Справа № 464/4136/23 Провадження № 2/450/1049/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2026 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Добош Н.Б.

при секретарі Хамуляк Ю.В.

за участі представників відповідачів Сапацинської Ю.А., Чорней О.В., Мицак І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Львівобленерго», ТзОВ «Львівенергозбут», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про встановлення факту, визнання договорів недійсними,

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): позивач ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ПрАТ «Львівобленерго», ТзОВ «Львівенергозбут», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальнх послуг в якій просив визнати факт внесення в офіційний документ завідомо неправдивої інформації, яка була надана ОСОБА_1 у відповіді НКРЕКП № 1 щодо факту не звернення ОСОБА_1 до ПрАТ Львівобленерго щодо переоформлення договору споживача на розподіл електричної енергії у зв`язку із зміною власника за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 ; визнати недійсним договір про розподіл електричної енергії, укладений між ОСОБА_1 та ПрАТ Львівобленерго на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 ; визнати недійсним договір про постачання електричної енергії, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Львівенергозбут на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 ; визнати відсутність будь-яких договірних відносин між ОСОБА_1 з ТОВ Львівенергозбут та ПрАТ Львівенергозбут на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.04.2007р. набув право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Попереднім власником вказаного будинку була мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою № 658 від 28.03.2007р., виданої виконавчим комітетом Борщовицької сільської ради. Відповідно до п.2.1.8 правил роздрібного ринку енергетики та комунальних послуг для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи такі документи: для фізичних осіб: копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку у паспорті); копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача).

Згідно п. 2.1.12. Правил договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії має містити такі умови, що є істотними та обов`язковими для цього виду домовленостей: найменування оператора системи та споживача, паспорт точки розподілу/передачі; місце і дату укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії; режими розподілу/передачі, порядок контролю показників якості електричної енергії та якості електропостачання; порядок розрахунків, включаючи умови їх призупинення та поновлення; відповідальність сторін за невиконання умов договору, підстави і порядок її застосування; строк дії договору; умови та порядок внесення змін до договору та його розірвання; місцезнаходження, банківські реквізити сторін; заходи з підтримання стійкості енергосистеми, порядок введення обмежень та відключень при дефіциті електричної енергії та потужності в енергосистемі; перелік випадків, коли розподіл (передача) електричної енергії може бути обмежений споживачу, та порядок обмеження.

Відповідно до п.2.1.2 Правил оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок.

Також відповідно до п.2.1.8 позивач 13.09.2021 звертався до відповідача ПрАТ Львівобленерго щодо укладення договору споживача у зв`язку із зміною споживача в чому йому було відмовлено. Факт відмови підтверджується відповідями ПрАТ Львівобленерго від 08.10.2021 та від 01.11.2021 у зв`язку з тим, що за адресою: АДРЕСА_1 не існує договірних відносин з ПрАТ Львівобленерго.

Будинок позивача приєднаний до електричних мереж, у ньому встановлено електролічильник, здійснювалось електропостачання, заведений особовий рахунок НОМЕР_1 і відмова в оформленні позивачу ОСОБА_1 як споживачу з боку відповідача ПрАТ Львівобленерго була незаконною.

Згідно інформації, наданої ОСР ПрАТ Львівобленерго та електропостачальником ТОВ Львівенергозбут договірні відносин щодо розподілу та постачання електричної енергії на об`єкт, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 між позивачем та ОСР, електропостачальником відсутні. Вказані договірні відносини укладені ОСР ПрАТ Львівобленерго та електропостачальником з іншою особою.

Згідно рахунків за електроенергію особовий рахунок НОМЕР_1 споживач інша особа, ОСОБА_3 . Згідно актів про недопуск до вузла обліку електричної енергії працівників ПрАТ Львівобленерго від 05.08.2022 особовий рахунок НОМЕР_1 , акт складений в присутності споживача ОСОБА_3 . Згідно акту про недопуск до вузла обліку електричної енергії працівників ПрАТ Львівобленерго від 14.09.2022 особовий рахунок НОМЕР_1 акт складений в присутності споживача ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 і завірений підписом свідка держслужбовця діловода Борщовицького старостинського округу Гриб Н.

Позивач є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Натомість споживачем згідно документів ПрАТ Львівобленерго є ОСОБА_3 , а згідно офіційної відповіді іншого відповідача НКРЕКП споживач інша особа, тобто не позивач. Позивач не набував будинок ні від ОСОБА_3 ні від іншої особи, та такі йому невідомі. Позивач не заключав жодних договорів в тому числі і договору споживача з ОСР ПрАТ Львівобленерго та електропостачальником ТОВ Львівенергозбут, не підписував жодних заяв на приєднання. У заключенні такого договору позивачу було незаконно відмовлено у 2021 році. Якщо будь-які договори існують, то вони є підробленими.

Зауважує що відповідач ОСР ПрАТ Львівобленерго незаконно в офіційних документах зазначає позивача ОСОБА_1 споживачем по особовому рахунку № НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про недопуск від 30.11.2022 в якому зазначено особовий рахунок НОМЕР_1 АДРЕСА_1 споживач ОСОБА_1 .

Дані дії відповідача підтверджуються офіційним листом надісланим відповідачем ПрАТ Львівобленерго на ім`я позивача № 135-07-5462 від 14.11.2022 в якому відповідач зазначає, що за наявною інформацією в ПрАТ Львівобленерго за адресою: АДРЕСА_1 , заведено особовий рахунок № НОМЕР_1 , споживач ОСОБА_3 , тобто станом на 14.11.2022 позивач не був споживачем за даним об`єктом нерухомості. Далі відповідач зазначає, що до ПрАТ не надходило жодних звернень щодо зміни власника для переукладення договору про користування електричною енергією, щодо зміни власника для переукладання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. Дану позицію позивача підтвердив інший відповідач НКРЕКП у своєму листі № 1 від 23.11.2022. Таким чином ПрАТ Львівобленерго вніс в офіційний документ, у надану позивачу відповідь неправдиву інформацію, оскільки факт звернення ОСОБА_1 підтверджується заявою від 13.09.2021 та відповідями відповідача № 203-2249 від 08.10.2021 та №203-5003 від 01.11.2021.

Будинок позивача приєднаний до електричних мереж, у ньому встановлений електролічильник, здійснювалось електропостачання і відмова в оформленні договору споживача з боку відповідача була незаконною. Крім цього відповідач порушує ЗУ «Про захист персональних даних», обробляючи, використовуючи та зберігаючи персональні дані позивача.

Таким чином відповідач ПрАТ Львівобленерго незаконно зробив ОСОБА_1 споживачем за адресою: АДРЕСА_1 без згоди позивача, без його звернення, а договір та інші документи підробив шляхом підробки підпису позивача.

ТОВ Львівенергозбут незаконно в офіційних документах зазначає ОСОБА_1 споживачем по особовому рахунку № НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , що підтверджується скріншотом рахунку за електричну енергію, а також офіційною відповіддю ТОВ Львівенергозбут від 28.12.2022 № 910-2022-6209 в якій відповідач зазначає завідомо неправдиву інформацію, що споживачем є ОСОБА_1 , а став позивач споживачем внаслідок приєднання до публічного договору шляхом споживання електричної енергії.

Згідно офіційних відповідей з ПрАТ Львівобленерго та НКРЕКП, актів про недопуск споживач інша особа ОСОБА_3 особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Позивач, оскільки є новим власником зазначеного об`єкту має звернутись до ПрАТ Львівобленерго для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії для цього має надати пакет документів, визначені в п.2.1.8 глави 2.1 розділу ІІ Правил і лише після укладення договору про розподіл електричної енергії укласти договір з постачальником ТОВ Львенергозбут або з іншим обраним позивачем постачальником згідно листа НКРЕКП № 1 від 23.11.2022.

Згідно виставлених платіжних документів за різні періоди відповідачем ТОВ Львівенергозбут споживач ОСОБА_3 . Таким чином ОСОБА_1 не заключав договорів на постачання електричної енергії чи на розподіл електричної енергії з ПрАТ Львівобленерго на підставі якого міг заключити договір з відповідачем ТОВ Львівенергозбут.

Що стосується дій відповідача НКРЕКП, зазначає, що регулятор здійснює державне регулювання шляхом державного контролю та застосування заходів впливу. Позивач неодноразово звертався до НКРЕКП щодо дій ПрАТ Львівобленерго. Після перевірки дій відповідача ПрАТ Львівобленерго, НКРЕКП надало позвачу відповідь від 23.11.2022 в яку вносить завідомо неправдиву інформацію, що ОСОБА_1 не звертався до ОСР та електропостачальника щодо зміни власника об`єкта та переукладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії при тому, що позивач скеровував копії своєї заяви від 13.09.2021 та отримані відповіді. Також у наданій відповіді НКРЕКП приховує споживача електричної енергії, з якими відповідачі ПрАТ Львівобленерго та ТОВ Львенергозбут мають договірні відносини називаючи його Інша особа, з метою надати можливість фальсифікувати документи на будь-якого споживача. Відповідач НКРЕКП приховує протиправні дії щодо відповідача ПрАТ Львівобленерго та ТОВ Львенергозбут, які підробили договори про розподіл та постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки 30.11.2022 до моменту надання відповіді НКРЕКП, ПрАТ Львівобленерго в акті про недопуск зазначає споживачем ОСОБА_1 . На підставі викладеного просив задоволити позовні вимоги.

Представником ТОВ «Львівенергозбут» подано відзив на позовну заяву в якому щодо позовних вимог заперечує, вважає їх незаконними та необгрунтованими. Вказує, що правовідносини щодо постачання електричної енергії між електропостачальником універсальної послуги (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 №312. ТОВ Львівенергозбут як постачальник універсальних послуг постачає електричну енергію побутовим та малим непобутовим споживачам на території Львівської області з 01.01.2019.

