Справа № 629/981/25
Номер провадження 2/629/20/26
05.02.2026 року м.Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді -Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання-Воєводіної О.В., позивача-відповідача - ОСОБА_1 , представника позивача- відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника відповідача-позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, та зустрічним позовом представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулась с позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 20.03.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу є діти: повнолітня ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 проживає із малолітньою дитиною за адресою АДРЕСА_1 . Оскільки фактично дитина проживає з матір`ю, необхідно визначити місце проживання сина разом з матір`ю, оскільки суд під час розірвання шлюбу не визначив місце проживання дитини одразу. Актом обстеження житлових умов, складеним службою у справах дітей підтверджується факт проживання дитини із матір`ю. Зазначила, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень ОСОБА_1 одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки він працює та має постійний дохід. При сплаті відповідачем аліментів буде забезпечено рівність батьків при несенні обов`язку утримання дитини. ОСОБА_1 звернулася до суду щоб визначити проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із нею, за адресою: АДРЕСА_1 , стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки всіх доходів, до повноліття дитини. Крім того, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_3 на свою користь витрати на правничу допомогу та судовий збір.
07.04.2025 року представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначення проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначив, що неповнолітній ОСОБА_6 бажає мешкати з батьком. На даний час ОСОБА_3 має більше можливостей забезпечувати свого сина ОСОБА_6 необхідним утриманням, медичним лікуванням, оздоровленням, вихованням, навчанням, розвитком тощо. ОСОБА_3 проживає в трикімнатній квартирі, де є всі зручності та облаштована кімната для дитини, її стандартного розвитку та виховання. З огляду на вищевикладене, ОСОБА_3 вважає, що на даний час достатньо всіх необхідних підстав для задоволення його позовних вимог.
19 лютого 2025 року ухвалою суду відкрите провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 31-32).
09.04.2025 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області прийнято та об`єднано в одне провадження зустрічну позовну заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з первісною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини (а.с.71-72).
06.05.2025 року представник позивача-відповідача ОСОБА_1 надав до суду відзив на зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування заперечень зазначив, що дана зустрічна позовна заява представника ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини є такою, що не підлягає задоволенню. Весь час з моменту розлучення ОСОБА_3 досить мало приділяв увагу грошовому забезпеченню, процесу виховання та утримання їхнього спільного сина, і цим була викликана необхідність звернутися до суду. Відповідач перераховує певні гроші на особистий рахунок їхнього сина ОСОБА_7 , при цьому, доступу до рахунку в неї немає, і кошти витрачаються на власний розсуд дитини. Ці витрати, зазвичай, не приносять користь дитині, а лише провокують її на необдумані вчинки та покупки. У цьому віці психіка дитини ще не сформована, а безмежний доступ до інтернету дозволяє витрачати кошти на всілякі безглузді шкідливі та небезпечні речі. Такі дії з боку батька, можливо, мають на меті «підкупити» сина перед судовим процесом щодо визначення місця його проживання і жодним чином не сприяють його вихованню. Тим більше, в ті дні коли ОСОБА_7 залишається ночувати у батька - на наступний день він не приходить до школи і на її неодноразові зауваження, її колишній чоловік не реагував. В зустрічній позовній заяві (в прохальній частині) позивач зазначає позовну вимогу щодо проживання дитини разом із батьком за конкретною адресою, проте жодних доказів на підтвердження цієї адреси та права там перебувати він не надав. Позивач за зустрічним позовом зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проте вказує місце проживання: АДРЕСА_2 . В даному випадку має місце зміна місця проживання без належного підтвердження та оформлення (а.с.93-95).
