Справа № 643/610/26
Провадження № 2/643/3462/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2026 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Поліщук Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в особі представника адвоката Некрасов О.В. звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 20 червня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовим записом № 812.

Ухвалою суду від 19.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

30.01.2026 від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Матарикіної С.П. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання прохає розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, надати сторонам строк на примирення шість місяців. Відмовити позивачці у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування заяви представник відповідача посилається на те, що між сторонами є не врегульовані важливі питання щодо їх прав та обов`язків, як подружжя, а також не щодо виховання обох малолітніх дітей. Позивач та відповідач прожили в шлюбі майже десять років. Були знайомі та мали стосунки вже більш ніж п`ятнадцять років. За спільне сімейне життя було різне і зліти і падіння, але подружжя намагалося зберегти свої відносини. Відповідач вважає, що рішення про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини та чоловіка.

03.02.2026 представником позивача ОСОБА_1 адвоката Некрасова О.В. подано відповідь на відзив, в якому представник прохає відмовити у наданні строку на примирення та у задоволенні клопотання про розгляд справ з викликом сторін, шлюб розірвати, посилаючись на те, що фактично сімейні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер та існує виключно юридично. Примирення між сторонами є неможливим, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Посилання відповідача на тривалість шлюбу та давність стосунків між сторонами є оціночними судженнями, які не змінюють факту остаточного розпаду сім`ї. Сам по собі строк перебування у шлюбі не свідчить про можливість або доцільність його збереження. Таким чином, доводи відповідача спрямовані виключно на затягування розгляду справи та не спростовують підстав для розірвання шлюбу. Відсутність між сторонами домовленості щодо місця проживання дітей та порядку здійснення батьківських прав не є перешкодою для розірвання шлюбу та не може слугувати підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Справа про розірвання шлюбу не є складною, не потребує дослідження значного обсягу доказів, допиту свідків чи з`ясування обставин, які неможливо встановити на підставі письмових матеріалів справи. Усі істотні обставини викладені позивачем у позовній заяві та підтверджуються наданими доказами. Відповідачем не наведено жодних обґрунтованих підстав, які б свідчили про необхідність розгляду справи з викликом сторін або про неможливість її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Положеннями п. 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи про розірвання шлюбу віднесені до малозначних справ.

Статтею 274 ЦПК України визначено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частина 6 ст. 279 ЦПК України визначає, коли суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

З огляду на викладене, враховуючи, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, відсутності обґрунтування клопотання позивача про необхідність розгляду справи у судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання.

Щодо надання строку для примирення суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Статтею 211 ЦПК України установлено, що одним із завдань розгляду справи по суті визначається сприяння примиренню сторін.

Суд повинен вжити заходів щодо примирення подружжя (ст. 111 СК України).

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадках відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї із сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та наданням сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При призначенні строку на примирення суд враховує думку сторін та конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на примиренні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Враховуючи, що відповідач бажає зберегти сім`ю, подружжя має двох малолітніх дітей, суд вважає, що заява про надання строку на примирення підлягає задоволенню, тому необхідно надати сторонам строк для примирення.

Визначаючи строк, який необхідно надати сторонам для примирення, враховуючи заперечення відповідачки, суд вважає, що для вжиття заходів для примирення буде достатнім надати подружжю строк для примирення протягом 2 місяців.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення, до закінчення строку для примирення, визначеного судом у відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України.

На підставі ст. 111 СК України, керуючись ст. 240, 251, 253, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про проведення розгляду справи № 643/610/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовити.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про надання строку на примирення задовольнити частково.

Надати сторонам у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - строк для примирення тривалістю у два місяці, тобто до 06.04.2026.

Провадження у справі зупинити до закінчення строку для примирення.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Харківського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Поліщук