Справа № 554/8503/23
Провадження № 2-др/553/1/2026
Д О Д А Т К О В А У Х В А Л А
02.02.2026м. Полтава
Подільський районний суд міста Полтави у складі:
головуючої - судді Подмаркової Ю.М.,
за участі: секретаря судового засідання - Макаренка Я.В.,
учасників справи:
представника відповідача адвоката Панченко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТАННІЙ БАСТІОН» адвоката Панченко О.О. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю "РОНТЕД" до товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТАННІЙ БАСТІОН» про спростування недостовірної та такої, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,
В провадженні Подільського районного суду міста Полтави перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 , ТОВ "РОНТЕД" до ТОВ «ОСТАННІЙ БАСТІОН» про спростування недостовірної та такої, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою судді від 15.01.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 14.08.2025 позовну заяву ОСОБА_1 , ТОВ "РОНТЕД" до ТОВ "ОСТАННІЙ БАСТІОН" про спростування недостовірної та такої, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, залишено без руху.
Ухвалою суду від 29.09.2025 позовну заяву ОСОБА_1 , ТОВ "РОНТЕД" до ТОВ "ОСТАННІЙ БАСТІОН" про спростування недостовірної та такої, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, залишено без розгляду згідно п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки провадження у справі було відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, а позивачі не усунули цих недоліків у встановлений судом строк.
16.10.2025 представник відповідача - адвокат Панченко О.О. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_1 та ТОВ «РОНТЕД» на користь ТОВ «ОСТАННІЙ БАСТІОН» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.
Представник відповідача адвокат Панченко О.О. у судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити.
Позивачі та їх представник адвокат Вітько Є.О., які про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду не прибули, про причини неявки не повідомили. Заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення від позивачів не надходило.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. (частина третя, четверта статті 270 ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи, вивчивши заяву, надані докази, суд доходить висновку про таке.
Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
За змістом статті 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 29.09.2025 позовну заяву ОСОБА_1 , ТОВ "РОНТЕД" до ТОВ "ОСТАННІЙ БАСТІОН" про спростування недостовірної та такої, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, залишено без розгляду.
Ухвала постановлена у зв`язку із не усуненням позивачами недоліків позовної заяви під час розгляду справи у порядку статей 187, 257 ЦПК України.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 5 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Частиною шостою статті 142 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що у разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню у разі необґрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони.

Для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача.

Суд зауважує, що особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

При цьому звернення до суду із позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Такий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 26.09.2018 в справі №148/312/16-ц, від 30.06.2022 в справі №753/1625/21.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Сам по собі факт залишення позову без розгляду із наведених вище підстав не може бути підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію здійснених ним витрат.

Згідно із ч. ч. 12, 13 ст. 187 ЦПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Додатково суд роз`яснює, що відповідно до п. 8 ч. 1ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (ч. 2ст. 257 ЦПК України).

Залишення позову без розгляду у зв`язку із тим, що позивачі не усунули умови, що були підставою для залишення заяви без розгляду, не є необґрунтованими діями позивачів, оскільки позивач має право, а не зобов`язаний усувати недоліки позову і потім звернутися до суду повторно.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 січня 2019 року у справі № 619/1146/17-ц (провадження № 61-44038св18) зроблено висновок, що саме по собі звернення з позовом до суду чи неявка сторони у судове засідання не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Аналогічні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 202/2600/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 758/12381/18-ц, від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представник відповідача вказувала, що неправомірні дії позивачів полягали в неявці представника позивачів у підготовчі судові засідання.

Суд перевірив наведені доводи представника відповідача та дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивачів до суду за захистом, на їх думку, свого порушеного права, не можуть свідчити про зловживання ними своїми процесуальними правами, дії сторони, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати.

Разом з тим, оцінка щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог чи відмови надається судом під час розгляду справи по суті спору.

Доводи представника відповідача, що неявка сторони позивачів в судові засідання є свідченням зловживання процесуальними правами, суд відхиляє, оскільки сама по собі неявка сторони у судове засідання не свідчить про необґрунтованість дій позивача.

За встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача про розподіл судових витрат на правову допомогу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 79, 81,141-142, 258, 259, 261, 263-264, 354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТАННІЙ БАСТІОН» адвоката Панченко Олени Олександрівни про розподіл судових витрат у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю "РОНТЕД" до товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТАННІЙ БАСТІОН» про спростування недостовірної та такої, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя Ю.М. Подмаркова