Відповідно до ст.12 Конвенції ООН про права дитини, ст.171 СК України в ході розгляду справи було опитано та з`ясовано думку малолітнього ОСОБА_6 , який пояснив суду, що майже рік проживає разом із батьком ОСОБА_3 та бабусею ОСОБА_8 . Навчається у школі № 314, у 8 класі. Із матір`ю ОСОБА_1 спілкується щоденно, стосунки з обома батьками характеризує як нормальні. Має більшу прихильність до батька та висловлює бажання проживати саме з ним, що є його добровільним і усвідомленим рішенням. Проживати разом із матір`ю не бажає, однак хоче підтримувати з нею спілкування. Прихильний до обох батьків, проте вважає проживання з батьком більш зручним. У квартирі матері дитина не перебувала, спілкування відбувається телефоном або під час її візитів. Раніше мати проживала разом із ними, однак згодом батько з сином та мати переїхали до різних квартир. Наразі проживає разом з батьком та бабусею.
Представник третьої особи служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Киїєві державної адміністрації у судовому засіданні повідомив, що підтримує позицію, викладену у висновку Державної адміністрації Дарницького району в м. Києві, як органу опіки та піклування, від 24.09.2025 року про визначення місця проживання дитини ОСОБА_6 , відповідно до якого орган опіки та піклування вважав недоцільним визначення місця проживання ОСОБА_6 з одним із батьків, оскільки комісії не вдалося дізнатися думку дитини щодо вказаного питання, тому що батьки відмовлялися надати дитину, посилаючись на різні обставини.
У судових дебатах ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_6 перебуває в стані психологічного ризику, а саме: по-перше, має місце безконтрольне переведення коштів з боку батька ОСОБА_3 ; по-друге, байдуже ставлення батька до шкільного життя дитини та її позашкільного розвитку. Також ОСОБА_1 вважає, що невиплата аліментів матері унеможливлює забезпечення гідного проживання дитини, а саме: харчування, одягу, а також належного психологічного та фізичного здоров`я. Це змусило матір звернутися до суду з метою примусового стягнення аліментів. Крім того, ОСОБА_1 вважає, що у дитини наразі присутні відчуття сорому та страх втрати контакту з матір`ю. Зазначила, що ОСОБА_3 постійно знущається з неї, мали місце систематичні прояви домашнього насильства психологічного, фізичного та економічного характеру, про що ОСОБА_1 неодноразово подавала заяви до Дарницького ГУНП м. Києва. Дуже часто ОСОБА_3 виїжджає у відрядження, залишаючи дитину саму в будинку. ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_3 використовує дитину як ресурс для маніпулювання, можливо з метою уникнення мобілізації. Неодноразово ОСОБА_1 зверталася до ОСОБА_3 з проханням спільно звернутися до психолога, оскільки дитина є неповнолітньою та потребує психологічної підтримки. Проте батько ігнорує ці прохання та не дозволяє звертатися до спеціаліста, намагаючись вплинути на думку дитини. Представник ОСОБА_1 зауважив, що в матеріалах справи наявні довідки та характеристики зі школи, які підтверджують той факт, що під час фактичного проживання дитини з батьком вона має низький рівень навчальних досягнень, систематично запізнюється та не відвідує школу, діючи на власний розсуд. Зв`язок з учителями здійснює мати, тоді як батько не контролює навчальний процес та подальший розвиток дитини. Батько не може забезпечити належний контроль за дитиною, у зв`язку з чим проживання дитини разом із матір`ю є доцільним та таким, що відповідатиме інтересам дитини. Саме мати зможе належним чином контролювати навчальний процес і безпосередньо забезпечувати всебічний розвиток дитини як особистості.
Вислухавши учасників справи та думку малолітньої дитини, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави(ч.1 ст. 2 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів(ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.06.2012 року (а.с. 7).
Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.10.2024 року у справі № 629/5123/24 було розірвано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 (а.с. 11-12).
Згідно копії акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 10.01.2025 року, комісією проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . На момент відвідування спеціалістом загроз життю дитини не встановлено, дитина доглянута. ОСОБА_10 в наявності, що відповідає сезону та віку, чистий, охайний. Зі слів дитини почувається добре. Зі слів матері дитина здорова. Помешкання з сучасним ремонтом (а.с. 16-22).
