель. Зазначено, що станом на дату надання відповіді повноваження органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об`єктів класу наслідків СС1, СС2, розташованих у межах міста Полтаві не передавались.

11.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до Полтавської міської ради із заявою про прийняття в експлуатацію та визнання права власності (узаконення) самочинно виконаних добудов до садового (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_1 .

Листом Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради за вих. № Г01-02-01-13/560/1/212 від 25.02.2025 адресованим ОСОБА_1 повідомлено, що виконавчі органи Полтавської міської ради, не є органами державного архітектурно-будівельного контролю та не мають повноважень щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, зокрема об`єктів самочинного будівництва, та визнання права власності на них без відповідного рішення суду.

Відмовляючи в задоволенні позову районний суд виходив з того, що земельна ділянка, на якій розташовано самочинно збудовані об`єкти належить до земель комунальної власності та перебувають у розпорядженні Полтавської міської ради, як органу місцевого самоврядування територіальної громади м. Полтава. Позивачем не надано доказів, що земельна ділянка перебуває в його власності або була виділена йому в користування, тому дійшов висновку про те, що позов подано не до належного відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає такий висновок районного суду вірним з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно частин 1,3,5 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до частин першої, другої статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу

Із матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка, на якій розташовано самочинно збудовані об`єкти позивача, за адресою: АДРЕСА_1 належить до земель комунальної власності та перебувають у розпорядженні Полтавської міської ради, як органу місцевого самоврядування територіальної громади міста Полтава.

Доказів того, що Полтавською міською радою приймалось рішення щодо передачі у користування або у приватну власність будь - яким особам земельної ділянки, на якій самовільно збудований спірний об`єкт нерухомого майна, відсутні.

Із матеріалів справи вбачається, що спірний об`єкт нерухомого майна є самочинним, право власності на нього ні за ким не зареєстровано.

Тобто, спірний об`єкт нерухомого майна збудований самочинно на земельній ділянці, яка не належить на праві власності чи користування ані позивачу, ані відповідачу, а земельна ділянка є комунальною власністю Полтавської міської ради.

Позовні вимоги до Полтавської міської ради, як власника самовільно забудованої земельної ділянки, не пред`являлися.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України).

Відповідно ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) дійшла висновку про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення районного суду про відмову в задоволенні позову у зв`язку із його подачею до неналежного позивача є законним та обгрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Доводи апеляційної скарги не беруться до уваги, оскільки вони стосуються розгляду справи по суті, а апеляційним судом перевірено рішення районного суду щодо відмови в задоволенні позову із процесуального питання, а саме подачею позову до неналежного позивача, та враховуючи те, що колегія суддів погодилась із вказаним висновком районного суду, відсутні підстави надавити оцінку доводам щодо суті справи.

Вказане не позбавляє ОСОБА_1 права звернутися з відповідним позовом, залучивши в якості співвідповідача власника земельної ділянки у передбачений законом спосіб та порядок.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Полтави від 01 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 03 лютого 2026 року.

Головуючий суддя : ______________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _________________ Ю.В. Дряниця__________________ О.І. Обідіна