У своїй позовній заяві позивач стверджує, що ТОВ Львівенергозбут незаконно в офіційних документах зазначає ОСОБА_1 споживачем по особовому рахунку НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . З таким твердженням відповідач не погоджується.

У відповідності до Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функцій універсальної послуги на закріпленій території, затверджених Постановкою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.10.2018 № 1268, оператором системи розподілу ПрАТ Львівобленерго було передано до ТОВ Львівенергозбут інформацію по побутових та малих непобутових споживачах, згідно з якою за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано особовий рахунок № НОМЕР_1 (використання електричної енергії на побутові потреби), споживач - ОСОБА_3 .

Відповідно до п.13 Розділу ХVII Закону України «Про ринок електричної енергії» передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. 06.12.2022 року на адресу ТОВ «Львівенергозбут» від ПрАТ «Львівобленерго» надійшов лист з повідомленням про те, що належною адресою за особовим рахунком НОМЕР_1 є АДРЕСА_1 про що між ОСОБА_1 та ПрАТ «Львівобленерго» укладено відповідний договір про надання послуг з розподілу електричної енергії. До вказаного листа було долучено копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копія паспорту та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 .

Фактом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (акцептування довогору) відповідно до п.7 постанови НКРЕКП є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії або підписання заяви-приєднання до умов цього договору. Починаючи з 01.01.2019 ОСОБА_1 як власником помешкання за адресою: АДРЕСА_1 безперешкодно споживалась електрична енергія для власних побутових потреб та без застережень здійснювалась оплата за спожиту елекроенергію за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Судовими рішеннями у справі № 464/5317/22 встановлено, що ОСОБА_1 як власник будиноволодінння за адресою: АДРЕСА_1 з 23.05.2007 року отримує послуги з енергопостачання та сплачує за спожиту електричну енергію згідно поданих ним показників. Вказує, що своїми діями, які виразились у споживанні електроенергії та оплаті спожитих обсягів ОСОБА_1 підтвердив свій статус споживача, що купує електричну енергію для власного споживання за вищевказаною адресою після 01.01.2019 у відповідності до норм ПРРЕЕ. Відмови від приєднання до такого договору споживачем подано не було. На підставі викладеного вважає позовні вимоги безпідставними та просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив ТОВ «Львівенергозбут» в якій зазначив, що у відзиві не наведено жодних переконливих доводів чи спростувань тверджень викладених у позовній заяві. Вказує, що він не звертався до ТОВ «Львівобленергозбут» щодо заключення договору про розподіл електричної енергії на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки такий договір заключається з ПрАТ «Львівобленерго». За логікою відповідача ТОВ «Львівобленергозбут» позивач став споживачем ТОВ «Львівобленергозбут» шляхом приєднання до публічного договору. В офіційній відповіді ПрАТ «Львівобленерго» №203-2249 від 08.10.2021 та №157-Б-1988 від 13.09.2021 зазначено, що за адресою АДРЕСА_1 не існує договірних відносин про надання послуг з розподілу елекричної енергії з ПрАТ «Львівобленерго». Таким чином, ТОВ «Львівобленергозбут» не здійснювало і не могло здійснювати постачання електроенергії за даною адресою у зв`язку із відсутністю договору на розподіл електричної енергії між ОСОБА_1 або будь-яким іншим споживачем та ПрАТ «Львівобленерго». У квитанціях рахунках, які формує відповідач своїм споживачем по особовому рахунку НОМЕР_1 зазначає споживача ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 . Згідно офіційної відповіді відповідача НКРЕКП від 23.11.2022 згідно з інформацією наданою ОСР ПрАТ Львівобленерго електропостачальником ТОВ «Львівенергозбут» договірні відносини щодо розподілу та постачання електричної енергії на об`єкт, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 між вами ( ОСОБА_1 ) та ОСР, електропостачальником відсутні. Вказані договірні відносини укладені ОСР, електропостачальником з іншою особою. Вважає, що здійснювати електропостачання ТОВ «Львівобленергозбут» споживачеві ОСОБА_1 міг лише після заключення з ним договору на розподіл електричної енергії з ОСР шляхом підписання заяви приєднання з ПрАТ «Львівобленерго», а після заключення такого мав надати договір про розподіл електричної енергії працівникам ТОВ «Львівенергозбут» та заключити договір на постачання електричної енергії.

Відмова відповідача надати договір в суд про розподіл електричної енергії заключений між ОСОБА_1 та ОСР ПрАТ «Львівобленерго» підтверджує відсутність такого договору або факт його підробки.

Позивач зазначає, що йому невідомо хто такий громадянин ОСОБА_3 , споживач ПрАТ «Львівобленерго» по особовому рахунку НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 , дана адреса належить іншому житловому будинку у якого є інший власник, а тому у позивача відсутні будь-які законні підстави для переоформлення підроблених договорів з невідомої особи на своє ім`я, які виникли внаслідок протиправних дій відповідачів ПрАТ «Львівобленерго» та ТОВ «Львівобленергозбут» .

Відповідно до п.2.2 договору про постачання електричної енергії обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії. Лише після підписання заяви приєднання договір на постачання електричної енергії вважається чинним. Такої заяви приєднання відповідач не долучив.

Вказує, що з 01.01.2019 до 03.10.2022 моменту припинення електропостачання відповідач ТОВ «Львівобленергозбут» здійснював електропостачання по особовому рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 споживачу ОСОБА_3 на підставі заключеного між споживачем ОСОБА_3 та ПрАТ «Львівобленерго» договору на розподіл електричної енергії на адресу АДРЕСА_2 . Відповідач ТОВ «Львівобленергозбут» даному споживачу ОСОБА_3 здійснювало електропостачання, відповідно до п.4.13 виставляло рахунки за спожиту електричну енергію і отримувало від нього платежі. У таблиці, наведеної відповідачем, не наведено доказів, що саме позивач ОСОБА_1 за перод з 01.01.2019р. спожито 91 квт електричної енергії, а не споживачем ОСОБА_3 . Відповідно до п.4.14 ПРРЕЕ відповідач зобов`язаний виставити рахунок своєму споживачу. Згідно інформації в квитанції споживач ОСОБА_3 особовий рахунок НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_2 . Згідно акту про недопуск працівників ПрАТ «Львівобленерго» від 05.08.2022р. такий складено в присутності споживача ОСОБА_3 , що підтвердив свідок ОСОБА_4 . Згідно акту про недопуск працівників ПрАТ «Львівобленерго» від 14.09.2022р. такий складено в присутності споживача ОСОБА_3 , що підтвердив свідок.

Відповідач у своєму відзиві стверджує, що отримав 06.12.2022 від ПрАТ «Львівобленерго» лист з повідомленням про те, що між ПрАТ «Львівобленерго» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з розподілу електричної енергії. Натомість позивач не заключав та не підписував договору з ПрАТ «Львівобленерго» на розподіл елекричної енергії, якщо такий існує, то він є підроблений. Рішення Сихівського районного суду м.Львова у справі № 464/5317/22 від 19.05.2023р., яким встановлено, що позивач нібито здійснював споживання електричної енергії, було прийнято через шість місяців після описуваних подій.

Згідно витягу про реєстрацію права власності позивач не володіє будинком АДРЕСА_3 . Сихівський районний суд м.Львова не встановлював жодних фактів щодо споживання елекричної енергії у будинках А-1 та Б2.

Що стосується рішення Сихівського районного суду м.Львова, позивач зазначив, що користувався електропостачанням за адресою: АДРЕСА_1 , але користувався на підставі договору на попереднього власника ОСОБА_2 . Оскільки матір була пенсіонером і отримувала малу пенсію позивач ходив на пошту і сплачував її рахунки за електричну енергію, але це не робило його споживачем. Після смерті матері працівники відповідача ПрАТ «Львівобленерго» підробили документи на електропостачання і дивним чином споживачем документально став ОСОБА_3 .

Споживачами ТОВ «Львівобленергозбут» є ОСОБА_3 , Інша особа, згідно офіційної відповіді від 23.11.2022, ОСОБА_2 .

Зазначає, що не заключав жодних договорів про постачання та користування електричної енергії та не підписував заяву приєднання. ОСОБА_1 не заключав з відповідачем ПрАТ «Львівобленерго» договору на розподіл електричної енергії, не підписував обов`язкову заяву приєднання та не надавав необхідний пакет документів на об`єкт, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 .

Вказує, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова встановлено, що ПрАТ «Львівобленерго» самостійно дізнався персональні дані позивача, і вніс самостійно дані стосовно нього до бази даних споживачів ПрАТ «Львівобленерго» в якій зазначив ОСОБА_1 своїм споживачем по особовому рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Судом встановлено, що ОСОБА_1 не звертався до ПрАТ «Львівобленерго» після 13.09.2021 щодо заключення договору на розподіл електричної енергії, про необхідність такого звернення у листі від 23.11.2022 повідомила НКРЕКП, не подавав пакет необхідних документів, не подавав і не підписував заяву приєднання. Враховуючи рішення Сихівського районного суду м.Львова у справі № 464/5317/22 і вимог п.2.1.17ПРРЕЕ ОСОБА_1 не є стороною діючого договору про розподіл електричної енергії заключеного з ПрАТ «Львівобленерго». Зміни у базу даних відбулись на підставі підробленого працівниками ПрАТ «Львівобленерго» підпису ОСОБА_1 у заяві про приєднання. Враховуючи наведено, просив позовну заяву задоволити в повному обсязі.

Представником ТОВ «Львівенергозбут» подано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що доводи наведені позивачем у своїй відповіді на відзив щодо відповідача ТОВ «Львівенергозбут» заперечує в повному обсязі. Вказав, що ТОВ «Львівенергозбут» як постачальник універсальних послуг постачає електричну енергію побутовим та малим непобутовим споживачам на території Львівської області з 01.01.2019року на підставі ліцензії з постачання електричної енергії споживачу після фактичної передачі даних відповідно до Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функцій універсальної послуги на закріпленій території, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.10.2018 року № 1268.

Відповідно до п.7 постанов НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги) або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Оператором системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго» було передано ТОВ «Львівенергозбут» інформацію по побутових та малих непобутових споживачах згідно з якою за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано особовий рахунок НОМЕР_1 (використання електричної енергії на побутові потреби, споживач ОСОБА_3 . 06.12.2022 року на адресу ТОВ «Львівенергозбут» від ПрАТ «Львівобленерго» надійшов лист з повідомленням про те, що належною адресою за особовим рахунком НОМЕР_1 є АДРЕСА_1 про що між ОСОБА_1 та ПрАТ «Львівобленерго» укладено відповідний договір про надання послуг з розподілу електричної енергії. До вказаного листа було долучено копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копія паспорту та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 . Враховуючи дану інформацію ТОВ «Львівенергозбут» були внесені відповідні зміни в особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Крім того, Сихівський районний суд м.Львова своїм рішенням у справі № 464/5317/22 від 19.05.2023р, яке набрало законної сили, встановив, що ОСОБА_1 як власник будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 з 23.05.2007 отримує послуги з електропостачання та сплачує за спожиту електричну енергю згідно поданих ним показників. Даний факт носить преюдиційний характер, а відтак не потребує додаткового доведення. Таким чином, своїми діями, що виразились у споживанні електроенергії та оплаті спожитих обсягів, ОСОБА_1 підтвердив свій статус споживача, що купує електричну енергію для власного споживання у його будинку в селі Борщовичі, після 01.01.2019 у відповідності до норм ПРРЕЕ. Відмови від приєднання до такого договору споживачем подано не було. ОСОБА_1 стверджує про відсутність будь-яких договірних відносин щодо постачання електричної енергії з ТОВ «Львівенергозбут» та водночас просить визнати відповідний договір недійсним, що взаємовиключається одну іншим. На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Львівенергозбут».

Представник ПрАТ «Львівобленерго» подано відзив на позовну заяву в якому щодо позовних вимог заперечує, у повному обсязі, вважає їх безпідставними та такими що не грунтуються на законі, виходячи з наступного: за інформацією ПрАТ «Львівобленерго» (електронна база даних споживачів) особовий рахунок № НОМЕР_1 відповідав об?єкту: АДРЕСА_2 ; споживач - ОСОБА_3 .

До 01.01.2019 ПрАТ «Львівобленерго», як електропостачальник, не отримувало від споживача жодної інформації щодо коригування даних за особовим рахунком № НОМЕР_1 , а тому таким споживачем електричної енергії був споживач з прізвищем ОСОБА_3 за адресою в АДРЕСА_2 .

Разом з тим, як згодом стало відомо ПрАТ «Львівобленерго» з листа Борщовицького старостинського округу від 13.01.2023 № 06 в нумерації будинковолодіння відбулися зміни, а саме будинок АДРЕСА_2 змінив адресу на будинок АДРЕСА_1 . Окреслені вище зміни щодо номера та власника будинковололіния оператор системи довідувався самостійно протягом певного часу вже у 2022 році, хоча про такі зміни його мав повідомити безпосередньо споживач (при тому, як оператора системи розподілу, так і електропостачальника). На звернення ПрАТ «Львівобленерго» до Борщовицького старостинського округу від 30.08.2022 була отримана відповідь, що в ряді домогосподарств відбулась зміна, як в їх нумерації, так і в особистих даних власників. Зокрема, з графи 21 Списку домогосподарств АДРЕСА_1 ) вбачається, що домогосподарство АДРЕСА_4 ; господарем зазначено - ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ).

Саме тому, в жовтні 2021 року ОСОБА_1 на його звернення щодо проведення заміни власника за адресою: АДРЕСА_1 і була надана відповідь, що за вказаною адресою не існує договірних відносин про надання послуг з розподілу електричної енергії з ПрАТ «Львівобленерго» та роз?яснено, куди він має звернутись для укладення договору, чого останній не зробив. Станом на той час, ПрАТ «Львівобленерго» ще не володіло інформацією, що будинок АДРЕСА_2 змінив адресу на будинок АДРЕСА_1 . Власником будинку вже під АДРЕСА_1 в квітні 2007 року став позивач, який до 01.01.2019 (близько 12 років) не повідомляв ПрАТ «Львівобленерго» про такі зміни. При цьому, весь цей період електроенергія на його об?єкт безперебійно постачалась, обліковувалась, споживалась та оплачувалась позивачем.

Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема документально підтверджене споживання електричної енергії» (відповідно до п.4 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження правил роздрібного ринку електричної енергії» та п. 2.1.7 ПРРЕЕ в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин). Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (Пункт 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону).

Отже, з 01.01.2019 ПрАТ «Львівобленерго», вже як ОСР, забезпечував розподіл електричної енергії, у тому числі, і на об?єкт позивача, а також щомісяця визначав обсяги спожитої останнім електричної енергії. Враховуючи те, що позивач після 01.01.2019 продовжував споживати електричну енергію, самостійно (через VoiceBot ЛОЕ меню та автовідповідач) передавав дані (покази засобу обліку) до ПрАТ «Львівобленерго» для визначення обсягів спожитої електричної енергії, останній такими своїми діями фактично приєднався до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Тому, відповідно до наведеної норми, Договір споживача про надання послг з розподілу вважається укладеним між ПрАТ «Львівобленерго», як оператором системи розподілу, та ОСОБА_1 , як споживачем за адресою: АДРЕСА_1 за особовим рахунком НОМЕР_1 , лічильник № 0436855.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 19.05.2023 у справі № 464/5217/22 «встановлено, що з часу набуття права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 позивач отримує послуги з енергопостачання та сплачує за спожиту ним електричну енергію, вказані обставини підтвердив позивач у судовому засіданні. Також встановлено, що у вказаному будинку наявний прилад обліку - лічильник № 0436855, який обліковується по особовому рахунку № НОМЕР_1 ».

Суд прийшов до висновку, «що у даному випадку позивач, споживаючи послугу з розподілу електричної енергії, яку надавав відповідач, тобто фактично перебуваючи з ним у договірних відносинах, достовірно знаючи про існування неточностей щодо анкетних даних споживача та номера будинку, зумовлених несвоєчасним повідомленням про такі зміни, ухилився від виконання свого обов?язку, як споживача, не перешкоджати заміні засобу обліку».

Обставини встановлені рішенням суду не підлягають доказуванню. Відповідач вважає преюдиційними факти, встановлені судом під час розгляду справи, зокрема, щодо доведення змін, які відбулись в нумерації та власника будинковолодіння, про які останній мав повідомити оператора системи та енергопостачальника; щодо підтвердження діями ОСОБА_1 статусу споживача, що купує електричну енергію для власного споживання; щодо існування фактичних договірних відносин між позивачем та відповідачем на умовах публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Із врахуванням викладеного просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив ПрАТ «Львівобленерго» в якій зазначив, що у відзиві не наведено жодних переконливих доводів чи спростувань тверджень викладених у позовній заяві.

Відповідач ПрАТ Львівобленерго в даному випадку визнає, що електроенергію постачав по факту на договірних засадах, а не на підставі договору на розподіл електричної енергії.

Відповідно до п.2.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії надалі ПРРЕЕ затверджених постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сверах енергетики та комунальних послуг надалі НКРЕКП, яка виступає також відповідачем у даному судовому розгляді зазначено: оператор системи зобов?язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок. В даній постанові в жодному пункту не зазначено, що ОСР в даному випадку відповідач ПрАТ Львівобленерго може здійснювати розподіл електричної енергії по якомусь факту на договірних засадах, чітко зазначено на підставі договору на розподіл електричної енергії. Таким чином відповідач підтверджує факт, що споживач ОСОБА_1 не заключав із ПрАТ «Львівобленерго» договір на розподіл електричної енергії, і не надав підписаної заяви приєднання.

13.09.2021 ОСОБА_1 в котрий раз звернувся із письмовою заявою долученою до матеріалів справи,до відповідача ПрАТ «Львівобленерго» до якої долучив необхідний пакет документів, щодо переоформлення договору споживача на розподіл електричної енергії по особовому рахунку НОМЕР_1 у зв`язку із зміною власника. У переоформленні договору на розподіл електричної енергії, відповідач незаконно відмовив, що підтверджується офіційними відповідями відповідача, долученими до матеріалів справи, яким відповідач відмовив у переоформлені договору на розподіл електричної енергії.

Згідно офіційної відповіді іншого відповідача НКРЕКП від 23.11.2022, яка долучена до матеріалів справи, наданої державною установою, яка здійснювала перевірку дій відповідачів ТзОВ Львівенергозбут та ПрАТ Львівобленерго і за результатами проведеної перевірки зазначає дослівно згідно інформації наданої ОСР ПрАТ «Львівобленерго» та електропостачальником ТОВ «Львівенергозбут», договірні відносини щодо розподілу та постачання електричної енергії на об`єкт, що розташований за адресою АДРЕСА_1 між Вами, тобто ОСОБА_1 , ОСР та електропостачальником вдсутні.