Згідно копії акту обстеження умов проживання від 10.01.2025 року, комісією проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . У квартирі чисто, умови проживання задовільні. Помешкання облаштоване меблями, побутовою технікою. Санітарні умови задовільні. Для виховання і всебічного розвитку дитини створено належні умови. Дитина забезпечена окремою кімнатою, облаштованою необхідними меблями. Наявні достатні запаси продуктів харчування. Одяг дитини відповідає віку та сезону (а.с. 23-24).
Згідно відповідей з Єдиного державного демографічного реєстру № 1111319 від 12.02.2025 та № 1858633 від 06.10.2025 адреса реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 (а.с. 29-30, 157-158).
Згідно копії довідки лікаря приймально-діагностичного відділення КНП «Київська міська клінічна лікарня № 1», виданої ОСОБА_1 за № 6124 від 24.02.2025 року, їй встановлено діагноз: гіпертонічний криз, неускладнений, гостра реакція на стрес. Рекомендовано нагляд сімейного лікаря, а також психіатра та психолога у зв`язку з перебуванням у групі ризику (а.с. 38).
ОСОБА_1 звернулася із заявою до начальника Дарницького управління поліції ГУНП у місті Києві, в якій повідомила, що протягом пів року до розірвання шлюбу та до теперішнього часу, а саме станом на 10.03.2025 року, її колишній чоловік ОСОБА_3 систематично вчиняє щодо неї домашнє насильство. Заявниця зазначає, що він принижує її честь і гідність, погрожує фізичною розправою, знущається, умисно позбавляє житла та коштів, неодноразово вчиняв побиття, завдавав ляпасів, здійснював психологічний тиск, словесно ображав її та її неповнолітніх дітей. ОСОБА_1 також вказала, що працівники Дарницького УП ГУНП у м. Києві належним чином не реагують на її неодноразові звернення щодо вказаних фактів. Унаслідок постійного психологічного та фізичного насильства вона перебувала на дистанційному емоційному лікуванні; їй було встановлено діагноз: гіпертонічний криз, гостра реакція на стрес. Крім того, колишній чоловік викрав її особисті документи та спільне майно, погрожував фізичною розправою заявниці, її матері та дітям, а також навмисно налаштовує проти неї дітей, сусідів і близьких осіб. У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 просила відповідні правоохоронні органи належним чином відреагувати на зазначені факти та притягнути винних осіб до кримінальної відповідальності. Зазначені обставини підтверджуються копією заяви ОСОБА_1 від 10.03.2025 року (а.с. 39-40).
Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Відповідно до копії відповіді Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві від 17.02.2025 року, - заяву щодо протиправних дій з боку колишнього чоловіка розглянуто Дарницьким управлінням поліції ГУНП у м. Києві та зареєстровано в журналі єдиного обліку за №9201 від 13.02.2025 (СЕД К-6500/13.02.2025). Відповідно до наказу МВС України №100 від 08.02.2019 матеріали розглянуті керівництвом слідчого відділу, прийнято рішення про проведення перевірки на підставі Закону України «Про звернення громадян». Мобільною групою з протидії домашньому насильству щодо ОСОБА_3 винесено терміновий заборонний припис (а.с. 132).
За інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень: постановою Дарницького районного суду м. Києва від 31 січня 2025 у справі № 753/981/25 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20 березня 2025 р. у справі № 753/3213/25 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Згідно копії акту обстеження умов проживання дитини від 10.01.2025 року, комісією проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира складається з 2-х кімнат, орендована. У квартирі чисто, помешкання облаштоване необхідними меблями, побутовою технікою: стіл, шафа, ліжко, є комп`ютер, смартфон. Для виховання і розвитку дитини створені всі умови. У дитини є своя кімната, наявні достатні запаси продуктів харчування. Одяг дитини відповідає віку та сезону (а.с. 48-49).
Відповідно до копії декларації №0001-528Х-М110 про вибір лікаря, який надає медичну допомогу від 12.02.2025 року, ОСОБА_6 взятий на облік до лікаря (а.с. 51).
З копії податкової декларації платника єдиного податку ФОП від 17.01.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність і має дохід за 2024 рік у розмірі 1416863,03 грн. (а.с. 52-59).
