БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/44/26
Провадження № 2/497/679/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження по справі

10.02.2026 м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді С.В.Кодінцевої,

за участю секретаря Мунтянової В.Р.,

без участі сторін,

вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 14 490,00 гривень. Крім того стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422.40 гривень.

Ухвалою суду від 08.01.2026 року, було відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 10.02.2026 о 09:30 годині (а.с.42) про, що були повідомлені сторони по справі (а.с.43).

21.01.2026 року через Електронний суд надійшла заява від представника позивача Андрухова Василя Миколайовича про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмету спору (а.с.46).

Сторони у судове не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

З огляду на ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відсутності предмету спору суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

За приписами п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Саме такий висновок, викладений Верховний Судом в постанові від 03 травня 2018 року в справі №404/251/17.

При цьому суд звертає увагу, що нормами ЦПК України не визначається момент, на який має бути відсутній предмет спору, аби суд міг закрити провадження у справі.

Аналіз положень ст.255 ЦПК України свідчить про те, що відсутність предмета спору як підстава закриття провадження у справі може означати як те, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову до суду, проте суду та/або позивачу про це не було відомо на момент відкриття провадження у справі, так і те, що предмет спору припинив своє існування після відкриття провадження на будь-якій стадії цивільного процесу.

Предметом спору є суб`єктивні права, свободи, інтереси, щодо яких виник конфлікт або певний матеріальний об`єкт, з приводу якого виник спір.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги те, що позивач відмовився від позову і така відмова прийнята судом, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ч. ч. 1, 3 ст. 206, ч. 1 п. 4 ст. 255, ч. 2 ст. 260, ст. ст. 142, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача Андрухова В.М. про закриття провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 задовольнити.

Провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Роз`яснити позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" та його представнику, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: Кодінцева С.В.