ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1593/26
провадження № 2-з/753/11/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О. Ф. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвалою суду від 30 січня 2026 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Разом з позовом було подано заяву про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення заборони відчуження та вчинення реєстраційних дій стосовно нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Вимоги позову мотивовані тим, що 05 листопада 2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (далі по тексту - третя особа) був укладений шлюб. Під час перебування у шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 була придбана квартира за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 2849, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченко Олександром Володимировичем 24.11.2018 року. Зазначене підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 458504376 від 26.12.2025 року. 24.11.2018 року за ОСОБА_3 було зареєстроване право власності на Квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 07.06.2025 року. Після його смерті приватний нотаріус Васютенко Анжела Миколаївна відкрила 18.06.2025 року спадкову справу № 15/2025 зареєстровану за реєстраційним номером 74227317, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 83036963 від 27.10.2025 року. 30.10.2025 року між третьою особою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу серія та номер: 1168, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скринником Сергієм Миколайовичем 30.10.2025 року, що підтверджується інформаційною довідкою № 458504376 від 26.12.2025 року. На підставі вказаного договору право власності на нерухоме майно квартиру за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстроване за відповідачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.10.2025 року, номер відомостей про речове право: 62116354, винесеного відповідно до Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Скринника Сергія Миколайовича від 30.10.2025, індексний номер: 81606808.

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та є сином померлого ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 27.04.1964 року. На момент смерті батька ОСОБА_4 Позивач ОСОБА_1 досяг 60-річного віку, тобто є непрацездатною особою, і має право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до частини першої статті 1241 ЦК України. Спадкоємцями 1 черги після смерті ОСОБА_4 є, крім ОСОБА_1 , також дружина померлого - ОСОБА_3 . А тому, на думку позивача, його обов`язкова частка після смерті ОСОБА_4 склала 1/8 частину вказаної квартири (1/2 частини квартири для 2 спадкоємців по 1/4 частині кожному, половина від 1/4 частини - 1/8 частина). 31.10.2025 року позивач прийняв спадщину - звернувся до приватного нотаріуса Васютенко Анжели Миколаївни із заявою про прийняття спадщини № 68. 17.12.2025 року приватний нотаріус Васютенко Анжела Миколаївна видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ОСОБА_4 , з тих підстав, що право власності на квартиру, на яку просить видати свідоцтво про право на спадщину позивач, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстроване на іншу особу, а не на спадкодавця ОСОБА_4 .

Зважаючи на викладене позивач вимушений був звернутися до суду з позовом про захист своїх прав шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування заяви зазначає, що позивачем заявлено позов про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме: 1/8 квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що в разі незастосування заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження об`єкту житлової нерухомості квартири за адресою: АДРЕСА_1 , при вирішенні позову на користь позивача, останній не зможе виконати рішення суду про витребування майна у випадку, якщо буде змінено його власника, і відповідно позивач буде змушений подавати новий позов до інших осіб. Оскільки між сторонами існує спір щодо права власності на майно, тому способом захисту свого права позивач обрав звернення з віндикаційним позовом. При цьому, одразу після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , не дочекавшись 6-місячного строку на прийняття спадщини, продала квартиру відповідачу - ОСОБА_2 , що може свідчити про намір ОСОБА_3 усунути позивача від спадщини. Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_3 набула право власності на спірну квартиру під час її перебування у шлюбі з ОСОБА_4 , після смерті якого на момент придбання відповідачем квартири, не пройшло 6 місяців, у добросовісного покупця не могли не виникнути сумніви щодо наявності прав на Квартиру у спадкоємців померлого - що також може свідчити про недобросовісність дій покупця (відповідача - ОСОБА_2 ). Відтак, існує реальна загроза відчуження спірної квартири третім особам. За таких обставин обраний позивачем вид забезпечення позову накладення заборони на відчуження об`єкту житлової нерухомості квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є співмірним та прямо стосується предмету позову, який Позивач подав до суду і, оскільки існує ризик відчуження майна на користь третіх осіб, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення заборони на відчуження квартири може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення його позову та призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду. Вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження спірної квартири, з метою недопущення перереєстрації прав на це майно та зміни його титульного володільця під час судового розгляду справи, жодним чином не створює відповідачеві перешкоди у користуванні цією квартирою.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, вивчивши зміст заяви про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що вимоги вказаної заяви підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

У відповідності до п. 1, ч. 1, ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 належить на праві приватної власності квартира, площею 62,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 .

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд від 09.09.2020 у справі № 509/2765/19 (провадження № 4-21904св19) викладено правову позицію згідно з якою, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд від 09.09.2020 у справі № 760/5582/20 (провадження № 61-12876св20) викладено правову позицію згідно з якою, частинами 1 та 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього кодексу заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 (провадження№ 14-88цс20).

Згідно із п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд встановив, що наразі існує спір, врахував обставини, які можуть утруднити в майбутньому виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, з огляду на що дійшов висновку щодо необхідності застосування в даному випадку заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження та вчинення реєстраційних дій стосовно нерухомого майна належне відповідачу на час розгляду вказаної заяви.

При цьому, суд вважає, що вимоги про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження та вчинення реєстраційних дій на нерухоме майно відповідача є співмірними з заявленими позовними вимогами, та застосування такого виду забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки не порушує прав відповідача на володіння та користування майном, в той час як відчуження відповідного майна в подальшому може утруднити виконання рішення в разі задоволення позову.

Крім того, заходи забезпечення позову є тимчасовими і за результатами вирішення між сторонами спору можуть бути скасовані судом.

Таким чином, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, предмет та підстави спору, який виник між сторонами, співмірність обраного позивачем виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суддя приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 62,5 кв. м, житловою площею 37,2 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 30.10.2025. Накладення заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчинення реєтраційних дій щодо об`єкту нерухомого майна: житлова квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 62,5 кв. м, житловою площею 37,2 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 30.10.2025.

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Стягувач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Боржник: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ).

Строк пред`явлення ухвали суду до виконання 3 (три) роки.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: