Справа № 393/690/25
13 січня 2026 року селище Кам`янець
Новгородківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,
за участі секретаря судового засідання Шупрудько К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Кам`янець за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Кредитної спілки ''Істок'' до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2025 року у вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У письмовій заяві зазначив, що позивач підтримує позовні вимоги, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причину своєї неявки до суду не повідомив, заяв, клопотань, відзив до суду не подавав.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на підставі вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позовну заяву не скористався. Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило.
Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, та за одночасним існуванням всіх обставин, що передбачені у ст. 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясував наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Згідно з ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Судом встановлено, що 31.08.2021р. ОСОБА_3 звернувся до позивача із заявою в якій просив прийняти його в Члени Кредитної спілки ''Істок'' (а.с.11).
31.08.2021р. ОСОБА_3 сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок (а.с. 14) та подав заявку про надання кредиту члена кредитної спілки ''Істок'', яка була задоволена кредитним комітетом позивача (а.с.15, 16).
31.08.2021р. між ОСОБА_3 (позичальником) та Кредитною спілкою ''Істок'' (кредитором) укладено Договір про споживчий кредит №ДКН-2815. Відповідно до договору кредитор на умовах цього договору надає позичальнику грошові кошти в сумі 16 400 грн, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і виконати свої обов`язки за даним договором у повному обсязі (п.1.1). Строк дії договору становить 12 календарних місяців, тобто з моменту підписання цього договору 31.08.2021р. і до 31.08.2022р., але не може бути менше, ніж строк повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п.1.2). Процентна ставка за користування кредитом за даним договором становить 15% річних. Тип процентної ставки фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку дії договору (п.3.2). Відповідальність сторін за порушення умов договору (п.6.10) (а.с.17-18зворот).
Позивач умови договору виконав належним чином та 31.08.2021р. надав ОСОБА_3 кредит в сумі 16 400 грн (а.с.21).
Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Згідно з ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за вказаним договором, 31.08.2021р. позивач уклав з відповідачем ОСОБА_1 договір поруки №ДКН-2815ДП1, та з відповідачем ОСОБА_2 договір поруки №ДКН-2815ДП2. За умовами вказаних договорів поруки, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед кредитором відповідати всім своїм майном за повне та своєчасне виконання всіх зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит №ДКН-2815 від 31.08.2021р., відповідно до якого позичальником є ОСОБА_3 , та на підставі якого останній отримав кредит в сумі 16 400 грн, на строк 12 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15% річних, що нараховуються згідно умов кредитного договору, а також погашення сум витрат кредитора, пов`язаних з неналежним виконанням позичальником зобов`язань по кредитному договору та відшкодування збитків, які можуть бути заявлені кредитором, згідно умов кредитного договору та вимог чинного законодавства України (а.с.19-19зворот, 20-20зворот).
Позичальник ОСОБА_3 у порушення умов договору не здійснив жодного платежу, а тому позивач направляв вимоги про наявність кредитної заборгованості, відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проте, заборгованість за договором відповідачі не погасили (а.с.26-27, 28-29).
Відповідно до ч.1 ст.555 ЦК України у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов`язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачами суду не надано.
Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що відповідачам було відомо про необхідність виконання взятих на себе зобов`язань, але ж останні їх належним чином не виконали, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідачів у рівних частках по 1514 грн з кожного необхідно стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258268, 272, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 526, 527, 530, 553-555, 599, 610, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного рішення.
Відповідач, якому заочне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного рішення шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Кропивницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя Ю.В. Рачкелюк