Згідно копії договору оренди житлового приміщення від 01.08.2024 року №01/08-24, ОСОБА_3 орендував житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 60-65).
Згідно з копії характеристики ліцею №314 Дарницького району м. Києва від 27.03.2025 року, ОСОБА_6 ,учень 7-А класу, навчається з 2022 року. За цей час ОСОБА_7 зарекомендував себе як врівноважений учень який легко знаходить спільну мову з однокласниками, неконфліктний. Навчальний процес засвоює на середньому рівні. У 7 класі успішність значно погіршилась, з деякими з предметів ОСОБА_7 має низький рівень успішності. Багато уроків пропускає без поважної причини, що відображається на успішності. Батьки приділяють увагу вихованню сина. Мати завжди відвідувала батьківські збори, приходила на індивідуальні бесіди з учителями, контактує з класним керівником. На жаль, значних результатів це не приносить (а.с. 66).
Згідно акту обстеження умов проживання від 16.04.2025 року, комісією було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 . За результатами обстеження встановлено, що квартира складається з 3-х кімнат, коридор, кухня 2 санвузли, у дитини окрема кімната. Житло з усіма комунальними потребами, повнстю облаштоване меблями та побутовою технікою, санітарно-гігієнічні умови задовільні, охайно, чисто, прибрано. Для дитини створені такі умови: ліжко, стіл, стілець, шафа для одягу, іграшки та книги за віковою потребою. Дитина проживає разом із батьком ОСОБА_3 та бабусею ОСОБА_8 . Умови проживання є належними та забезпечують необхідні умови для навчання, всебічного розвитку й виховання дитини. За слів батька стосунки в сім`ї доброзичливі, дружні (а.с. 174).
З акту обстеження умов проживання від 27.03.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що на день складання акту дитина була відсутня, зі слів матері - батько дитини вивіз сина у місто Полтаву, без повідомлення про це матір. Для виховання і розвитку дитини створено усі умови (а.с. 175).
Відповідно до копії повідомлення Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 16.07.2025 року, служба не має можливості надати витяг з протоколу №13 від 10.07.2025 засідання комісії стосовно розгляду питання про надання до суду висновку щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_6 , оскільки зазначене питання у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на засіданні комісії не розглядалося. Разом з тим зазначно, що всі присутні на засідання комісії особи, перед входом до зали засідання комісії, реєструвались в листку реєстрації присутніх на засіданні комісії 10.07.2025. У зазначеному листку реєстрації прізвище ОСОБА_3 відсутнє(а.с. 126).
Відповідно до копії повідомлення КНП ЦПМСД №2 Дарницького району м. Києва від 30.06.2025 № 640, - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Спостерігається лікарем-педіатром Центру, укладена декларація про вільний вибір лікаря, який надає первину медичну допомогу дитині від 12.02.2025 року. Згідно з наявною інформацією в електронній системі охорони здоров`я та наявної інформації в Ф-112/о, ОСОБА_6 на обліку у лікарів- спеціалістів не перебуває. Щеплений за віком. ОСОБА_6 отримує консультації на амбулаторному прийомі у лікаря-педіатра з метою профілактичного огляду та лікування захворювань у супроводі матері ОСОБА_1 . Мати піклується про стан здоров`я дитини, виконує всі рекомендації лікарів (а.с. 127).
Відповідно до копії повідомлення Міського центру дитини Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого органу Київської міської ради від 24.06.2025 року № 069/010-109, за період з 29.05.2025 по 23.06.2025 Центром проводилась робота за запитом щодо сім`ї ОСОБА_11 . Анкети для заповнення були надіслані матері ОСОБА_1 та батькові ОСОБА_3 через телефонний додаток Viber. Мати заповнила та надіслала анкету 16.06.2025 року, батько, попри обіцянку, анкету не надав. З обома батьками проведено консультаційні бесіди. Зі слів матері встановлено, що шлюб між сторонами розірвано у грудні 2024 року. Між сторонами триває спір щодо поділу спільного майна. Мати повідомила про факти домашнього насильства з боку батька, неконтрольоване використання ним грошових коштів, психологічний тиск на дитину, залишення неповнолітнього без нагляду. Зазначені обставини викликають у матері занепокоєння щодо безпеки та психологічного стану дитини. Також повідомлено про відмову батька добровільно сплачувати аліменти. Під час телефонної розмови ОСОБА_3 зазначив, що дитина самостійно визначає бажання спілкування з ним, проживає з ним, перебуває на його утриманні, а втручання матері вважає безпідставним. З урахуванням викладеного, проведення подальшої роботи Центром з неповнолітнім ОСОБА_12 є неможливим (а.с. 128).
