Справа № 211/494/26
Провадження № 2-н/211/370/26
У Х В А Л А

іменем України

про відмову у видачі судового наказу

20 січня 2026 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ніколенко Д.М., розглянувши матеріали заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

встановив:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.02.2023 р. по 30.04.2025 р., яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суд доходить висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно зі статтею 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

На виконання вимог ч. 7 ст. 165 ЦПК України суд здійснив запит до Єдиного державного демографічного реєстру з метою встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) боржників.

На виконання вимог частини сьомої статті 165 ЦПК України судом було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру, за відомостями якого боржник ОСОБА_1 з 18.12.1992 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Даних, щодо того, що боржник до цієї дати була/є власником будинку АДРЕСА_1 заявником не надано, відповідно відсутні підстави для стягнення заявленої заборгованості з ОСОБА_1 .

Таким чином, у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суд -

постановив:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги`у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 20 січня 2026 року.

Суддя Д.М.Ніколенко