Провадження № 2/752/5115/26
У Х В А Л А

04.02.2026 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чекулаєва С.О.,

з участю секретаря Ільніцької І.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника відповідача - адвоката Задорожної Анастасії Петрівни про зупинення провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зняття арешту з майна

ВСТАНОВИВ:

до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 з такими позовними вимогами:

-зняти арешт з нежитих приміщень №№ 1,2 (групи приміщень №13) (під. літ.А), загальною площею 21,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 21.11.2023 у справі №372/4643/23.

У підготовчому судовому засіданні 04.02.2026 представник відповідача - адвокат Задорожна Анастасія Петрівна заявила клопотання про зупинення провадження у цій справі.

В обгрунтування клопотання представник відповідача вказала, що в провадженні Київського апеляційного суду перебуває апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 21.11.2023 у справі №372/4643/23, в якій представник позивача просить суд апеляційної інстанції скасувати вказану ухвалу. Враховуючи викладене, на думку представника відповідача є підстави для зупинення провадження у справі №752/12212/25 до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції у справі №372/4643/23.

Окрім того, представник відповідача вказує, що в Київському окружному адміністративному суді розглядається справа за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Мін`юсту від 20.05.2025 №953/7 (скарга ОСОБА_2 на незаконні реєстраційні дії, проведені державним реєстратором, приватним нотаріусом Русанюком З.З., щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на нежилі приміщення №№ 1,2 за адресою: АДРЕСА_1, що також, на думку представника позивача є підставою для зупинення провадження у справі №752/12212/25.

Представник позивача та третьої особи проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі заперечували.

Заслухавши думку учасників справи, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч.1ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що згідно п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний із встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 251 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 6 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що: «метою зупинення провадження у справі згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Ознайомившись із мотивами викладеними в клопотанні про зупинення провадження в справі, суд вважає, що воно задоволенню не підлягає, оскільки перебування на розгляді у суді апеляційної інстанції справи про оскарження ухвали Обухівського районного суду Київської області від 21.11.2023 у справі №372/4643/23, а також перебування на розгляді в Київському окружному адміністративному суді справи за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Мін`юсту від 20.05.2025 №953/7 не свідчить про неможливість розгляду та прийняти рішення у справі №752/12212/25.

Суд наголошує, що підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави для зупинення провадження у справі №752/12212/25, в зв`язку з чим клопотання представника відповідача про зупинення провадження задоволенню не підлягає.

Керуючись статями: 251, 258, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання представника відповідача, адвоката Задорожної Анастасії Петрівни про зупинення провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зняття арешту з майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.О. Чекулаєв