Відповідно до копії характеристики ОСОБА_6 від 12.05.2025 року, - ОСОБА_6 , 2012 року народження, учень 7-А класу Ліцею №314 м. Києва, навчається в закладі з 3-го класу. У 56 класах мав проблеми з дисципліною (нецензурна лексика, користування телефоном), але суттєво навчальному процесу не заважав. У 7 класі поведінка та ставлення до навчання значно погіршились: на уроках не працює, систематично порушує правила, ігнорує зауваження вчителів, користується телефоном. Домашні завдання не виконує, часто приходить без навчального приладдя. Потребує постійного контролю. Відвідування занять безвідповідальне: часто запізнюється, самовільно залишає уроки, допускає пропуски без поважних причин, що негативно вплинуло на успішність. Мати співпрацює зі школою, відвідує збори та бесіди, однак позитивних змін у поведінці немає. Батько займає позицію сина та вважає ставлення вчителів упередженим. З однокласниками спілкується добре, випадків булінгу не зафіксовано. На зауваження класного керівника реагує спокійно, може вибачатись, але обіцянок не дотримується (а.с. 129).
Згідно копії повідомлення Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 26.03.2025 № 101/42/к-219-67, - на виконання Порядку, затвердженого постановою КМУ від 01.06.2020 №585, з метою захисту дитини та з`ясування обставин у сім`ї, звернення були направлені до Дарницького районного центру соціальних служб та Дарницького управління поліції м. Києва. За інформацією поліції, за підтвердженими фактами домашнього насильства щодо ОСОБА_3 складено 4 адміністративні протоколи за ст. 173-2 КУпАП, винесено 3 термінові заборонні приписи, особу поставлено на профілактичний облік як кривдника. Центром соціальних служб проведено роботу з сім`єю, надано консультації. Відповідно до рішення Управління соціальної та ветеранської політики Дарницької РДА від 31.01.2025 сім`я отримує соціальну послугу консультування. Наголошено, що згідно із Сімейним кодексом України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, зобов`язані поважати її права та гідність, а також не перешкоджати спілкуванню дитини з іншим із батьків, якщо це не шкодить її нормальному розвитку (а.с. 130).
Згідно копії повідомлення Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 10.02.2025 № 101/42/к-7-31, - за результатами відвідування сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 , спеціалістами служби та Центру складено акт оцінки рівня безпеки дитини, акт обстеження умов проживання та акт оцінки потреб сім`ї. Під час візиту надано інформацію про права, можливості та соціальні послуги. За інформацією Дарницького управління поліції, за підтвердженими фактами домашнього насильства щодо ОСОБА_3 складено 4 протоколи за ст. 173-2 КУпАП, які направлено до Дарницького районного суду м. Києва, та винесено 2 термінові заборонні приписи. ОСОБА_3 поставлено на профілактичний облік як кривдника. Наказом служби від 21.01.2025 №29 малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на облік як дитину, що перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 131).
