Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 лютого 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить суд стягнути заборгованість, що виникла по АДРЕСА_1 , за спожиту послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 до 31.07.2025 у сумі 5 303,88 грн., плату за абонентське обслуговування у сумі 364,02 грн., а також інфляційні втрати в сумі 822,17 грн., 3% річних у сумі 239,41 грн., пеню в сумі 287,76 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань по сплаті за надані житлово-комунальні послуги. Вобґрунтування вимог зазначено про надання послуг з постачання теплової енергії до житла відповідача та порушення нею вимог статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 19 Закону України «Про теплопостачання» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 за № 830, у результаті чого виникла указана заборгованість. Тому позивач просить задовольнити заявлені вимоги.

Ухвалою суду від 17 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 05 лютого 2026 року прийнято заяву Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про зменшення позовних вимог.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України.

Згідно поданої до суду заяви, представник позивача Шевченко Ю.С. просить розгляд справи проводити за її відсутності, на вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_1 не повідомила причини неявки, відзиву на позов не подала.

Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, за відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач ОСОБА_1 є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 61) та є споживачем послуг з постачання теплової енергії, яка надається АТ «Криворізька теплоцентраль» за вказаною адресою.

Правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з постачання теплової енергії, врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII), Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. № 2633-IV (далі Закон № 2633-IV) та Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (далі Правила).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII).

Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з наданим до суду розрахунком, сума боргу по оплаті за постачання теплової енергії до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.11.2021 до 31.07.2025 становить 5 303,88 грн.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Так, відповідачкою ОСОБА_1 30 січня 2026 року подано до суду заяву про повну сплату заборгованості в сумі 7 017,30 грн. та судового збору в сумі 3 028,00 грн., про що нею надаються відповідні копії квитанцій.

Указані платежі були отримані стороною позивача, про що свідчать викладені в тексті заяви про зменшення вимог обставини.

Загальний розмір боргу, пред`явлений позивачем до відповідача становить 7 017,23 грн., куди входить і сума боргу за постачання теплової енергії, і плата за абонентське обслуговування, і інфляційні втрати, і 3% річних, і сума пені, що спростовує доводи представника позивача, викладені у заяві про зменшення вимог про сплату відповідачкою лише суми боргу за постачання теплової енергії та суми судового збору.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Ураховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), беручи до уваги повну сплату відповідачем заборгованості, пред`явленої їй в межах заявлених вимог та невизнання вказаного факту стороною позивача (що не може бути підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки між сторонами залишились неврегульовані питання), суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Сплачений судовий збір позивачем відповідачкою повністю відшкодовано.

Керуючись статями 64, 67, 68 ЖК України, статями 509, 525 ЦК України, статями 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

Позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , юридична адреса: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 05 лютого 2026 року.

Суддя А.В. Ткаченко