Згідно квитанцій за електричну енергію долучених до матеріалів справи складених самим споживачем за травень, червень, серпень 2007 особовий рахунок НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 споживач ОСОБА_3 . Згідно офіційної відповіді відповідача особовий рахунок НОМЕР_1 рахується за об`єктом АДРЕСА_2 і заведений понад двадцять років тому.

Відповідач ПрАТ «Львівобленерго» до 14.03.2020 повинен був укласти договір із споживачем на розподіл електричної енергії по особовому рахунку НОМЕР_1 та оформити паспорт точки приєднання, що є складовою договору на розподіл електричної енергії, а споживач надати пакет документів на право власності.

ПрАТ «Львівобленерго» отримавши у вересні 2021 року заяву ОСОБА_1 на заключення договору на розподіл електричної енергії, яка додана до матеріалів справи, в якій зазначено, що до ПрАТ «Львівобленерго» із заявою надано додатки, передбачені п.2.1.8 Глави 2.1 ПРРЕЕ серед яких був витяг про реєстрацію права власності на адресу АДРЕСА_1 та зазначено власника, ПрАТ «Львівобленерго» намагається переконати всіх, що таку інформацію довідувався самостійно протягом певного часу і лише у 2022 році дізнався хто є власником будинку та в офіційних документах переконував, що позивач взагалі не звертався щодо заключення договору на розподіл електричної енергії

Законодавець чітко окреслив типовий договір у додатку №3 до ПРРЕЕ до якого споживачі можуть приєднатись публічно про що зазначив у п.2.1.5 ПРРЕЕ. Позивач стане споживачем ТзОВ «Львівенергозбут» після підписання договору про постачання електричної енергії та заяви приєднання. Вважає, що відповідач ПрАТ Львівобленерго підробив заяву приєднання до договору про розподіл електричної енергії на ім`я по особовому рахунку НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , а працівники ТзОВ «Львіенергозбут» втрутились в електронну базу споживачів даного підприємства і без будь-яких необхідних документів, без підписаного позивачем із ТОВ «Львівенергозбут» договору про постачання електричної енергії та заяви приєднання.

Офіційна позиція НКРЕКП станом на 23.11.2022 - позивачу ОСОБА_1 необхідно звернутися до ПрАТ «Львівобленерго» для заключення договору на розподіл електричної енергії, який набуває чинності з моменту підписання заяви приєднання відповідно до 1.2.1.17 ПРРЕЕ датою початку дії зазначеного договору є наступний робочий день від дня отримання оператором системи заяви-приєднання електропостачальника щодо укладення такого договору, яку позивач не підписував.

Рішенням суду у справі № 464/5317/22, було встановлено і не потребує повторного доказування що ПрАТ «Львівобленерго» самостійно встановив інформацію, яку мав би надати позивач, щодо зміни адреси номера будинку та його власника. Після документального підтвердження зазначеного, відповідачем внесено зміни до бази даних споживачів ПрАТ «Львівобленерго», зокрема, на даний час особовий рахунок НОМЕР_1 відповідає об`єкту АДРЕСА_1 , споживач ОСОБА_1 . При цьому вказані зміни були внесені в базу даних, ще до пред`явлення позову. ПрАТ «Львівобленерго» самостійно дізнався персональні дані позивача, ОСОБА_1 і вніс самостійно дані стосовно нього до бази даних споживачів. Судом встановлено, що ОСОБА_1 не звертався до ПрАТ «Львівобленерго» із заявою щодо заключення договору після 13.09.2021 на розподіл електричної енергії, про необхідність такого звернення у листі на ім`я позивача від 23.11.2022 повідомила НКРЕКП; не подавав пакет необхідних документів для заключення із ПрАТ «Львівобленерго» договору про розподіл електричної енергії, перелік яких встановлений п.2.1.8 глави 2.1 розділу ІІ ПРРЕЕ після 13.09.2021; не подавав і не підписував заяву приєднання, яка є письмовим додатком до договору на розподілу електричної енергії і в якій повинен стояти підпис споживача, тобто ОСОБА_1 .

Враховуючи рішення Сихівського районного суду м.Львова, у справі № 464/5317/22,яке набрало законної сили, і вимоги п.2.1.17 ПРРЕЕ ОСОБА_1 не є стороною діючого договору про розподіл електричної енергії заключеного між ПрАТ «Львівобленерго» та споживачем ОСОБА_1 по особовому рахунку НОМЕР_1 на об`єкт за адресою АДРЕСА_1 . На підставі викладеного просив позовні вимоги задоволити.

Представник ПрАТ «Львівобленерго» подано заперечення в яких вказала, що позиція відповідача, викладена у відзиві, в жодному разі не спростовується міркуваннями позивача, відображеними у відповіді на відзив. ПрАТ «Львівобленерго» наголошує про наявність підстав звільнення від доказування обставин, встановлених рішенням суду у справі № 464/5217/22, а саме: щодо доведення змін, які відбулись в нумерації та щодо власника будинковолодіння; щодо підтвердження діями ОСОБА_1 статусу споживача, що купує електричну енергію для власного споживання; щодо існування фактичних договірних відносин між позивачем та ПрАТ «Львівобленерго» на умовах публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

ОСОБА_1 в квітні 2007 року став власником будинку АДРЕСА_1 (об?єкт енергопостачання) і з цього часу споживав електричну енергію, яка безперебійно постачалась ПрАТ «Львівобленерго», обліковувалась, та оплачувалась позивачем. Разом з тим, до 01.01.2019 (близько 12 років), споживач ОСОБА_1 не повідомляв ПрАТ «Львівобленерго» про зміни, які відбулись у нумерації будинковолодіння та щодо його власника за особовим рахунком № НОМЕР_1 . ??Після 01.01.2019 позивач продовжив споживати електроенергію, а отже - огримувати послугу з розподілу електричної енергії вже на умовах ПРРЕЕ по даний час. ??Отже, ПрАТ «Львіворбленерго», як оператор системи розподілу, надає послуги з розподілу електричної енергії на об?єкт за адресою АДРЕСА_1 на умовах публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії починаючи з 01.01.2019; номер договору є номером особового рахунку, а саме НОМЕР_3 ; споживач - ОСОБА_1 , який є власником будинку з 2007 року. Враховуючи те, що позивач після 01.01.2019 продовжував споживати електричну енергію, самостійно (через VoiceBot ЛОЕ меню та Автовідповідач) передавав дані (покази засобу обліку) до ПрАТ «Львівобленерго» для визначення обсягів спожитої електричної енергії, тим самим фактично приєднався до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (відповідно до п.4 Постанови НКРЕКІ від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження правил роздрібного ринку електричної енергії» та п. 2.1.7 ПРЕЕ). Тому, відповідно до наведеної норми, Договір споживача про надання послуг з розподілу вважається укладеним між ПрАТ «Львівобленерго», як оператором системи розподілу та ОСОБА_1 , як споживачем за адресою: АДРЕСА_1 за особовим рахунком НОМЕР_1 .

Враховуючи доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та у даному запереченні, ПрАТ «Львівобленерго» вважає, що позовна заява ОСОБА_1 (в частині вимог до ПрАТ «Львівобленерго») є необгрунтованою та безпідставною, а тому просила відмовити в її задоволенні.

Представником відповідача НКРЕКП подано письмові пояснення в яких, зазначила, що згідно з інформацією, наданою оператором системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго» та електропостачальником ТОВ «Львівенергозбут», договірні відносини щодо розподілу та постачання електричної енергії на об`єкт, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , між позивачем та ОСР, електропостачальником відсутні. Вказані договірні відносини укладені ОСР та електропостачальником з іншою особою. При цьому до ОСР та електропостачальника не надходило звернень, зокрема від позивача, щодо зміни власника об`єкта та переукладання договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. За вказаною адресою встановлено лічильник електричної енергії типу СО-И446М №0436855 із датою державної повірки І квартал 2003 року. Отже, враховуючи міжповірочні інтервали, затверджені Наказом № 1747, повірка вказаного лічильника закінчилася ще до введення в Україні воєнного стану, а тому навіть враховуючи постанову КМУ від 05.04.2022 № 412 вказаний лічильник підлягає повірці або заміні. 14.09.2022 за вказаною адресою представниками ОСР складено акт про недопуск до вузла обліку, в якому зазначено про недопуск до заміни засобу обліку. Також на вказану адресу споживачу надіслано попередження про припинення постачання (розподілу) електричної енергії від 15.09.2022 № 203-07-2805 за недопуск до заміни засобу обліку. 03.10.2022 ОСР припинено електроживлення вказаного об`єкта на підставі Акта.

Ухвалою Сихівського районного суду міста Львова від 15.11.2022 було відкрито провадження у цивільній справі № 464/5317/22 за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Львівобленерго», про спонукання виконання або припинення певної дії. Враховуючи зазначене вище, та положень підпункту 2 пункту 2.7 Правил розгляду звернень споживачів щодо дій суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та врегулювання спорів, затверджених постановою НКРЕКП від 02.07.2019 № 1333, вирішення спірного питання щодо припинення електроживлення вказаного об`єкта має бути здійснено з урахуванням судового рішення, що набрало законної сили. Регулятор звернувся до ПрАТ «Львівобленерго», що відповідно до вимог пункту 7.11 розділу VII ПРРЕЕ ПрАТ «Львівобленерго» має відновити електроживлення вказаного об`єкта на період розгляду судом спірного питання, про що повідомити НКРЕКП протягом двох тижнів з дня отримання листа.

