Провадження № 2/463/610/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Косопуд М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 листопада 1990 року у Винниківській міській Раді народних депутатів м. Львова, актовий запис № 55, у зв`язку з тим, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя.

Позов мотивує тим, що 10 листопада 1990 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, про що Винниківською міською Радою народних депутатів м. Львова, було зроблено актовий запис за № 55 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Протягом перших років подружнього життя сторони проживали спільно, вели спільне господарство та мали спільний побут. З часом у відносинах подружжя виникли нездоланні розбіжності щодо поглядів на життя та організації сімейного побуту, відсутність взаєморозуміння і взаємної підтримки призвела до поступового охолодження почуттів, втрати любові та поваги один до одного. Протягом останніх років сторони фактично не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Фактично сімейні відносини між сторонами припинилися і відновленню не підлягають. Подружжя не має спільних неповнолітніх дітей. На даний час Позивачу не відоме місце фактичного перебування та проживання Відповідача. Відповідач залишив останнє спільне місце проживання, будь-який зв`язок із ним втрачено, контакти не підтримуються, засоби зв`язку Відповідача Позивачу невідомі або надані контакти не відповідають. У зв`язку з відсутністю відомостей про місцезнаходження Відповідача та неможливістю спільного звернення до органів державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про розірвання шлюбу, Позивач змушена звернутися до суду для розірвання шлюбу. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, суперечитиме їхнім інтересам. Просить позов задоволити.

Ухвалою судді від 16 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзив на позовну заяву, у визначений судом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження, не подала, заяви про поновлення строку для подання такого до суду також не подано.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого.

Згідно із ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Статтею 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, 10 листопада 1990 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Винниківською міською Радою народних депутатів м. Львова, актовий запис за № 55, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22.01.2011 серії НОМЕР_1 (а.с. 12).

При вирішенні позову суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Також судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, шлюб існує лише формально, сторони не підтримують сімейні відносини, подальше збереження шлюбу та примирення неможливе.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін, а тому такий слід розірвати.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-83, 89, 141, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 109-112 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 листопада 1990 року Винниківською міською Радою народних депутатів м. Львова, актовий запис за № 55.

Дата складання рішення - 21 січня 2026 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Г.Б. Жовнір