Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 704/1392/25

27 січня 2026 р. м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Дьяченка Д.О.

при секретарі Табачківській М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тальне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Тальнівський відділ Державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області про зняття арешту з нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з нерухомого майна. На підставу своїх вимог посилається на те, що 10.05.2016 року державним виконавцем, який мав повноваження реєстратора Саламахою Мирославом Володимировичем на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер : 50088083 , виданий 10.05.2016 року Тальнівським ВДВС ГТУЮ у Черкаській області зареєстровано у Державному реєстрі речових прав арешт на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Адвокат позивачки звернулася із адвокатським запитом до Тальнівського відділу державної виконавчої служби про скасування арешту із належного мені майна. Однак листом від 08.10.2025 року у задоволенні запиту було відмовлено. Позивач вважає, що відмова Тальнівського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області була незаконною з наступних підстав:

Вищевказане домоволодіння позивач отримала у власність після смерті свого батька ОСОБА_4 на підставі рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 28.12.2012 року. У червні 2016 року в.о. начальника Тальнівського РВ ДВС звернувся до суду з поданням про виділення частки майна. в якому посилався на те, що на примусовому виконанні у Тальнівському відділі державної виконавчої служби у Черкаській області знаходиться виконавче провадження № 50088083 від 08.02.2016 року, відкрите на підставі виконавчого листа №201/7642/14-ц від 09.06.2015 року виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення моральної шкоди в сумі 200000 грн. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 . В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник ОСОБА_2 одружений з ОСОБА_1 . Згідно з довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухомо майно та реєстру прав власності на нерухоме майно стало відомо, що за ОСОБА_1 05.02.2013 року був зареєстрований на праві приватної власності житловий будинок по АДРЕСА_1 . тобто майно набуте в період шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя, тому для забезпечення фактичного виконання виконавчого документа та стягнення заборгованості на користь стягувача, державний виконавець просив виділити частку майна боржника в натурі. Рішенням суду від 17.06.2016 року в задоволенні вимог державного виконавця було відмовлено оскільки дружина боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 набула право власності на майно (домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 ) за час шлюбу, але в порядку спадкування, то вказане майно є її особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя.

Однак, державним виконавцем Саламахою М.В. не скасовано арешт і не видалено запис про арешт із державного реєстру речових прав на майно, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду.

Представник позивача надіслав до суду заяву у якій позовні вимоги підтримала повністю та просила суд справу розглядати без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій позов визнав та просив суд розглядати справу за без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій позов визнав та просив суд розглядати справу за без його участі.

Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, хоч завчасно повідомлявся про час і місце розгляду справи.

В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України,власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Пункт 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» містить роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №446395514 від 06.10.2025, державним виконавцем, Саламахою Мирославом Володимировичем на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер : 50088083 , виданий 10.05.2016 року Тальнівським ВДВС ГТУЮ у Черкаській області 10.05.2016 р. було зареєстровано арешт на домоволодіння, яке знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 28.11.2012 р. (справа №2-666/12) визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою с. Павлівка-І Тальнівського району Черкаської області право власності на домоволодіння розташоване в АДРЕСА_1 , яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Корсунка Тальнівського району Черкаської області.

Відповідно до ухвали Тальнівського районного суду Черкаської області від 17.06.2016 р. (справа №704/670/16-ц) подання в.о. начальника Тальнівського РВ ДВС в Черкаській області про виділення частки майна з житлового будинку по АДРЕСА_1 залишено без задоволення.

При винесенні даної ухвали суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що дружина боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 набула право власності на майно (домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 ) за час шлюбу, але в порядку спадкування, тому вказане майно є її особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя.

Оскільки право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, враховуючи тривалий час перебування майна під арештом, та ту обставину, що подання державного виконавця про виділення частки майна з житлового будинку залишено без задоволення, і після цього державним виконавцем не було знято та скасовано арешту на спірний будинок, н видалено запис про арешт із державного реєстру речових прав на майно, суд приходить до висновку про необхідність захисту права власності позивача шляхом скасування арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 274-279 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Тальнівський відділ Державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити повністю.

Зняти арешт з належного ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності нерухомого майна - домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та видалити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження за №14451782 від 10.05.2016 року.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Д.О. Дьяченко