Вказала, що, якщо позивач є новим власником зазначеного об`єкта, таким чином позивач маєте звернутися до ПрАТ «Львівобленерго» щодо укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, для чого необхідно надати ОСР документи, визначені пунктом 2.1.8 глави 2.1 розділу ІІ ПРРЕЕ (зокрема копію документа, яким визначено право власності на об`єкт), та після укладення вказаного договору укласти договір про постачання електричної енергії з постачальником універсальних послуг ТОВ «Львівенергозбут» або з іншим обраним позивачем електропостачальником за вільним (ринковими) цінами. Згідно з інформацією, наданою ПрАТ «Львівобленерго», під час судового засідання 16.01.2023 позивач відмовився бути присутнім під час підключення об`єкта до електричної мережі та наполягав на здійсненні таких робіт без його участі, чим погодив поновлення електроживлення без участі позивача. У зв`язку з цим, 17.01.2023 ПрАТ «Львівобленерго» відповідно до положень пункту 7.11 розділу VII Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, було відновлено розподіл електричної енергії на об`єкт, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (тимчасово на час розгляду Сихівським районним судом міста Львова цивільної справи № 464/5317/22).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Отже, Постановою № 206 встановлена заборона на відключення побутових споживачів за заборгованість за поставлену (спожиту) електричну енергію. При цьому вказаною Постановою № 206 не передбачено заборони на відключення з інших причини, передбачених ПРРЕЕ або КСР, зокрема за недопуск до засобу обліку.

Твердження позивача стосовно про нібито, неправдивість відповіді, надісланої регулятором позивачу 23.11.2022 є необґрунтованим і не підтверджується жодними належними та допустим доказом. Відповідь, надана відповідно до вимог чинного законодавства та містить інформацію у межах компетенції регулятора. Незгода позивача зі змістом отриманої відповіді не свідчить про її недостовірність чи невідповідність дійсності. Крім того, твердження про начебто завідомо неправдиву інформацію є безпідставними та не підтверджені об`єктивними доказами. Відповідно до принципу добросовісності та об`єктивності, оцінка правдивості інформації має ґрунтуватися на її відповідності фактичним обставинам, передбаченим законодавством критеріям та офіційним джерелам, а не на суб`єктивному сприйнятті чи очікуваннях позивача. Таким чином, незадоволеність позивача зі змістом або обсягом інформації, наданої НКРЕКП, не може сама по собі слугувати підставою для визнання такої інформації неправдивою.

Рух справи: ухвалою Сихівського районного суду Львівської області від 21.06.2023року цивільну справу № 464/4136/23 було передано за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області. Постановою Львівського апеляційного суду від 20.11.2023 року ухвалу від 21.06.2023 року було залишено без змін. Ухвалою Пустомитвського районного суду Львівської області від 21.12.2023року було прийнято ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.05.2024 року було закрито провадження в частині позовних вимог до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у зв`язку з тим, що заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.05.2024 року було закрито провадження в частині позовних вимог до ПрАТ «Львівобленерго», ТОВ «Львівенергозбут».

Постановою Львівського апеляційного суду від 06.08.2024 року ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.05.2024 року про закриття провадження в частині позовних вимог до ПрАТ «Львівобленерго», ТОВ «Львівенергозбут» було скасовано, справу у цій частині направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Постановою Львівського апеляційного суду від 06.08.2024 року ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.05.2024 року про закриття провадження в частині позовних вимог до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг було залишено без змін. Постановою Верховного суду від 02.04.2025 було скасовано ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.05.2024 року про закриття провадження в частині позовних вимог до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, скасовано постанову Львівського апеляційного суду від 06.08.2024 року та передано справу в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився подав заяву про неприбуття в якій зазначив

зокрема, що у позовній заяві просив витребувати у відповідача ПрАТ Львівобленерго

оригінал договору про розподіл електричної енергії, заключеного між ОСОБА_1 та ПрАТ

Львівобленерго, витребувати у ТОВ Львівенергозбут копію договору про розподіл

електричної енергії, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Львівенергозбут, витребувати у ТОВ

Львівенергозбут оригінал договору про постачання електричної енергії укладеного між

ОСОБА_1 та ТОВ Львівенергозбут, витребувати у ТОВ Львівенергозбут рахунки за

електричну енергію на об`єкт за адресою

АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 . Вказує, що до моменту поки суд не витребує

або не відмовить у витребуванні відповідних письмових доказів прибути на судове засідання

та реалізувати своє право на судовий захист гарантований ст.55 Конституції України не

вбачає за можливим. Також у своїй позовній заяві скористався своїм правом та просив суд

викликати на судове засідання та допитати в якості свідка ОСОБА_6 . Судом не було

викликано на судове засідання свідка з метою не допустити його участі у судовому засіданні

та з метою не допустити надання доказів проти відповідачів у справі, від послуг принаймні

одного з відповідачів у справі ПрАТ Львівобленерго щодо розподілу електричної енергії є

залежним Пустомитівський районний суд Львівської області. У своїй позовній заяві

ОСОБА_1 скористався своїм правом і відповідно до ст.93 ЦПК України надав кожному із

відповідачів письмові запитання по суті, які мають значення для справи. Станом на

сьогоднішній день, ОСОБА_1 не отримав від жодного відповідача заяви свідка в порядку та

у терміни, передбачені ст.93 ЦПК України. Вказує, що без зазначених заяв-свідка не може

реалізувати своє право на судовий захист, гарантований ст.55 Конституції України. Також

Пустомитівським судом Львівської області не розглянуто заяву ОСОБА_1 про забезпечення

доказів від 20.06.2023 в порядку та у терміни, передбачені ч.2 ст.118 ЦПК України.

Враховуючи наведене вказує, що не вбачає за можливим прибути на судове засідання, яке

призначене на 14.01.2026 оскільки без отриманих відповідей надісланих йому в порядку та у

терміни передбачені ч.З ст.93 ЦПК України на поставлені запитання, не може реалізувати

своє право на судовий захист гарантований ст.55 Конституції України, а також поки не

будуть усунуті інші порушення його цивільно процесуальних прав, які описані в заяві про

неприбуття.

Позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві були поставлені запитання відповідачем в

порядку, передбаченому ст.93 ЦПК України.

Відповідно до ч.І-З ст.93 ЦПК України учасник справи має право поставити в першій

заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику

справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено

питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по

суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її

керівник або інша посадова особа за його дорученням. Відповіді на запитання подаються до

суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою

юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання, а

у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - до першого судового

засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який

поставив письмові запитання.

ПрАТ «Львіобленерго» було подано до суду документ «Заява свідка ( в порядку ст.93 ЦПК

України) 22.03.2024р., скеровано на адресу ОСОБА_1 рекомендоване

відправлення № 618 від 22.03.2024.

Відповіді щодо письмових запитань позивача до відповідача ТОВ «Львівенергозбут» було включено у відзив на позовну заяву від 22.03.2024 року. Відповідно до ч.7 ст.93 ЦПК України за наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь.

Враховуючи письмове клопотання ОСОБА_1 на підставі ч.7 ст.93 ЦПК України суд зобов`язав відповідача ТОВ «Львівенергозбут» надати відповідь на поставлені питання позивачем.

18.10.2024 представником ТОВ «Львівенергозбут» подано до суду «Заяву свідка в порядку ст.93 ЦПК України», та підтвердження скерування такого на адресу позивача цінним листом з описом, що підтверджується накладною № 387, описом вкладення до цінного листа.

Із врахуванням письмового повідомлення позивача щодо неотримання відповідей від відповідачів суд зобов`язав відповідачів повторно скерувати позивачу відповіді. 10.04.2025 представником ПрАТ «Львіобленерго» до матеріалів справи долучено докази повторного скерування заяви свідка позивачу ОСОБА_1 : накладна № 227 від 01.04.2025, опис вкладення до цінного листа, трекінг Укрпошти. 05.05.2025 представником ПрАТ «Львіобленерго» до матеріалів справи долучено докази скерування заяви свідка позивачу ОСОБА_1 : накладна № 932 від 03.04.2025, опис вкладення до цінного листа, трекінг Укрпошти.

У першому судовому засіданні за участі представника НКРЕКП враховуючи письмове клопотання ОСОБА_1 на підставі ч.7 ст.93 ЦПК України суд зобов`язав відповідача НКРЕКП надати відповідь на поставлені питання позивачем. 16.10.2025 представником НКРЕКП до суду надано «Заяву свідка (в порядку ст.93 ЦПК України») та докази скерування такої позивачу: чек Укрпошти від 16.10.2025; список рекомендованих листів № 16.10.2025-1.

Враховуючи процесуальну поведінку позивача ОСОБА_1 під час розгляду даної

справи, який жодного разу не прибув у підготовче та судове засідання, скеровував на адресу

суду клопотання у письмовій формі, що є правом позивача, а також те, що усі клопотання

ОСОБА_1 були розглянуті судом, заслухавши думку учасників судового розгляду, наявних у

справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, суд вважає за

можливим здійснити розгляд справи за відсутності позивача.

Верховний суд у поставі від 24.10.2024 у справі № 752/8103/13-ц наголосив, що

однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті

З ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто

відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і

повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Оцінюючи домірність припису частини третьої статті 13 ЦК України, Верховний Суд

виснує про те, що вказана норма права має на меті стимулювати учасників цивільних

правовідносин до добросовісного та розумного здійснення своїх цивільних прав у всіх їх

проявах, є заходом, спрямованим на зміцнення засад цивільно-правового регулювання,

оскільки кожен зобов`язаний вчиняти дії без посягання на права і свободи інших людей.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон

Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати

готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його,

утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а

також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для

прискорення процедури слухання.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 520/5386/15-ц).

У судовому засіданні представник відповідача ПрАТ Львівобленерго» позовні вимоги заперечила з підстав викладених у відзиві та запереченнях, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Львівенергозбут» позовні вимоги заперечила з підстав викладених у відзиві та запереченні на відповідь на відзив, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник відповідача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальнх послуг позовні вимоги заперечила з підстав викладених у письмових поясненнях, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з витягу №14658469 від 23.05.2007 про реєстрацію права власності на нерухоме майно позивач набув право власності на об`єкт: будинок під літ. «А-1» та будинок під літ. «Б-2» за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.04.2007.