З копії висновку Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, від 24.09.2025 року вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який розірвано рішенням суду у жовтні 2024 року. Наразі дитина проживає разом з батьком ОСОБА_3 в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де для проживання, розвитку та навчання дитини створено належні умови, що підтверджено актом від 16.04.2025. З`ясовано, що батько дитини отримує самостійний дохід для утримання та забезпечення останньої. Мати дитини ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де для проживання, розвитку та навчання дитини створено належні умови, що підтверджено актом від 27.03.2025. З`ясовано, що мати також має належні житлові умови та самостійний дохід для утримання та забезпечення останньої. Питання щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_6 неодноразово розглядалося комісією з питань захисту прав дитини у липні вересні 2025 року за участю батьків. Комісії не було надано можливості поспілкуватися з дитиною для з`ясування її думки, що унеможливило всебічний розгляд справи. З урахуванням матеріалів, рекомендацій комісії (протокол від 11.09.2025 №16) з метою забезпечення прав та інтересів дитини райдержадміністрація як орган опіки та піклування вважає недоцільним визначати місце проживання ОСОБА_6 (а.с. 171-173).
Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України(далі-СК України), сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР від 27.02.91, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, виконують їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).
Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.
Згідно зі ст. 141 СК України, мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі й на рівне виховання батьками.
Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Отже питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі "М.С. проти України", заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.
На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, щодо підтримки ідеї про те, що в усіх рішеннях, які стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.
Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах сформульовано у постанові Верховного Суду від 04.04.2018р. у справі №756/2109/16-ц.
Згідно ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.
В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_6 пояснив, що вже тривалий час проживає разом з батьком і бабусею. Навчається у школі у 8 класі. Із матір`ю спілкується щоденно телефоном або під час її візитів, стосунки з обома батьками нормальні. Прихильний до обох батьків, однак висловлює бажання проживати саме з батьком, оскільки вважає проживання з ним більш зручним та комфортним, а з матір`ю хоче підтримувати спілкування.
Таким чином, при розгляді спору щодо місця проживання дитини суд насамперед виходить з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.
З матеріалів справи та пояснень учасників судового провадження в судовому засіданні встановлено, що батьки малолітнього ОСОБА_13 не живуть разом, тривалий час дитина проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 з батьком ОСОБА_3 та бабусею ОСОБА_8 , яка є матір`ю ОСОБА_1 . В квартирі у хлопчика є своя окрема кімната, яка облаштована необхідними меблями, дитина забезпечена всім необхідним: продуктами харчування, дитячим одягом та шкільним приладдям. Батьки ОСОБА_13 у рівній мірі здійснюють догляд та виховання дитини, опікуються його здоров`ям та фізичним розвитком, мати відвідує шкільний заклад, де навчається дитина та приймає активну участь у вихованні сина і його культурному розвитку. Мати хлопчика проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Отже батько відіграє у житті дитини важливу роль, виявляє увагу і турботу про дитину та відокремлення малолітнього сина ОСОБА_7 від нього суперечитиме інтересам дитини, враховуючи те, що дитина все життя проживала з батьками але після розлучення дитина проживала з батьком та в судовому засіданні зазначила, що бажає з ним і надалі проживати.
В судовому засіданні також встановлено, що відповідач- позивач ОСОБА_3 не створює перешкоди в спілкуванні позивачки- відповідачки ОСОБА_1 з дитиною, яка безперешкодно спілкується з хлопчиком та проводить з ним час і таким чином бере участь у його вихованні.
Суд критично оцінює посилання відповідача-позивача ОСОБА_1 стосовно агресивної та аморальної поведінки відповідача-позивача- ОСОБА_3 , що могло би негативно відобразитися на здоров`ї та вихованні дитини та не приймає їх до уваги, оскільки вказані обставини не підтверджені жодними належними та допустимими доказами та спростовуються іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, які повністю узгоджуються між собою і не суперечать один одному.
У постанові ВС від 03.05.2018 у справі № 607/1091/16-ц зазначено, що місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.
Враховуючи викладене, суд визначає місце проживання неповнолітнього ОСОБА_13 разом з батьком ОСОБА_3 , за місцем його проживання.
Керуючись ст.ст. 4, 76-81, 259, 263, 268 ЦПК України, ст. 29 ЦК України, ст.ст. 7, 141, 155,157, 161, 171 Сімейного кодексу України, суд -
Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини.
Зустрічний позов представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини-задовольнити.
Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, разом з його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.п.н. НОМЕР_2 , за місцем його проживання.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.А. Мицик