Справа № 553/5457/25
Провадження № 6/550/3/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Михайлюк О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шукевич Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Чутове подання старшого державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Докукіної Дарини про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Докукіна Дарина звернулася до суду з поданням про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника, а саме на земельну ділянку площею 2,8611 га кадастровий номер :00:003:0271, розташовану за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Вільниця, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку не зареєстроване в установленому законом порядку боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 .

Подання мотивоване тим, що на виконанні Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі за текстом Подільський відділ ДВС) перебуває виконавче провадження №69233405 з примусового виконання судового наказу №535/147/22, виданого Котелевським районним судом Полтавської області 12.04.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини заробітку (доходу), боржника але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви тобто з 23.02.2022. Боржник не виконує рішення суду, в зв`язку з чим станом на 01.12.2025 року виникла заборгованість у розмірі 150937,46 гривень. В ході примусового виконання рішення суду встановлено, що у боржника наявне нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: земельна ділянка кадастровий номер :00:003:0271, площею 2,8611 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Вільниця.

У судове засідання державний виконавець не з`явився, подання просив задовольнити та його розгляд проводити за його відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження №69233405 з примусового виконання судового наказу №535/147/22, виданого Котелевським районним судом Полтавської області 12.04.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини заробітку (доходу), боржника але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви тобто з 23.02.2022.

Постановою головного державного виконавця Подільського відділу ДВС від 15.06.2022 відкрито виконавче провадження №69233405 (а.с.4).

Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.12.2025 становить 150937,46 грн. (а.с.5).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.02.2023 року, ОСОБА_1 належить право власності на частку земельної ділянки площею 5,7221 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:003:0049, що розташована на території Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області (а.с.12).

Згідно відповіді інженера-землевпорядника ОСОБА_4 земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0049 поділена на дві частини з кадастровими номерами :00:003:0271 та :00:003:0272. Згідно технічної документації боржнику ОСОБА_1 належить право на земельну ділянку з кадастровим номером :00:003:0271 площею 2,8611 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Вільниця (а.с.9-11).

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0271, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована за адресою: Полтавська область, на території Скороходівської селищної територіальної громади (а.с.6).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0049 належить ОСОБА_1 (а.с.7-8).

Відповідно до ч. 10 ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника майно боржника передбачений у ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема згідно ч.5 цієї статті у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Пунктом 3 частини 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Частинами 3, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, заставлений третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У такому випадку виконавцю потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна. Такими доказами можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду, рішення місцевої ради про передачу земельної ділянки у приватну власність, а також інші документи, які підтверджують володіння нерухомими майном, а також докази того, що право власності на майно, на яке звертається стягнення, ні за ким не зареєстровано.

Окрім зазначеного вище, виконавцю також обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.

Зазначене обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Натомість, державний виконавець звертаючись з даним поданням про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке за боржником не зареєстровано, не надав належних та допустимих доказів в підтвердження вчинення ним всіх передбачених законом заходів щодо виконання судового рішення і такі заходи виявилися безрезультатними, тоді як відповідно до ч.1, 2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється винятково, тобто у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи іншого майна.

Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд дійшов висновку, що оскільки державний виконавець звертаючись до суду з поданням на нерухоме майно боржника, а саме на земельну ділянку площею 2,8611 га кадастровий номер :00:003:0271, розташовану за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Вільниця, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку не зареєстроване в установленому законом порядку, не надав доказів того, що ним були вчинені всі необхідні дії, спрямовані на виявлення коштів та іншого майна боржника, на які можна звернути стягнення для погашення боргу, а відтак звернення до суду з вказаним поданням є передчасним, а тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 353, 440 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Докукіної Дарини про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.І.Михайлюк