Позивачем ОСОБА_1 на адресу відповідача ПрАТ «Львівобленерго» було подано заяву від 13.09.2021р. в якій було зазначено заявником ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_4 . У заяві ОСОБА_1 просив провесити заміну власника за адресою: АДРЕСА_1 на його ім`я як нового власника. До наданої йому відповіді просив надати копію технічних умов та копію договору на громадянина ОСОБА_3 на ім`я якого приходять квитанції. До заяви долучено копію паспорта, копію ідентифікаційного номера, копію витягу на реєстрацію права власності. Дана заява була отримана відповідачем ПрАТ «Львівобленерго» 13.09.2021 року.

Листом від 08.10.2021 року ПрАТ «Львівобленерго» скерувало на адресу позивача відповідь на звернення від 13.09.2021року в якому повідомило наступне. Правовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії. Відповідно до п.1.1.1 ПРРЕЕ ці правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. За адресою: АДРЕСА_1 не існує договірних відносин про надання послуг з розподілу електричної енергії з ПрАТ «Львівобленерго». Для укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії можна звернутись за адресою: АДРЕСА_5 .

Листом від 01.11.2021 року вих № л-203-5003-в ПрАТ «Львівобленерго» скерованого на адресу позивача, надано відповідь про розгляд звернення ОСОБА_1 БА-13221532 від 18.10.2021 та повідомлено наступне. Згідно п.2.1.8 ПРРЕЕ для укладення договору споживача про надання послу з розподілу елекричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи документи: заяву про укладення відповідного договору із зазначенням місцезнаходження об`єкта та реквізитів заявника та наявності паспорта точки розподілу; для фізичних осіб: копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку у паспорті); копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача); копію документа про підтвердження повноважень особи на укладення договору (витяг з установчого документа про повноваження керівника (для юридичних осіб), копію довіреності, виданої в установленому порядку тощо), за необхідності. Згідно п.2.15 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Договірні відносини щодо надання послуг з розподілу електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні. Документи для укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії у разі зміни власника електроустановок за адресою: АДРЕСА_2 , особовий рахунок НОМЕР_1 можете надати за адресою: АДРЕСА_6 .

ПрАТ «Львівобленерго» скерувало на адресу ОСОБА_1 лист від 14.11.2022 в якому повідомило, що товариством розглянуто запит позивача від 31.10.2022 та зазначено, що за наявною інформацією у ПрАТ «Львівобленерго» за адресою: АДРЕСА_1 , заведено особовий рахунок № НОМЕР_1 (споживач ОСОБА_3 ). До ПрАТ «Львівобленерго» не надходило жодних звернень щодо зміни власника за даною адресою для переукладення договору про користування електричною енергією чи договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. Оскільки споживач електричної енергії продовжує споживати електричну енергію та проводити оплати, тому відповідно до п.4 постанови НКРЕКП № 312 договір про надання послуг з розподілу електричної енергії, як публічний договір вважається укладеним. За адресою: АДРЕСА_1 , облік спожитої енергії проводиться електролічильником № 0436855, типу СО-И446М із датою державної повірки І квартал 2003 року. Надано копію акту про недопуск від 14.09.2022 та копію попередження про припинення від 15.09.2022, копію фіскального чеку від 15.09.2022.

Листом від 28.12.2022 року вих № 910-2022-6209 від 28.12.2022 ТОВ «Львівенергозбут» скеровано на адресу позивача відповідь на звернення ОСОБА_1 від 28.11.2022 та повідомлено, що ТОВ «Львівенергозбут» як постачальник універсальних послуг постачає електричну енергію побутовим та малим непобутовим споживачам на території Львівської області з 01.01.2019року на підставі ліцензії з постачання електричної енергії споживачу (постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 року № 429) після фактичної передачі даних відповідно до Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функцій універсальної послуги на закріпленій території, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.10.2018 року № 1268.

ТОВ ««Львівенергозбут» як постачальник універсальних послуг постачає електричну енергію побутовим та малим непобутовим споживачам на території Львівської області з 01.01.2019року на умовах публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до п.7 постанов НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги) або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

ОСОБА_1 своїми діями (споживанням електричної енергії та оплатою рахунків) приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ). З умовами публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ви ( ОСОБА_1 ) можете ознайомитись на офіційному веб-сайті ТОВ ««Львівенергозбут» htpps://lez.com.ua.

Представиком відповідача НКРЕКП листом від 23.11.2022 вих.№15139/20.3/7-22 надано відповідь на звернення ОСОБА_1 на урядову «гарячу лінію» від 25.10.2022 та запит на інформацію від 16.11.2022 в якому повідомлено, що згідно п.5.8.7 глави V Кодексу комерційного обліку оператор мережі має право за власний рахунок замінити несправні, пошкоджені, викрадені або неповірені ЗВТ на комерційній межі із індивідуальним побутовим споживачем (незалежно від того хто є їх власником) на ЗВТ, які належать оператору мережі та мають аналогічні або кращі технічні характеристики та налаштування. У такому разі споживач не має права відмовляти або перешкоджати оператору системи у заміні таких ЗВТ. У разі не допуску споживачем представників оператора системи розподілу до вузла обліку електричної енергії (спричиненого умисними діями/бездіяльністю споживача) такий факт фіксується актом про не допуск у порядку, передбаченому главою 6.2 розділу VI ККО. При цьому згідно з пунктом 6.2.8 ККО акт про недопуск до вузла обліку є підставою для припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії користувачу системи у порядку, визначеному пунктом 7.5 розділу VІІ Правил роздрібного ринку та підпунктом 3 пункту 11.5.2 глави 11.5 розділу ХІ Кодексу системи розподілу. Відповідно до положень п.7.5 ПРРЕЕ датою отримання попереджень буде вважатись дата їх особистого вручення.

Згідно з інформацією наданою ОСР ПрАТ «Львівобленерго», електропостачальником ТОВ ««Львівенергозбут», договірні відносини щодо розподілу та постачання електричної енергії на об`єкт, що розташований за адресою АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСР, електропостачальником відсутні. Вказані договірні відносини укладені ОСР, електропостачальником з іншою особою. При цьому до ОСР та електропостачальника не надходило звернень, зокрема від Вас ( ОСОБА_1 ), щодо зміни власника об`єкта та переукладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. За вказаною адресою встановлено лічильник електричної енергії типу СО-И446М № 0436855 із датою державної повірки І квартал 2003 року.

14.09.2022 за вказаною адресою представниками ОСР складено акт про недопуск до вузла обліку в якому зазначено про недопуск до заміни засобу обліку. На вказану адресу споживачу надіслано попередження про припинення постачання (розподілу) електричної енергії від 15.09.2022 № 203-07-2805 за недопуск до заміни засобу обліку. Згідно з трекером АТ «Укрпошта» попередження доставлено у поштове відділення споживача 20.09.2022 року. 03.10.2022 ОСР припинено електроживлення вказаного об`єкта на підставі Акта

Відповідно до інформації наданої ОСОБА_1 , ухвалою Сихівського районного суду міста Львова від 15.11.2022 було відкрито провадження у цивільній справі № 464/5317/22 за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Львівобленерго», про спонукання виконання або припинення певної дії. Враховуючи зазначене та положення підпункту 2 пункту 2.7 Правил розгляду звернень споживачів щодо дій суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та врегулювання спорів, затверджених постановою НКРЕКП від 02.07.2019 № 1333, вирішення спірного питання щодо припинення електроживлення вказаного об`єкта має бути здійснено з урахуванням судового рішення, що набрало законної сили. ПрАТ «Львівобленерго» має відповідно до вимог пункту 7.11 розділу VII ПРРЕЕ відновити електроживлення вказаного об`єкта на період розгляду судом спірного питання, про що повідомити НКРЕКП протягом двох тижнів з дня отримання листа.

Додатково повідомлено, що, якщо позивач є новим власником зазначеного об`єкта, таким чином позивач має звернутися до ПрАТ «Львівобленерго» щодо укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, для чого необхідно надати ОСР документи, визначені пунктом 2.1.8 глави 2.1 розділу ІІ ПРРЕЕ (зокрема копію документа, яким визначено право власності на об`єкт), та після укладення вказаного договору укласти договір про постачання електричної енергії з постачальником універсальних послуг ТОВ «Львівенергозбут» або з іншим обраним позивачем електропостачальником за вільними (ринковими) цінами.

Листом від 06.12.2022 скерованого ПрАТ «Львівобленерго» на адресу ТОВ «Львівенергозбут» повідомлено, що за адресою: АДРЕСА_1 між ПрАТ «Львівобленерго» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з розподілу електричної енергії № . Просили внести відповідні зміни за даною адресою у платіжні документи. Долучено копію паспорту та права власності.

З інформації наданої Борщовицьким старостинським округом Новояричівської селищної ради у листі № 06 від 13.01.2023р. скерованого на адресу Сихівського районного суду м.Львова вбачається, що у Борщовицькому старостинському окрузі зберігаються погосподарські книги за попередні роки. Згідно погосподарської книги за 2006-2010 роки житловий будинок про який йдеться у запиті знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , а згідно погосподарської книги за 2001-2005 роки - АДРЕСА_1 (колишня адреса 73).

В Акті збереження пломб ВАТ «Львіобленерго» від 28.05.2001 року було зазначено споживача ОСОБА_2 .

