Cправа № 563/1674/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2026 року

Корецький районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Загородько Н.А.

секретар судових засідань Миколайчук М.О.

за участю:

представника позивача адвоката Турович О.М.

представника відповідача адвоката Столярчук Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про продовження строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про продовження строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка, зокрема, включає в себе житловий будинок з господарськими спорудами та земельні ділянки. Одразу не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки перебував за кордоном. За таких обставин просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Представник позивача адвокат Турович О.М. в судовому засіданні підтримала поданий позов та просила суд задоволити його повністю. Вказала, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки на момент смерті матері перебувавав за кордоном, а коли повернувся, то до закінчення шестимісячного строку залишався місяць, проте у зв`язку із незнанням закону не звернувся вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Представник відповідача адвокат Столярчук Т.П. подала до суду відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позову повністю. Вважає, що майно ОСОБА_3 вже прийняте відповідачем, як таким спадкоємцем, що вчасно подав заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, отримала свідоцтва про право на спадщину і наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини не є поважними. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Столярчук Т.П. підтримала поданий відзив та просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши учасників, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджує свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане повторно від 10 вересня 2025 року.

Відповідно до довідки, виданої Жадківським старостинським округом Корецької міської ради Рівненської області № 17-01-15/164 від 15 вересня 2025 року ОСОБА_3 на момент смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційних довідок Корецької районної ДНК № 82754398 та № 82754443 від 02 жовтня 2025 року та відповіді приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області № 103/01-16 від 12 листопада 2025 року після смерті ОСОБА_3 спадкова справа заведена 22 листопада 2024 року року за заявою ОСОБА_2 , заповіти - відсутні, свідоцтва про право на спадщину за законом видані на ім`я ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 2,4254 га.

Частиною першою статті 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Позивач та відповідач, як дочка та син спадкодавця ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом.

Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Відповідно до статей 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Відповідно до статей 1273-1275 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною, проте вона може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Відповідно до статей 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання тим процедури входження у спадкування і, кінцево, дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Тобто, відповідач ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги ОСОБА_3 , прийняла спадщину вчасно, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини після її смерті у строк встановлений законом та отримала свідоцтва про право на спадкове майно.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Проте така заява також може бути подана нотаріусу шляхом надіслання засобами поштового зв`язку.

Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.

Виникнення права на спадкування за законом, залежить виключно від дій спадкоємців попередньої черги та, лише у разі відмови тих від спадщини, неприйняття ними спадщини або позбавлення права на спадщину, робить названу особу учасником спадкових правовідносин, які, як правило, базуються на родинних стосункам спадкодавця і спадкоємця.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Позивач ОСОБА_1 у встановлений законом строк не звертався до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна. Позивач у встановлений законом строк повинен був подати до нотаріальної контори заяву про таке бажання, проте він цього не зробив.

Суд бере до уваги і те, що ОСОБА_1 на момент смерті матері перебував за кордоном, проте як свідчить відмітка в закодонному паспорті 02.02.2025 року він повернувся на територію України і, зважаючи на те, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , шестимісячний строк для подання заяви нотаріусу завершувався 02.03.2025 року, тобто у ОСОБА_1 було достатньо часу для особистого подання заяви нотаріусу.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Отже, судом можуть бути визнані поважними причинами тільки ті, які свідчать, що у спадкоємця були реальні перешкоди для подання такої заяви.

Натомість позивачем ОСОБА_1 не доведено наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про продовження строку для прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 05 лютого 2026 року.

Суддя Н.А. Загородько