У Х В А Л А

06 лютого 2026 року селище Романів

Суддя Романівського районного суду Житомирської області Ковальчук М.В., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Ерідон», фермерського господарства «Губерт», третя особа приватний виконавець Дідківський Андрій Савелійович про скасування арешту на майнові права оренди земельних ділянок,-

ВСТАНОВИВ :

До Романівського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подана представником позивачів адвокатом Сачком А.В. до товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Ерідон», фермерського господарства «Губерт», третя особа приватний виконавець Дідківський Андрій Савелійович про скасування арешту на майнові права оренди земельних ділянок. (справа № 290/112/26, провадження № 2/290/383/26).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 лютого 2026 року головуючим суддею у вказаній справі визначено суддю Ковальчука М.В.

Перевіривши матеріали позовної заяви, головуючий суддя вважає за необхідне заявити самовідвід, виходячи з наступного.

Одним з відповідачів у даній справі є фермерське господарство «Губерт», керівником якого Губерт Аркадій Адольфович, який відповідно до рішення 74 сесії VIII скликання Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 28 листопада 2025 року за № 2284-74/25 «Про затвердження списку присяжних Романівського районного суду», є діючим присяжним Романівського районного суду Житомирської області та приймає участь у розгляді справ у складі суду, в тому числі і під головуванням судді Ковальчука М.В.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06 у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 у справі «Ветштан проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

ЄСПЛ також неодноразово зазначав, що безсторонність, в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (рішення у справі «Білуха проти України», «Бочан проти України», «Газета Україна-центр проти України» та ін.)

ЄСПЛ наголосив на тому, що «правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись». Тому кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи. Існування процедур для забезпечення безсторонності у національному законодавстві, а саме, правил, що регулюють відсторонення суддів, є важливим фактором (справа «Мікаллеф проти Мальти»). Такі правила демонструють спробу законодавства усунути всі сумніви стосовно неупередженості судді або суду у справі, і створити спробу забезпечити безсторонність шляхом ліквідації причин таких сумнівів. Більш того, для забезпечення безсторонності законодавство спрямоване на усунення будь-яких проявів неупередженості і таким чином сприяє довірі суспільства до суду (справа «Межнаріч проти Хорватії»).

Консультативна рада європейських суддів у пункті 12 Висновку №1 (2001) наголошує, що судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади може бути підірвано.

Сумніви в незалежності відсутні, коли у об`єктивного спостерігача не виникне підстав для занепокоєння з цього питання в обставинах справи, що розглядається (рішення ЄСПЛ у справі «Кларк проти Сполученого Королівства»). Навіть самі лише сумніви розсудливого спостерігача в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд («Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілдт проти Данії», «Веттстейн проти Швейцарії»). Кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві (справи «Мікаллеф проти Мальти», «Межнаріч проти Хорватії»).

У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до статті 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Таким чином, враховуючи те, що будь-яке рішення, яке буде ухвалено судом під головуванням судді Ковальчука М.В. по даній справі, може викликати в учасників справи сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, з метою уникнення таких сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Ковальчука М.В. під час розгляду даної справи, останній у відповідності до вимог статті 39 ЦПК України заявляє самовідвід.

Керуючись статтями 14, 33, 36-41, 43, 260-261 ЦПК України, суддя,

ВИРІШИВ:

Задовольнити самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Ерідон», фермерського господарства «Губерт», третя особа приватний виконавець Дідківський Андрій Савелійович про скасування арешту на майнові права оренди земельних ділянок. (справа № 290/112/26, провадження № 2/290/383/26).

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Ерідон», фермерського господарства «Губерт», третя особа приватний виконавець Дідківський Андрій Савелійович про скасування арешту на майнові права оренди земельних ділянок (справа № 290/112/26, провадження № 2/290/383/26), передати до канцелярії Романівського районного суду Житомирської області для визначення судді в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя М.В. Ковальчук