Згідно з квитанціями на оплату спожитої електроенергії ТОВ «Львівенергозбут» за період січень-грудень 2019 року, за період січень-грудень 2020 року, за період січень грудень 2021 року, за період січень вересень 2022 року у таких було зазначено код (договір) , споживач ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_7 .

У квитанціях на оплату спожитої електроенергії ТОВ ««Львівенергозбут» за період з січня по грудень 2023 року, за період з січня по грудень 2024 року, за період з січня по квітень 2024 року у таких було зазначено код (договір) , споживач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_8 .

Як вбачається з квитанції про оплату № 170303218 від 26.07.2022 здійснено оплату у розмірі 113,76грн., з описом операції: платежі населення за електроенергію; ОСОБА_3 , ТОВ «Львівенергозбут», Борщовичі, С.Бандери, 73; особовий рахунок НОМЕР_1 . Як вбачається з квитанції про оплату № 1053 здійснено оплату у розмірі 66,69грн., зазначено, що спожито з 01.05.2016 по 01.06.2016 117 кВт год, код , споживач ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , одержувач платежу ПАТ «Львівобленерго».

В акті про недопуск працівників ПрАТ «Львівобленерго до вузла обліку електричної енергії та/або до електроустановок споживача від 05.08.2022 року зазначено споживача : ОСОБА_3 , адреса, АДРЕСА_2 , особовий рахунок НОМЕР_1 . В акті про недопуск працівників ПрАТ «Львівобленерго до вузла обліку електричної енергії та/або до електроустановок споживача від 14.09.2022 року зазначено споживача : ОСОБА_3 , адреса, АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 . В акті про недопуск працівників ПрАТ «Львівобленерго до вузла обліку електричної енергії та/або до електроустановок споживача від 30.11.2022 року зазначено споживачач: ОСОБА_1 , адреса, АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 .

Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини якщо інше не встановлено законом.

У рішенні Сихівського районного суду м.Львова від 19.05.2023 року у справі № 464/5317/22 судом встановлено, що з часу набуття права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 позивач отримує послуги з енергопостачання та сплачує за спожиту ним електричну енергію, вказані обставини підтвердив позивач у судовому засіданні. Також встановлено, що у вказаному будинку наявний прилад обліку - лічильник № 0436855, який обліковується по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Як ствердив суд представник відповідача позивач самостійно (через VoiceBot ЛОЕ меню та Автовідповідач) надавав покази засобу обліку № 0436855 до ПрАТ «Львівобленерго» для визначення обсягів спожитої позивачем електричної енергії.

Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно позивач набув право власності на вказаний будинок на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.04.2007. Позивач суду ствердив, що право власності на такий набуто ним в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , яка проживала у цьому будинку з 50-х років, дошлюбне прізвище матері ОСОБА_7 .

Як вбачається із даних Борщовицького старостинського округу Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області від 05.09.2022 №61, в ряді домогосподарств по АДРЕСА_1 відбулась зміна в нумерації будинків та їх власників. Так, згідно вказаного листа, а саме долученого переліку домогосподарств, яких стосувались такі зміни, у графі 21 зазначено: домогосподарство АДРЕСА_4 ; господар ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ).

Як вбачається із матеріалів справи 14.09.2022 представниками ПрАТ «Львівобленерго» складено акт щодо їх недопуску до вузла обліку електричної енергії для виконання робіт по заміні засобу обліку. Акт складений у присутності незаінтересованої особи, а саме діловода Борщовицького старостинського округу Надії Тризуб з відеофіксацією події. Такі дії відповідача узгоджуються з п. 6.2.7 ККО щодо дійсності акту про недопуск. З матеріалів відеофіксації, досліджених судом, вбачається, що дві особи, один з яких позивач у справі, відмовили у доступі до приладу обліку, який встановлений у будинку належному позивачу. При цьому, позивач зазначив, що до вказаної події надавав такий доступ, незважаючи на існування тих самих неточностей щодо анкетних даних споживача та номера будинку, тобто, позивачу було достовірно відомо про їх існування, попри те, що він подавав покази приладу обліку, оплачував надані послуги та допускав представників відповідача до приладу обліку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку позивач, споживаючи послугу з розподілу електричної енергії, яку надавав відповідач, тобто фактично перебуваючи з ним у договірних відносинах, достовірно знаючи про існування неточностей щодо анкетних даних споживача та номера будинку, зумовлених несвоєчасним повідомленням про такі зміни, ухилився від виконання свого обов`язку, як споживача, не перешкоджати заміні засобу обліку.

У постанові Львівського апеляційного суду від 17.10.2023 року у справі № 464/5317/22 встановлено, зокрема, що матеріалами справи стверджується, що позивач ОСОБА_1 будучи з 2007 року власником будинку АДРЕСА_1 користувався електричною енергією, та сплачував ПрАТ «Львівобленерго» кошти за надані послуги за особовим рахунком № НОМЕР_1 згідно поданих ним показників.

Вказані дії ОСОБА_1 підтверджують статус споживача, що купує електричну енергію для власного споживання. Заяви про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт не подавав.

Зазначення в квитанціях про сплату за спожиту електричну енергію споживача ОСОБА_3 та номер будинку АДРЕСА_2 спонукало позивача звернутись із заявою до відповідача про укладення договору саме з ним, як з власником будинку АДРЕСА_1 , проте йому було відмовлено, з тих підстав, що договір укладено з іншою особою.

Разом з тим, позивачу було достеменно відомо, що отримання ним квитанцій про сплату із зазначенням особового рахунку НОМЕР_1 , закріпленого за його будиноком (24) не може стосуватись іншого будинку, оскільки розмір необхідних до сплати коштів за використану ним електричну енергію не заперечувався.

З приводу позовної вимоги в частині визнання факту внесення в офіційний документ завідомо неправдивої інформації, яка була надана ОСОБА_1 у відповіді НКРЕКП № 1 щодо факту незвернення ОСОБА_1 до ПрАТ «Львівобленерго» щодо переоформлення договору споживача на розподіл електричної енергії у зв`язку із зміною власника за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно з ч.1 ст.200 ЦК України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі № 905/902/20, від 23 листопада 2022 року у справі № 2318/1249/2012).

Вирішуючи справи про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні перевіряти, чи містить інформація, що стала підставою для звернення до суду, конкретні життєві обставини, фактичні твердження щодо позивача. Якщо зміст та характер досліджуваної інформації свідчить про наявність фактів, така інформація або її частина не може вважатись оціночним судженням, оскільки є не результатом суб`єктивної оцінки, а відображенням об`єктивної істини, що може бути встановлена у судовому порядку.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 за № 1, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Згідно із п. 18 зазначеної Постанови, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Тобто, саме на позивача покладено обов`язок доведення факту поширення відповідачем інформації, про яку йдеться в позовній заяві.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 звертався до ПрАТ «Львівобленерго» із заявою від 13.09.2021р. в якій було зазначено заявником ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_4 . У заяві ОСОБА_1 просив провесити заміну власника за адресою: АДРЕСА_1 на його ім`я як нового власника. До наданої йому відповіді просив надати копію технічних умов та копію договору на громадянина ОСОБА_3 на ім`я якого приходять квитанції.

У заяві ОСОБА_1 від 12.09.2021 року зазначив прізвище споживача на якого було попередньо оформлено особовий рахунок: ОСОБА_3 . Відповідачі підтверджують обставину, що до грудня 2022 року рахунки за спожиту електроенергію виставлялись на споживача ОСОБА_3 , також дана обставинами підтверджена квитанціями за означений період. До заяви, поданої ОСОБА_1 12.09.2021 року було долучено витяг про реєстрацію права власності. Натомість, у листі вих № 15139/20.3/7-22 НКРЕКП було зазначено про необхідність подання копії документу, яким визначено право власності на об`єкт, що було зроблено позивачем при скеруванні листа від 12.09.2021 року.

Окрім того у відповіді чітко зазначено, що за вказаною адресою встановлено лічильник електричної енергії типу СО-И446М№ 0436855 із датою державної повірки І квартал 2003 року.

Тому не заслуговують на увагу покликання відповідачів, що станом на дату надання відповіді ОСОБА_1 відповіді не було відомо про який об`єкт та особовий рахунок щодо зміни споживача за яким просив ОСОБА_1 у своєму зверненні від 12.09.2021р.

Таким чином при скеруванні листа від 23.11.2022 вих.№15139/20.3/7-22, представником відповідача НКРЕКП було внесено недостовірну інформацію щодо факту незвернення ОСОБА_1 до ПрАТ Львівобленерго щодо переоформлення договору споживача на розподіл електричної енергії у зв`язку із зміною власника за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , що порушує особисті немайнові права позивача, та така інформація була скерована окрім ОСОБА_1 також адресатам: ПрАТ Львівобленерго, відділ НКРЕКП у Львівській області.

Дії відповідачів в цій частині носять суперечливий характер, оскільки саме на підставі звернення ОСОБА_1 від 12.09.2021р та отримання інформації про зміну нумерації будинку було внесено зміни в дані споживача та вірної адреси за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується у запереченні на відповідь на відзив ТОВ «Львівенергозбут» про те, що 06.12.2022 року на адресу ТОВ «Львівенергозбут» від ПрАТ «Львівобленерго» надійшов лист з повідомленням про те, що належною адресою за особовим рахунком № НОМЕР_1 є АДРЕСА_1 про що між ОСОБА_1 та ПрАТ «Львівобленерго» укладено відповідний договір про надання послуг з розподілу електричної енергії. До вказаного листа було долучено копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копія паспорту та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 . Враховуючи дану інформацію ТОВ «Львівенергозбут» були внесені відповідні зміни в особовий рахунок № НОМЕР_1 . В акті про недопуск працівників ПрАТ «Львівобленерго до вузла обліку електричної енергії та/або до електроустановок споживача від 14.09.2022 року вже була зазначена вірна інформація щодо адреси будинку, АДРЕСА_1 , що також підтверджено у листі ПрАТ «Львівобленерго» від 14.11.2022. Також у відзиві на позовну заяву відповідачем ПрАТ «Львівобленерго» підтверджено про отримання відомстей про актуальну дані щодо номеру будинку та власника такого при отриманні листа Борщовицького старостинського округу від 30.08.2022 року.

