Справа № 293/118/26
Провадження № 4-с/293/3/2026
УХВАЛА

05 лютого 2026 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В., вирішуючи питання про прийняття до розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця - начальника Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савіної Наталії, стягувач ПАТ "Райффайзен банк Аваль"

ВСТАНОВИВ:

30.12.2025 ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Хільчевського С.О., звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, згідно якої просить:

- визнати протиправною бездіяльність начальника Боннського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Мінісіерства юстиції Сазіної Наталії Петрівни з приводу відмови у знятті арешту, ще накладений на все майно та кошти ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 45962916 від 12.01.201 виданою державним виконавцем Богунського ВДВС ум. Житомирі, реєстраційний номер обтяження: 8745101 від 16.02.2015;

- зобов`язати начальника Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савіну- Наталію Петрівну або за її дорученням уповноваженого державного виконавця винести постанову про зняття арешту з майна, накладеного відповідно до постанови арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, №45962916 від 12.01.2015 виданої державним виконавцем Богунського ВДВС у м. Житомирі, реєстраційний номер обтяження: 8745101 від 16.02.2015.

Розглянувши надані матеріали скарги, суд вважає за необхідне повернути скаргу скаржникові без розгляду, зазначивши наступне.

Скарги на дії, бездіяльність, рішення державних виконавців розглядаються за загальними правилами, встановленим Цивільним процесуальним законом, із винятками і особливостями, передбаченими Розділом VII ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень".

Право на звернення із скаргою до суду визначено ст. 447-1 ЦПК України, відповідно до положень якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно положень ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 448 ЦПК України скарга подається в письмовій формі і підписується стороною виконавчого провадження, її представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За вимогами ч. 3 ст. 448 ЦПК України скарга повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається скарга;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

4) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються;

5) ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження;

6) номер справи, в якій видано виконавчий документ, реквізити виконавчого документа;

7) дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця;

8) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

9) викладення обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до скарги.

Окрім вказаного, суд зазначає, що ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду:а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

Судом встановлено, що у скарзі, з якою звернулась ОСОБА_1 відсутні: ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження; номер справи, в якій видано виконавчий документ, реквізити виконавчого документа; дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Відповідно до ч. 5 ст. 448 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду протягом чотирьох днів після її надходження до суду.

Суд звертає увагу скаржника, що процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

Аналіз наведених вище процесуальних норм свідчить про те, що скаржник мав звернутися до суду в 10-денний строк з часу, коли дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, одночасно зазначивши у скарзі відповідну дату.

У поданій до суду 29.01.2026 скарзі заявниця, в тому числі, просить визнати протиправною бездіяльність начальника Боннського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Мінісіерства юстиції Сазіної Наталії Петрівни з приводу відмови у знятті арешту, що накладений на все майно та кошти ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №45962916 від 12.01.2015, виданої державним виконавцем Богунського ВДВС умЖитомирі.

Натомість скаржник - ОСОБА_1 у подані йдо суду скарзі не зазначає та не додає відповідних належних та допустимих доказів про те, коли вона дізналася про пропорушення свого права та відповідно мотивованого клопотання про поновлення пропущеного строку не заявила.

Суд зауважує, що процесуальним законодавством (ч. 5 ст. 448 ЦПК України) передбачено повернення скарги на дії державного виконавця без розгляду у разі її невідповідності вимогам ч. 3, 4 ст. 448 ЦПК України.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду ( ч.2 ст. 449 ЦПК УКраїни).

Відповідно до приписів процесуального закону учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або не вчиненням процесуальних дій.

Учасники справи зобов`язані, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ст. 12 ч. 2, 4, 43, 44 ч. 1, 49 ч. 1 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, N 26746/05, § 110, рішення вд 20 лютого 2014 року).

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, N 19164/04, § 47, рішення від 21 жовтня 2010 року).

У даному разі судом встановлено обставини наявності підстав для повернення скарги ОСОБА_1 особі, яка її подала в порядку вимог ч. 5 ст. 448 та ч.2 ст. 449 ЦПК України, а тому, така скарга підлягає поверненню без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 447, 448 ,449 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 за вх № 702 від 29.01.2026 на бездіяльність державного виконавця повернути скаржнику без розгляду.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 05.02.2026.

Cуддя Людмила ЛОСЬ