Справа № 357/2849/25
Провадження № 2/357/1072/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2025 року представник ТОВ «Коллект центр» через систему «Електронний суд» звернувся в суд з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 4697509 від 27.08.2021 у розмірі 25 054,50 грн, а також судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.08.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено договір № 4697509, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 3 000 грн. Кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору, однак останній кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 25 054,50 грн, яка складається з: 3 000 грн. - тіло кредиту; 22 054,50 грн - проценти. В подальшому до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

08.04.2025 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11.06.2025 на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив з запереченнями на позов. В обґрунтування відзиву вказано, що приєднаний до матеріалів справи договір не містять підписів сторін договору. Вказано, що кредитний договір укладено в режимі онлайн шляхом заповнення в електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті позивача. Однак, відповідач вказаним у договорі номером телефону та адресою електронної пошти ніколи не користувалася. Матеріали справи не містять належних доказів, що підтверджують видачу їй кредитних коштів за спірним кредитним договором. Належними доказами можуть бути лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Вказано, що кошти відповідач не отримувала. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Разом з відзивом стороною відповідача подано клопотання, в якому просить суд витребувати від Акціонерного товариства «ПУМБ» відомості, що становлять банківську таємницю.

12.06.202 ухвалою суду задоволено клопотання відповідача та витребувано від АТ «ПУМБ» відомості, що становлять банківську таємницю, а саме: 1) інформацію щодо відкриття банківських рахунків на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; 2) якщо такі банківські рахунки відкривалися ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , повідомити яким способом відкривалися рахунки, чи видавалася платіжна картка особисто чи іншим способом, коли і кому; 3) якщо відкривалася банківська картка з номером НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , надати виписку руху коштів за серпень 2021 року, встановлено строк для подання доказів - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали, але не пізніше призначеної судом дати судового засідання, судове засідання відкласти на 21.08.2025.

24.06.2025 представником позивача подана до суду відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначені додаткові доводи. Зокрема вказано, що факт ідентифікації відповідача підтверджується довідкою про ідентифікацію, відповідно до якої на номер телефону відповідача було направлено одноразовий ідентифікатор, яким і було підписано договір. Крім того, відповідач не заперечує, що всі відомості, вказані в заявці-анкеті є коректними, зокрема: ПІБ, РНОКПП, паспортні дані, телефон, реквізити банківської картки, тощо. Матеріали справи не містять та Відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності укладеного кредитного договору, доказів того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню сторін, не надано. ТОВ «Мілоан» не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена ТОВ ФК «Елаєнс» на підставі укладеного між сторонами договору. Твердження відповідача про те, що він не отримував кредитних коштів, тощо не заслуговують на увагу. Вбачається, що відповідач, отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. Просить поновити строк на подачу та долучити до матеріалів справи відповідь на відзив, позовні вимоги задовольнити, розгляд справи здійснювати без участі представника позивача.

Також на адресу суду від директора позивача Ткаченка М. надійшло клопотання, в якому останній просив суд витребувати від ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» доказів.

30.06.2025 на адресу суду надійшов лист АТ «ПУМБ» про відсутність в банку відкритих банківських рахунків на ім`я ОСОБА_1 .

21.08.2025 суд на місці ухвалив приєднати до матеріалів справи відповідь на відзив та доручив представнику позивача належним чином надіслати її відповідачу.

Також, ухвалою суду від 21.08.2025 за клопотанням позивача витребувано від ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» повний номер та інформацію про власника банківської картки, на яку було здійснено зарахування коштів від ТОВ ФК «Елаєнс» 27.08.2021 в сумі 3 000 грн (маска картки: № НОМЕР_3 ) за Договором № 4697509, банк емітент АТ «ПУМБ», номер в системі FONDY: 437671012.

07.10.2025 суд на місці ухвалив за клопотанням представника відповідача відкласти судове засідання до 04.12.2025 та повторно надіслати ухвалу про витребування доказів.

04.12.2025 суд за клопотаннями сторін ухвалив відкласти судове засідання на 27.01.2026.

Ухвала суду від 21.08.2025 про витребування доказів неодноразово надсилалась судом на адресу ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс», однак поштові конверти поверталися на адресу суду неврученими, зокрема з довідкою поштового відділення про відсутність адресата (а.с. 212).

16.01.2026 на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення з додатковими обґрунтуваннями щодо спірних правовідносин, надано звіт Українського бюро кредитних історій щодо відповідачки та додаткові докази. Просив поновити строк для подання додаткових доказів, долучити дане пояснення до матеріалів справи та відмовити у задоволенні позову.

27.01.2026 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких висловлено заперечення щодо поновлення строків на подання доказів та приєднання крім інших доказів кредитного звіту Українського бюро кредитних історій. Вказано, що інші надані до письмових пояснень докази жодним чином не підтверджують отримання позики на картковий рахунок саме відповідачки.

27.01.2026 представник відповідача подав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача просив врахувати аргументи, зазначені у відзиві та поясненнях, а також просив відмовити у задоволенні позову.

27.01.2026 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання в зв`язку з хворобою та поганим самопочуттям представника ТОВ «Коллект Центр» Німченко А.Р., а також зацікавленістю останньої в тому, щоб судове засідання відбулося.

