02.02.2026 Справа № 756/3322/24
Справа пр. № 2-др/756/18/26
ун. № 756/3322/24
У Х В А Л А

02 лютого 2025 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кушко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Києві заяву представника відповідачки адвоката Шила Ігоря Степановича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Представник відповідачки адвокат Шило І.С. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 756/3322/24, мотивуючи це тим, що судом не вирішено питання про судові витрати, понесені відповідачкою у зв`язку з розглядом справи, а саме: не стягнуто з законного представника позивача на користь її довірительки судові витрати у розмірі 40000,00 грн, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги.

З цих підстав заявник просив суд ухвалити додаткове рішення у справі.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від

21 січня 2026 року заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 756/3322/24 передано на розгляд судді Андрейчуку Т.В.

Законний представник неповнолітнього позивача подав до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій зазначив, що відповідачка та її представник не подали до суду попереднього розрахунку судових витрат, що відповідно до положень

ст. 134 ЦПК України є підставою для відмови у відшкодуванні ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу. Також законний представник неповнолітнього позивача ОСОБА_1 стверджував, що дитина звільняється від судових витрат у всіх категоріях справ, де йдеться про захист її прав. З цих підстав законний представник неповнолітнього позивача просив суд відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.

Керуючись ст. 270 ЦПК України суд не викликав учасників справи в судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

За положеннями ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 17 грудня 2025 року у справі

№ 756/3322/24 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його позову до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Конституцією України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу (ст. 59).

Згідно з ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

З огляду на ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц).

Водночас, аналіз ч. 2 ст. 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Такі висновки Верховного Суду щодо застосування ч. 2 ст. 134 ЦПК України містяться у постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 922/1897/18, від 24 грудня 2019 року у справі № 909/359/19, від 13 лютого 2020 року у справі № 911/2686/18, від

19 лютого 2020 року у справі № 910/16223/18, від 21 травня 2020 року у справі № 922/2167/19, від 10 грудня 2020 року у справі № 922/3812/19, від 08 квітня 2021 року у справі

№ 161/20630/18.

Такі висновки Верховного Суду щодо застосування ч. 2 ст. 134 ЦПК України містяться у постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 922/1897/18, від 24 грудня 2019 року у справі № 909/359/19, від 13 лютого 2020 року у справі № 911/2686/18, від

19 лютого 2020 року у справі № 910/16223/18, від 21 травня 2020 року у справі № 922/2167/19, від 10 грудня 2020 року у справі № 922/3812/19, від 08 квітня 2021 року у справі

№ 161/20630/18.

Водночас у постанові від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 Велика Палата Верховного Суду відмовила у відшкодуванні судових витрат з огляду на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Разом з відзивом на позовну заяву відповідачка ОСОБА_2 не подала попереднього розрахунку та не повідомила суд, що вона понесла чи планує понести витрати на професійну правничу допомогу, компенсацію яких вона у подальшому вимагатиме з сторони позивача

(т. 1, а. с. 96-98). Також до заяви про ухвалення додаткового рішення стороною відповідача не долучено будь-яких доказів на підтвердження поважності причин, які б унеможливили своєчасне подання попереднього розрахунку витрат на професійну правничу допомогу.

Ураховуючи наведене та обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити стороні відповідача у компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 134, 141, 246, 270 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідачки адвоката Шила Ігоря Степановича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Суддя Тарас АНДРЕЙЧУК