Справа №: 343/2169/25
Провадження №: 2/343/160/26
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря судового засідання Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області, в якому просив позбавити відповідачку батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути з неї на його користь понесені судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачкою він перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25.09.2017 року. В даному шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 , якому встановлено діагноз: обсесивно-компульсивний розлад з елементами аутизму і він є дитиною з інвалідністю з дитинства. ОСОБА_4 кілька разів на рік проходить обстеження у спеціалістів, які призначають йому індивідуальні програми реабілітації. З 2016 року він самостійно піклується про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток, завжди і всюди він разом з сином. Натомість відповідачка, зрозумівши, що ОСОБА_4 має сенсомоторні та мовленнєві порушення з нестійкою увагою, покинула їх з сином. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 не турбується їх спільною дитиною, не цікавиться станом її здоров`я, не виявляє бажання спілкуватися з ситном та приймати участь у його вихованні, матеріально не допомагає та жодного разу не навідалася до сина за місцем проживання. Оскільки відповідачка не відвідує свою дитину та не цікавиться нею взагалі, тобто свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, то він в інтересах неповнолітнього сина змушений звернутися в суд з даним позовом.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. Додатково пояснив, що відповідачка близько 9 років ні з ним, ні з сином не спілкується, дитиною не цікавиться, повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, тому її слід позбавити батьківських прав, з чим остання згідна. Подання даного позову не пов`язано з мобілізацією, а виключно із захистом інтересів неповнолітньої дитини, оскільки він, як батько та опікун дитини з інвалідністю 1 групи, і так має право на відстрочку від військової служби.

Відповідачка відзиву на позов не подавала, на електронну адресу суду надіслала заяву від 22.01.2026 року (а.с. 80), в якій просила розгляд справи проводити без її участі в зв`язку з її проживанням у Чеській Республіці, вказавши, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області за довіреністю № 25/05-28/14в від 08.01.2026 року (а.с. 81) ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що орган опіки та піклування прийшов до висновку про те, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її сина ОСОБА_3 є доцільним і відповідає інтересам останньої, який вона повністю підтримує і просить позов ОСОБА_1 задоволити.

Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 150 даного Кодексу, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частинами 2,4 ст. 155 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, покладеної законом.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 цього ж Кодексу, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який вони розірвали за позовом ОСОБА_2 , про що свідчить рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25.09.2017 року (а.с. 6).

Про те, що батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони по справі, свідчить свідоцтво про його народження серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області 05.11.2014 року (а.с. 7).

З консультативних висновків спеціаліста № 2999 від 26.03.2018 року, № 4802 від 31.05.2018 року, № 285 від 14.01.2021 року, № 611 від 22.01.2019 року та № 11977 від 22.12.2022 року, картки стану здоров`я і розвитку дитини від 05.06.2018 року, даних логопедичного обстеження та результатів психологічного вивчення від 05.06.2018 року (а.с. 12-18) вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на обсесивно-компульсивний розлад з елементами аутизму, загальний недорозвиток мовлення І рівня з порушенням комунікативної функції.

Медичний висновок № 1 про дитину-інваліда віком до 18 років від 12.01.2023 року, виданий Центральною ЛКК КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» (а.с. 45), підтверджує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має захворювання: дитячий аутизм.

Згідно висновків про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини № 22 від 03.08.2018 року та № ІРЦ-85907/2021/253898 від 30.06.2021 року (а.с. 19-29), неповнолітній ОСОБА_3 має розлади аутистичного спектру, йому рекомендовано навчальну програму «Навчання та виховання за типовою освітньою програмою закладів освіти (адаптована) з корекційно-розвитковою складовою програми для дітей із затримкою психічного розвитку».

Відповідно до індивідуальних програм реабілітації інваліда № 31/19 від 24.01.2019 року, № 7/21 від 20.01.2021 року та № 5/23 від 12.01.2023 року, а також індивідуальної програми розвитку від 17.09.2024 року, погодженої з батьком ОСОБА_1 (а.с. 34-39,41-43), неповнолітній ОСОБА_3 виконував програми реабілітації та розвитку.

Як вбачається з психолого-педагогічної характеристики Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий дім» Івано-Франківської обласної ради за № 413/01-20/01 від 02.09.2024 року (а.с. 32), вихованням неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займався тільки батько ОСОБА_6 , дитина завжди охайна та чиста, батько тісно співпрацював зі спеціалістами та виконував всі рекомендації, допомагав всебічно підготувати дитину до навчання в школі, активно приймав участь у всіх заходах закладу.

Згідно акту обстеження від 24.09.2024 року, складеного депутатом Долинської міської ради Новосельським М.М. за участю сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 40), ОСОБА_1 самостійно виховує сина ОСОБА_3 .

Даний факт також підтверджується характеристиками ОСОБА_3 , який є учнем Долинського ліцею «Науковий» (а.с. 44,82), з яких встановлено, що вихованням сина займається тільки батько ОСОБА_1 , який забезпечує дитину всім необхідним шкільним приладдям та речами, приділяє синові багато часу та належну увагу по його вихованню, допомагає з навчанням, приймає участь у шкільному житті дитини, спілкується з класним керівником та асистентом вчителя, систематично відвідує батьківські збори та виконує рекомендації вчителя.

У вказаних характеристиках зазначено, що сім`я неповна.

Наведені факти також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які вказали, що відповідачка вже багато років проживає окремо від дитини, повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не піклується про дитину та не цікавиться її життям, дитина її взагалі не знає.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що затверджений рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області № 1613 від 20.01.2026 року (а.с. 83-85), позбавлення відповідачки батьківських прав відносно цієї дитини є доцільним і відповідає інтересам останньої. Органом опіки та піклування встановлено, що відповідачка протягом 8 років не виконує свої батьківські обов`язки.

Приймаючи рішення в дані справі, суд вважає за необхідне зазначити, що звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_4 не має на меті ухилення позивача від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки останній має право на відстрочку від призову на військову службу як особа, яка виховує дитину з інвалідністю віком до 18 років.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що досліджені в судовому засіданні докази підтверджують свідоме нехтування відповідачкою ОСОБА_2 своїми батьківськими обов`язками та умисне ухилення від їх виконання, а тому її слід позбавити батьківських прав стосовно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою захисту інтересів самої дитини.

Аналіз вищевказаних обставин, на переконання суду, свідчить про те, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно вказаної неповнолітньої дитини є доцільним та буде відповідати її інтересам.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до вимог ст. 169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у випадку зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Як вбачається з квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 1.382647901.1 від 02.11.2025 року (а.с. 46), позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., тому вказану суму слід стягнути з відповідачки на користь останнього.

На підставі викладеного, ст.ст. 7,150,155,164-166 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень і 20 копійок) сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 03.03.2000 року.

Відповідачка: ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області, що знаходиться за адресою: 77504, Івано-Франківська область Калуський район м.Долина проспект Незалежності, 5, .

Суддя: