Справа №949/1720/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді Отупор К.М.,
за участю секретаря судового засідання Катюха К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
15 січня 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області ухвалив рішення по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Як вбачається із заяви представника позивача Андрущенка М.В., яка надійшла на адресу суду 23 січня 2026 року, він просить суд вирішити питання щодо судових витрат та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
У заяві про ухвалення додаткового рішення зазначив, що рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області по справі №949/1720/25, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 було задоволено. У позовній заяві позивачем було зазначено, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу становить 5000 грн. Однак, при ухваленні даного рішення судом не було вирішено питання щодо судових витрат, а саме стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.
Оглянувши матеріали справи та заяву про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов такого висновку.
Згідно вимог частини 1 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, сплачені позивачем витрати на професійну правничу допомогу стягуються з відповідача на користь позивача.
Однак, варто зазначити, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Тому, беручи до уваги обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, з огляду на складність даної справи, яка була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, зважаючи на принципи співмірності судових витрат та співвідношення їх розміру до предмета спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення витрат на правничу допомогу та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 3000 грн. таких витрат.
Відповідно до вимог статті 246 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Оглянувши матеріали справи, суд рахує, що є всі підстави для ухвалення додаткового рішення.
Керуючись статтями 133, 246, 270, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Заяву задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТТовариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС", судові витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень).
Апеляційна скарга на додаткове рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи, згідно пункту 4 частини 5 статті 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя: підпис.
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.
Суддя Дубровицького
районного суду К.М. Отупор