Дата документу 15.01.2026Справа № 554/9124/25
Провадження № 2/554/685/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря судового засідання Єсліковської О.А.,

за участю учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 19.06.2025 року і до повноліття дитини.

Ухвалою суду від 20.06.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства, в якому позивач, зокрема, просить у випадку встановлення відсутності спорідненості, виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про нього, як про батька дитини.

Ухвалою суду від 28.07.2025 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства об`єднано в одне провадження з цивільною справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Суд перейшов від розгляду в спрощеному до загального позовного провадження в даній цивільній справі та призначив підготовче засідання.

Ухвалою суду від 26.09.2025 року клопотання ОСОБА_2 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи задоволено частково.

Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства - судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

07.11.2025 року позивачем ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подано уточнену позовну заяву (про збільшення обсягу позовних вимог)до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері дитини до досягнення нею трирічного віку, яку позивач просить прийняти до розгляду. У позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; аліменти на утримання матері дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, до досягнення дитиною трирічного віку.

08.12.2025 року від судового експерта Канюка О.Ю. надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи від 01.12.2025 року.

Ухвалою суду від 09.12.2025 року поновлено провадження по справі та призначено до розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заяву про прийняття до розгляду по цивільній справі № 554/9124/25 уточненої позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері дитини до досягнення нею трирічного віку.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти прийняття до розгляду зазначеного позову.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із частиною першою статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункти 4, 5 частини другої статті 175 ЦПК України).

Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів - предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає в позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У статті 49 ЦПК України унормовані процесуальні права та обов`язки сторін.

Так, відповідно до частин другої та третьої статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Велика Палата Верховного Суду зазначала, що в разі надходження до суду такої заяви, суд виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Оскільки предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені, зокрема, статтею 16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Водночас як збільшення або зменшення розміру позовних вимог треба розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Збільшенням розміру позовних вимог не може бути заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені в тексті позовної заяви.

Заяву про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які позивач первісно не визначив підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Крім того, стаття 188 ЦПК України містить правила об`єднання і роз`єднання позовів.

Згідно із частиною першою статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Однак, таке об`єднання позовних вимог можливе саме в одній позовній заяві при зверненні з позовом до суду, а не шляхом подання нового самостійного позову з додатковими похідними вимогами після порушення провадження у справі для його спільного розгляду з первісним позовом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 року у справі №657/1024/16-ц зазначила, що оскільки положення частини третьої статті 49 ЦПК України виключають можливість одночасної зміни предмета і підстав позову, то у разі подання позивачем заяви у підготовчому засіданні, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, суд повинен відмовити у прийнятті такої заяви та повернути заявникові. Водночас позивач не позбавлений права звернутися до суду з новим позовом у встановленому законом порядку.

Дана уточнена заява фактично містить у собі вже заявлені позовні вимоги, крім того, заява містить нові позовні вимогипро стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення нею трирічного віку.

Вказані вимоги не заявлялись при поданні позову та мотивуються іншими обставинами, є різними за предметом та мають різні підстави їх виникнення.

Отже, судом встановлено, що подана до суду заява про збільшення позовних вимог за своєю правовою природою не може розцінюватися як така, оскільки містить самостійні позовні вимоги, а не збільшення вимог за уже прийнятим судом позовом.

Таким чином, позивач, подаючи заяву про збільшення позовних вимог, фактично подала заяву про зміну предмету і підстав позову, що по суті є новим позовом, який повинен був бути автоматизовано розподілений Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою в порядку передбаченому статтями 14, 33 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 статті 14 ЦПК України, визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог (як було обґрунтовано вище - нового позову) та спільний розгляд цих вимог із первісним позовом призведе до порушення порядку розподілу справи, передбаченого статтями 14, 33 ЦПК України в частині нового позову, а відтак і порушення права учасників справи на розгляд справи судом, встановленим законом.

Фраза встановлений законом охоплює не лише правову основу існування «суду», а й дотримання судом конкретних правил, які регулюють його діяльність, і склад суду (Ezgeta v. Croatia, § 38; Pasquini v. San Marino, §§ 100-102).

Окрім того, згідно із п. 4 ч. 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

А також,частина 3 статті 376 ЦПК України вказує на те,що одним із порушень норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення,є розгляд справи неповноважним складом суду.

Прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

За таких обставини, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті уточненої позовної заяви та повернути цю заяву.

Суд також зауважує, що заява подана через п`ять місяців після відкриття провадження у справі.

Таким чином, подання заяви з вказаним обсягом змін позовних вимог із первісними позовними вимогами - не відповідає приписам ст.49 ЦПК України. Прийняття такої заяви звело б нанівець всі підготовчі дії, які проведені за первісним позовом у даній справі, що є неприпустимим, і що було б порушенням принципу диспозитивності, змагальності і рівності учасників справи, і грубо б порушило строки розгляду справи та права інших учасників справи.

На підставі викладеного, у прийнятті даної заяви суд відмовляє.

Відмова у прийнятті такої заяви не є порушенням прав позивача, який може реалізувати своє право на доступ до суду шляхом звернення до суду з іншим позовом.

Керуючись ст. ст. 49, 353, ЦПК України , суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті уточненої позовної заявиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері дитини до досягнення нею трирічного віку, поданої в цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства.

Роз`яснити позивачу, що відмова в прийнятті уточненої позовної заяви не перешкоджає зверненню із позовною заявою до суду в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 20.01.2026 року.

Суддя А.М.Чуванова