РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/6368/25

провадження у справі № 2/0285/772/26

04 лютого 2026 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

у складі судді Помогаєва А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 32 339,81 грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що 26.03.2025 між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», був укладений електронний договір кредиту №71753753. Відповідно до його умов ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 17000 грн, строком на 30 днів з 26.03.2025 по 24.04.2025, з фіксованою процентною ставкою 0,275%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту; комісія за надання кредиту складає 15,00 % від суми кредиту, що у грошовому виразі складає 2550 грн. За порушення строків повернення кредиту договором передбачено нарахування 4% на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування.

24.04.2025 між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №14780436 до Договору позики №71753753, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів, у результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 60 днів (до 24.05.2025 року) та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,275 % на 1 %. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису '11763, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - ).

23.05.2025 між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №15002827 до Договору позики №71753753, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 29 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 89 днів (до 22.06.2025 року). Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису '63850, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - ).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованість у розмірі 32339,81 грн., що складається з наступного:

- 15597,50 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 6081,61 грн - сума заборгованості за процентами;

- 2550,00 грн - сума заборгованості за комісією;

- 8110,70 грн - сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування.

16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №16/10/25, яким позивачу передано права вимоги до ОСОБА_1 за вищезазначеним кредитним договором.

Посилаючись на норми ЦК України та умови укладених договорів, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 32 339,81грн.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалась.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів у мережі Інтернет, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та їх змісту.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Судом установлено, що 26.03.2025 між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», був укладений електронний договір кредиту №71753753.

Відповідно до його умов ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачеві кредит у розмірі 17000 гривень, строком на 30 днів з 26.03.2025 по 24.04.2025, з фіксованою процентною ставкою 0,275%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту; комісія за надання кредиту складає 15,00 % від суми кредиту, що у грошовому виразі складає 2550 грн. За порушення строків повернення кредиту договором передбачено нарахування 4% на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування.

Отримання коштів у сумі 17000 грн відповідачем підтверджується квитанцією АТ «ТАСКОМБАНК» та наданою АТ «Ощадбанк» випискою про рух коштів за платіжною карткою ОСОБА_1

24.04.2025 між первинним кредитором та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №14780436 до Договору позики №71753753, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 60 днів (до 24.05.2025 року) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,275 % на 1 %. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису '11763, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - ).

23.05.2025 між первинним кредитором та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №15002827 до Договору позики №71753753, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 29 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 89 днів (до 22.06.2025 року) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 1 % на 1 %. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису '63850, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Дослідивши правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, суд визнає обгрунтованими вимоги позивача у частині стягнення заборгованості в сумі 24229,11 грн, у тому числі:

- 15597,50 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 6081,61 грн - сума заборгованості за процентами;

- 2550,00 грн - сума заборгованості за комісією.

У задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості в сумі 8110,70 грн за процентами, нарахованими за понадстрокове користування суд відмовляє.

Нарахування процентів за межами строку кредитування є безпідставним, оскільки суперечить ст. 1050 ЦК України.

Суд зазначає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що передбачена кредитним договором підвищена процентна ставка в розмірі 4% за кожний день понадстрокового користування коштами фактично є неустойкою, що також не підлягає стягненню, з огляду на зміст п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо звільнення позичальника від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, дію якого продовжено і він триває до теперішнього часу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків.

Позивачем заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу в розмірі 4500 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Предметом спору в дані справі є стягнення заборгованості за кредитним договором.

На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката.

Враховуючи фактично надані послуги та часткове задоволення позовних вимог, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Крім того, згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог - в сумі 1814,87 грн.

Таким чином, загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 3814 грн. 87 коп.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» ) заборгованість за Договором №71753753 від 26.03.2025 у сумі 24229 гривень 11 копійок.

Відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення решти нарахованої заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» ) відшкодування судових витрат у сумі 3814 гривень 87 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана. У випадку оскарження - рішення набирає законної сили за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.В. Помогаєв