09.02.2026 Справа № 363/5800/25-ц
Унікальний номер судової справи 363/5800/25
Номер провадження 2/756/3998/26
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2026 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Луценко О.М. у м. Києві, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Пенсійного фонду України, Офісу Генерального прокурора, Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності на протязі 2006-2025 років,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.01.2026 справу передано за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.

Проте, вказана позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду, виходячи з наступного.

Так, вимоги ОСОБА_2 ґрунтуються на Законі України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», за яким право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадках: встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати (стаття 2 означеного Закону).

З матеріалів справи вбачається, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 15.05.2025 ОСОБА_2 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та виправдано у зв`язку із відсутністю в його діянні складу злочину.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29.02.2024 вирок Вишгородського районного суду Київської області віл 15.05.2023 залишено без змін, а апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції - без задоволення.

Ухвалою Верховного Суду від 06.02.2025 касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 15.05.2025 та ухвалу Київського апеляційного суду від 29.02.2024 стосовно ОСОБА_2 закрито. Заяву ОСОБА_2 про винесення окремої ухвали залишено без розгляду.

За загальним правилом, яке міститься у ч. 2 ст. 27 ЦПК України, передбачено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст.28 ЦПК України позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

Судом встановлено зі змісту позовної заяви та відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру за №1870641 від 09.10.2025 року вбачається, що зареєстрованим місцем проживання позивача з 21.09.2006 року по теперішній час, є АДРЕСА_1 .

Однак, передбаченим ч. 4 ст. 28 ЦПК України правом на звернення до суду за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивач не скористався.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.1994 № 266/94-ВР, відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Таким чином, зі змісту закону слідує, що заяву про оскарження постанови (ухвали) про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано: до суду за місцем його проживання, або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури.

Разом з тим, позивач в своїй позовній заяві просив суд: стягнути одноразово за рахунок державного бюджету України на користь позивача в готівковому вигляді через касу УДКСУ в Святошинському районі в частковий рахунок відшкодування шкоди в усіх її формах, проявах/виявах за період незаконного кримінального переслідування, завданих солідарно перш за все частиною відповідачів по справі та іншими установами, організаціями всіх форм власності, заявлених позивачем на території держави Україна в розмірі, який є належно обґрунтованим та складає 18 233 002,41 грн. без урахування оподаткування; стягнути за рахунок державного бюджету, зобов`язавши відповідачів ПФУ та ДКСУ достроково, невідкладно розрахувати та призначити позивачу пожиттєву/довічну пенсію за віком на пільгових умовах в розмірі середнього розміру призначених пенсій в державі Україна на час винесення рішення, але не менш за 5385,25 грн. на місяць з помісячною виплатою через оператора поштового зв`язку в м. Київ в частковий рахунок відшкодування шкоди; принести публічне письмове вибачення позивачу відповідачами ВС, ОГП, МВС за незаконне кримінальне переслідування, опублікувавши його текст з описом подій, зображенням світлин позивача та оприлюднити список всіх причетних посадових осіб досудового та судового слідства кримінальної справи за №78-1074 за рахунок коштів державного бюджету в офіційних державних ЗМІ, а саме: в газеті «Голос України» та журналі «Вісник Верховного Суду України» в частковий рахунок відшкодування шкоди; стягнути за рахунок коштів державного бюджету, зобов`язавши УДКСУ у Святошинському районі виплатити в готівковому вигляді позивачу витрати на позовну заяву в розмірі 40000 грн.; звернутися до МОЗ України, як вповноваженої державою установи для отримання відповідей з питань, порушених позивачем у заяві/клопотанні від 17.02.2025 року для прийняття об`єктивного рішення щодо завданої шкоди державою Україна в частині медицини; провести, якщо наполягають учасники процесу щодо зменшення суми заявленої шкоди за рахунок коштів державного бюджету Україна, експертизи для прийняття справедливого та вмотивованого рішення національним судом, зокрема: психологічна, лінгвістична, медико-соціальна з доступом експертів до всіх наявних матеріалів кримінальної справи за №78-1074, позовної заяви та наданих сторонами документів на час прийняття рішення; звернутися до Міністерства юстиції України, як джерела первинної інформації щодо надання письмової інформації з усіх наявних державних реєстрів держави Україна щодо єдиного нерухомого майна позивача, яким є однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 , з метою додаткового підтвердження вищевикладеного за рахунок коштів державного бюджету.

Таким чином, зі змісту вимог позивача вбачається, що окрім питання відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду, позивач висуває вимоги і щодо розрахунку та призначення йому пожиттєвої пенсії, а також вимагає захистити честь та гідність, шляхом принесення письмових публічних вибачень відповідачами по справі.

Отже, позивач звернувся до суду не з заявою про оскарження постанови про відшкодування шкоди, а з позовною заявою, в якій, окрім питання про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, йдеться про зобов`язання відповідачів ПФУ та ДКСУ достроково, невідкладно розрахувати та призначити позивачу пожиттєву/довічну пенсію та принесення публічного письмового вибачення позивачу відповідачами ВС, ОГП, МВС.

За загальним правилом, відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України - позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Так, позовні вимоги ОСОБА_2 адресовані до відповідачів:

Державна казначейська служба України (м. Київ, Печерський район, вул. Бастіонна, 6).

Пенсійний фонд України (м. Київ, Печерський район, вул. Бастіонна, 9).

Офіс Генерального прокурора (м. Київ, Печерський район,вул. Різницька, 13/15).

4)Міністерство внутрішніх справ (м. Київ, Печерський район, вул. Богомольця, 10).

Тобто, з урахуванням правил загальної підсудності, позовна заява ОСОБА_2 не підсудна Оболонському районному суду м. Києва, оскільки місцезнаходження вказаних ним в позові відповідачів не знаходиться на території Оболонського району м. Києва.

Відповідно до п. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, враховуючи, що підстав для розгляду позову в Оболонському районному суді м. Києва не має, то справа підлягає передачі на розгляд до Печерського районного суду м. Києва (01601, м. Київ, вул.. Володимирська,15).

З викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 32 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Пенсійного фонду України, Офісу Генерального прокурора, Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності на протязі 2006-2025 років передати на розгляд до Печерського районного суду м. Києва (01601, м. Київ, вул.. Володимирська,15).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Суддя О.М. Луценко