КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/1230/26
Провадження № 2-о/947/108/26
УХВАЛА

13.01.2026 року

Суддя Київського районного суду міста Одеси Калініченко Л.В. оглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

В С Т А Н О В И В:

09.01.2026 року до Київського районного суду міста Одеси в електронній формі через підсистему Електронний суд надійшла в порядку окремого провадження заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, в якій заявник просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Маліновський району м. Одесса 01 листопада 2024 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 01 листопада 2024 року зроблено актовий запис №539334.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаною заявою в порядку окремого провадження розподілено судді Калініченко Л.В.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК України; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК України; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК України.

Статтею 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ч.3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей, провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Отже, положеннями закону визначено, що за правилами окремого провадження з вимогою про розірвання шлюбу може звернутись подружжя зі спільною заявою, яке має дітей, до якої додається письмовий договір про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, а договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, заява ОСОБА_1 подана щодо розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя в порядку передбаченому ст. 109 СК України, подана і підписана лише ОСОБА_1 , яка також не містить інформації і доказів про наявність у подружжя спільних дітей та не додано письмового договору про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Суд зазначає, що розгляд заяви про розірвання шлюбу за згодою подружжя та позовна заява про розірвання шлюбу здійснюються за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку різного провадження (окремого та позовного відповідно).

На відміну від позову про розірвання шлюбу, який може бути пред`явленим одним з подружжя до іншого, спільна заява подружжя про розірвання шлюбу подається до суду за підписами кожного, а не одним з подружжя.

Отже, заява подана тільки одним з подружжя, а тому відповідно не може вважатися спільною заявою подружжя про розірвання шлюбу, яка розглядається за правилами окремого провадження.

Виходячи з положень частини 3 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. (ч.6 ст. 294 ЦПК України).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч.4 ст. 315 ЦПК України).

Суд може виявити наявність спору про право як на стадії відкриття провадження так і в процесі розгляду справи. У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 07.10.2020 р. у справі № 755/2276/17).

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, подана лише одним з подружжя, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вона подана не спільно, а лише одним з подружжя, що не відповідає умовам звернення до суду, передбаченим ч.3 ст. 293 ЦПК України та ст. 109 СК України, що в свою чергу свідчить про наявність спору про право.

Одночасно суд зазначає, що подружжя, яке немає дітей і має спільну згоду на розірвання шлюбу, має право на розірвання шлюбу в позасудовому порядку шляхом подання заяви до органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відтак, зважаючи на вказані обставини, суддя вважає, що вбачається спір про право з підстав відсутньої спільної заяви подружжя на розірвання шлюбу за спільною заявою в порядку передбаченому статтею 109 СК України, а тому наявні підстави для відмовити у відкритті провадження у справі на підставі ч.4 ст. 315 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 186, 259-261, 293, 294, 315, 353-355 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Роз`яснити заявникові, що останній має право на звернення з відповідними вимогами в порядку позовного провадження у цивільному судочинстві передбаченого ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Суддя Калініченко Л. В.