Проаналізувавши в сукупності всі обставини та надані докази, суд дійшов висновку, що інформація стосовно заявника не відповідає дійсності, не підтверджується доказами чи конкретними фактичними даними, порушує особисті немайнові права ОСОБА_1 як контрагента у договірних відносинах, яка викладена у стверджувальній формі, зокрема його право як споживача на достовірну інформацію у правовідносинах із відповідачами у сфері надання послуг електропостачання, що призвело до невизначеності у правовідносинах ОСОБА_1 як споживача з ТОВ «Львівенергозбут» та ПрАТ «Львівобленерго» та можливості реалізації права позивача на укладення договору із відповідачем ПрАТ «Львівобленерго» за його заявою, про порушення яких вказує позивач у своїй позовній заяві.

Відповідно до ч.5 ст.277 ЦК України якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 за № 1, зокрема зазначено, що задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення вказати, зокрема, на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права.

Правовими нормами ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив про те, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Формування змісту та обсягу заявлених позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення» роз`яснено про те, що вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Із цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Як вбачається з Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 14.09.2014 року № 715/2014, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президентові України і підзвітним Верховній Раді України. НКРЕКП є органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг.

Таким чином, дотримуючись правових норм процесуального законодавства України, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для виходу за межі заявлених позовних вимог із метою повного та ефективного захисту прав і законних інтересів позивача ОСОБА_8 вказавши спосіб захисту порушеного особистого немайнового права, а саме шляхом відкликання документу юридичної особи.

З приводу позовних вимог про визнання недійсним договору про розподіл електричної енергії, укладений між ОСОБА_1 та ПрАТ Львівобленерго; визнання недійсним договору про постачання електричної енергії, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Львівенергозбут; визнання відсутності будь-яких договірних відносин між ОСОБА_1 з ТОВ Львівенергозбут та ПрАТ Львівенергозбут ,суд зазначає наступне.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Положення ст.202 ЦК України передбачають, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію, а друга сторона має право вимагати виконання цього зобов`язання.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення постачання електричної енергії споживачам регулюються Законом України від 13.04.2017 № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року N 312, Кодексом систем розподілу, затвердженим Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 310, Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 311, Кодексом комерційного обліку електричної енергії' та іншими нормативними актами.

Порядок укладення договорів визначені Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312. Відповідно до цих Правил для забезпечення споживання електричної енергії споживач укладає договори: про надання послуг з розподілу електричної енергії споживачу із оператором системи розподілу; про постачання електричної енергії споживачу обраним електропостачальником або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах (стаття 4 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Згідно ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Відповідно до п. 2.1.2. Правил оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок.

Відповідно до п.2.1.5 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил та як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи договору на умовах складеного оператором системи паспорта точки розподілу/передачі.

Пунктом 62 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що побутовий споживач - це індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Частиною 1 ст. 633 ЦК України передбачено наступне: публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 5 п.1.2.15 ПРРЕЕ для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Відповідно до п.2.1.7 ПРРЕЕ ( в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу/передачі та має подати оператору системи письмову заяву про припинення розподілу/передачі електричної енергії на його об`єкт.

Відповідно до п.2.1.8 ПРРЕЕ ( в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи такі документи: заяву про укладення відповідного договору із зазначенням місцезнаходження об`єкта та реквізитів заявника та наявності паспорта точки розподілу/передачі; для фізичних осіб: копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку у паспорті); копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача).

У зв`язку із відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг, яким є ТОВ «Львівенергозбут» згідно з постановою НКРЕКП, здійснює постачання електричної енергії з 01 січня 2019 року у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. ПрАТ «Львіввобленерго» з 01 січня 2019 року надає послуги з розподілу електричної енергії.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

У відповідності до п. 13 Перехідних положень Закону передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень (постанова Верховного суду у справі № 520/11429/17 від 19.12.2019).

Як зазначено вище, у рішенні Сихівського районного суду м.Львова від 19.05.2023 року у справі № 464/5317/22 судом встановлено, що з часу набуття права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 позивач отримує послуги з енергопостачання та сплачує за спожиту ним електричну енергію, вказані обставини підтвердив позивач у судовому засіданні. суд приходить до висновку, що у даному випадку позивач, споживаючи послугу з розподілу електричної енергії, яку надавав відповідач, тобто фактично перебуваючи з ним у договірних відносинах, достовірно знаючи про існування неточностей щодо анкетних даних споживача та номера будинку, зумовлених несвоєчасним повідомленням про такі зміни, ухилився від виконання свого обов`язку, як споживача, не перешкоджати заміні засобу обліку.

У постанові Львівського апеляційного суду від 17.10.2023 року у справі № 464/5317/22 встановлено, зокрема, що матеріалами справи стверджується, що позивач ОСОБА_1 будучи з 2007 року власником будинку АДРЕСА_1 користувався електричною енергією, та сплачував ПрАТ «Львівобленерго» кошти за надані послуги за особовим рахунком № НОМЕР_1 згідно поданих ним показників. Вказані дії ОСОБА_1 підтверджують статус споживача, що купує електричну енергію для власного споживання. Заяви про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт не подавав.

Оскільки положеннями «Правил роздрібного ринку електричної енергії» передбачено можливість укладення договору на постачання електричної енергії, зокрема, й шляхом фактичного споживання електричної енергії та оплати виставлених енергопостачальником рахунків, суд доходить висновку, що продовживши споживати електричну енергію позивач фактично приєднався до умов публічного договору на постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Львівенергозбут».

Таким чином рішеннями судів у справі № 464/5317/22 встановлено вчинення позивачем ОСОБА_1 дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та факт споживання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , що є фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору), відтак договір між ОСОБА_1 та ТОВ «Львівенергозбут» вважається укладеним.

Враховуючи наведені приписи та надані суду докази, суд приходить до висновку про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , фактично було спожито електричну енергію, договір між ОСОБА_1 та ПрАТ «Львівобленерго» вважається укладеним, оскільки фактом приєднання споживача ОСОБА_1 до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема, оплата рахунків та факт споживання електричної енергії.

Враховуючи наведене, вимоги позивача про визнання відсутності будь-яких договірних відносин між ОСОБА_1 та відповідачами ТОВ «Львівенергозбут» та ПрАТ «Львівобленерго» є безпідставними, та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Положеннями ч.ч.1, 2, 3 ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована рішенням суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, мають безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Приписи п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 06.11.2009р. №9 передбачають, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Отже, в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Касаційний цивільний суд у постанові від 10.03.2021 р. у справі № 201/8412/18 вказав, що наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлювати суд на момент його укладення. Тобто недійсність договору має існувати в момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, що виникли на підставі укладеного договору. Невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору, не є підставою для його визнання недійсним (також аналогічний висновок викладений у Постанові КЦС ВС від 22 червня 2020 року в справі № 177/1942/16-ц).

Недійсним можна визнати лише договір як правочин, і така вимога може бути заявлена як однією зі сторін, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Договір як документ, а також дублікат чи копії такого документу не можуть бути визнані недійсними (подібний висновок викладений у Постанова ВП ВС від 14 листопада 2018 року у справі № 161/3245/15- ц (провадження № 14-321цс18).

Згідно з позицією Касаційного господарського суду (постанова від 08.06.2021 р. у справі № 910/11203/20) особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав й інтересів, як-от: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушено оспорюваним договором і внаслідок визнання його недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено й відновлено. Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) у встановленому законом порядку, у який спосіб оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права й законні інтереси, а суд, своєю чергою, перевірити доводи й докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і залежно від установленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від інших установлених судом обставин.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 не підписував договорів з відповідачами у письмовій формі, доводи позивача про підроблення таких не знайшло свого підтвердження.

При розгляді даної справи, не встановлено підстав та умов, які передбачені ст. ст. 203, 215 ЦК України для визнання недійсності договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та договору про постачання електричної енергії, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту недійсності договорів суду не надано, відтак суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог про визнання недійсними договору про розподіл електричної енергії, укладений між ОСОБА_1 та ПрАТ «Львівобленерго» та договору про постачання електричної енергії, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Львівенергозбут».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до - задовольнити частково.

Визнати інформацію стосовно ОСОБА_1 , поширену у листі представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.11.2022 вих. №15139/20.3/7-22 в частині інформації, а саме: до ОСР ПрАТ Львівобленерго не надходило звернень, зокрема від Вас ( ОСОБА_1 ), щодо зміни власника об`єкта та переукладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , - недостовірною.

Зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у 10 денний строк з дня набрання рішенням суду законної сили відкликати лист від 23.11.2022 вих. №15139/20.3/7-22 в частині інформації, а саме: до ОСР ПрАТ Львівобленерго не надходило звернень, зокрема від Вас ( ОСОБА_1 ), щодо зміни власника об`єкта та переукладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, , в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_9 .

Відповідачі:

ПрАТ «Львівобленерго», , м. Львів, вул. Козельницька, 3.

ТзОВ «Львівенергозбут», , м. Львів, вул. Шевченка, 1.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, , м. Київ, вул. Сім`ї Бродських,19.

Повний текст судового рішення складено 22.01.2026 року.

СуддяН. Б. Добош