Однак, з огляду на відсутність доказів на підтвердження поганого самопочуття представника позивача, наявність дозволу суду на відеозв`язок, тривалість судового провадження у даній справі, наявність правових позицій сторін у справі, а також те, що нові докази не спростовують фактичні обставини справи, подані поза межами процесуальних строків, суд на місці ухвалив відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення судового засідання, прийняти до розгляду письмові пояснення представника позивача та додаткові пояснення відповідача з метою повного та всебічного встановлення усіх обставин справи та врахування позицій сторін по справі.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Згідно наявних у справі копії документів, 27.08.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит № 4697509, шляхом подання відповідачем анкети-заяви на кредит та направлення позичальнику електронним повідомленням (SMS) одноразового ідентифікатора на мобільний телефонний номер позичальника, при веденні якого підтверджено прийняття умов кредитного договору.

Відповідно до п. 1.1-1.4 договору кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 3 000 грн на 15 днів з 27.08.2021 по 11.09.2021, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом до 11.09.2021.

Вказаним договором встановлені загальні витрати за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту), що складають 4,50 грн в грошовому виразі та 4,00% річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), а також включаючи складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору (п. 1.5 договору), орієнтовна загальна вартість кредиту складає 3 004,50 грн.

Відповідно до п. 1.5.2 договору, проценти за користування кредитом становлять 4,50 грн, які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно із п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Згідно з довідкою ТОВ «Елаєнс» від 12.12.2024, підтверджено успішний переказ коштів згідно з договором № 4697509 в розмірі 3 000 грн 27.08.2021 на картковий рахунок НОМЕР_3 First Ukrainian International Bank.

В матеріалах справи міститься анкета-заява на кредит № 4697509 від 26.08.2021, паспорт споживчого кредиту № 4697509, графік платежів за договором, Правила надання фінансових кредитів, довідка про ідентифікацію клієнта, довідка по заяві на кредит № 4697509 від 27.08.2021, копія інформації про посвідчення особи, інформація з електронного файлу, відомості про щоденні нарахування та погашення за договором, розрахунок заборгованості.

29.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102 (з урахуванням акта приймання-передачі та реєстру боржників), відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» належне йому право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4697509.

В подальшому, 10.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» належне йому право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4697509.

Відповідачем надано заяву від 01.04.2025 про скоєння кримінального правопорушення, предметом якого є укладення кредитного договору № 4697509 від 27.08.2021, талон-повідомлення єдиного обліку № 17649 про реєстрацію заяви ОСОБА_1 , лист та довідку Білоцерківського РУП від 04.04.2025 за наслідками звернення ОСОБА_1 , скарга на бездіяльність працівників поліції від 07.04.2025 та ухвала слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.04.2025 про зобов`язання посадових осіб внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення та розпочати досудове розслідування за заявою ОСОБА_1 від 01.04.2025 про вчинення злочину.

Згідно з листом АТ «ПУМБ» в банку відсутні відкриті банківські рахунки на ім`я ОСОБА_1 .

При вирішенні справи суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень частин 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Системний аналіз указаним норм закону свідчить про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Така пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення вказаного законодавства свідчать про те, що електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Заперечуючи проти позову відповідач посилається, зокрема на ст. 1046 ЦК України, відповідно до якої договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У даній справі на підтвердження позовних вимог ТОВ «Коллект Центр» було надано суду зазначену копію кредитного договору, лист ТОВ «Елаєнс» про успішний переказ коштів, довідку про ідентифікацію клієнта за номером телефону, відомість про щоденні нарахування та погашення за кредитом, а також розрахунок заборгованості за укладеним кредитним договором.

Однак, надані позивачем документи, ні прямо, ні опосередковано, не підтверджують факт отримання відповідачем ОСОБА_1 від позичальника коштів на виконання укладеного договору, а також наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі, який зазначено у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 заперечує як факт підписання нею електронним шляхом кредитного договору так і факт отримання нею коштів, категорично вказує на те, що позивач не підтвердив виконання свого обов`язку щодо доведення факту видачі їй коштів. Наголошує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, оскільки документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації. Однак таких документів позивач суду не надав.

Суд враховує, що за змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (ст. 78 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

У даному випадку наданий ТОВ «Коллект Центр» розрахунок заборгованості не є первинним бухгалтерським документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а тому не є належним доказом наявності заборгованості.

Цей розрахунок із зазначенням конкретного розміру заборгованості є документом, що створений самим позивачем, а відтак, інформація зазначена в розрахунку, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Такими доказами можуть бути банківські виписки, квитанції чи платіжні інструкції щодо перерахування кредитних коштів позичальнику на його банківський рахунок.

Разом з тим, позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу були перераховані грошові кошти у розмірі, який зазначені позивачем у справі.

При цьому, витребування доказів судом не підтвердило вимоги позову, відповідно і не спростувало встановлених судом обставин.

До матеріалів справи долучена копія листа ТОВ «Елаєнс» від 12.12.2025 про успішний переказ коштів за кредитним договором. Разом з цим, із вказаного листа неможливо встановити отримувача коштів, тому суд не може визнати цей документ належним доказом перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів на виконання умов укладеного кредитного договору.

Відомість про щоденні нарахування та погашення за кредитом також є неналежним доказом у справі, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони.

Будь-яких інших документів на підтвердження перерахування коштів матеріали справи не містять, при цьому відповідач послідовно заперечувала факт укладення нею кредитного договору та отримання коштів під час розгляду даної цивільної справи, також надала власні звернення щодо шахрайських дій внаслідок наявності кредитного договору № 4697509 від 27.08.2021.

З урахування наявних у справі доказів та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову за недоведеністю.

Якщо суд відмовляє у задоволенні позову, то згідно зі статтею 141 ЦПК України усі судові витрати, включаючи судовий збір та інші витрати, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Київського апеляційного суду.

Оскільки в судовому засіданні підписано лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02.02.2026.

Суддя А. Ю. Цуранов