Єдиний унікальний номер: 379/1292/25
Провадження № 2-др/379/1/26
09 січня 2026 року м. Тараща
Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Зінкіна В.І.,
за участю секретаря судового засідання Корженко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань № 1, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення,
Представник заявників адвокат Соколовський В.Л. 30.12.2025 через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду із даною заявою, в якій просить суд:
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати витрати на професійну правничу допомогу у справі № 379/1292/25 у розмірі 15 000,00 грн;
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати витрати на професійну правничу допомогу у справі № 379/1292/25 у розмірі 15 000,00 грн.
Стислий виклад позиції заявників
Представник заявників в обґрунтування заяви вказує, що 25.12.2025 Таращанським районним судом Київської області розглянуто цивільну справу № 379/1292/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, у рамках якої питання про судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалося. Зазначає, що позивач-1 за умовами договору повинен понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн, що включають гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою. Зазначені витрати підтверджуються договором про надання правничої допомоги № 65/2025 від 16.06.2025, додатковим договором № 1 від 22.07.2025, рахунком № 1/65/2025 від 29.12.2025, актом № 1/65/2025 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 29.12.2025. Позивач-2 за умовами договору повинен понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн, що включають гонорар адвоката з представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою. Зазначені витрати підтверджуються договором про надання правничої допомоги № 66/2025 від 16.06.2025, додатковим договором № 1 від 22.07.2025, рахунком № 1/66/2026 від 29.12.2025, актом № 1/66/2025 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 29.12.2025.
У поданих 09.01.2026 запереченнях на заяву представник відповідача зазначає, що подані позивачами рахунки на оплату не можуть вважатися належними та допустимими доказами понесених витрат, оскільки за своєю правовою природою вони лише фіксують вимогу про оплату і не підтверджують фактичного перерахування коштів або виконання грошового зобов`язання клієнтом. Надані акти приймання-передачі виконаних робіт мають формальний характер та не містять деталізованого опису конкретних процесуальних дій, виконаних адвокатом у межах цієї справи, не зазначають дат виконання таких дій, не відображають фактичний обсяг витраченого часу та не дозволяють суду перевірити співвідношення між реально наданими послугами і заявленою до стягнення сумою. Крім того, звертає увагу суду, що всі рахунки та акти приймання-передачі виконаних робіт датовані 29 грудня 2025 року, тобто після ухвалення судом рішення у справі 25 грудня 2025 року. За таких обставин, вважає, що зазначені документи складені вже після завершення розгляду справи по суті, а не в процесі надання правничої допомоги під час судового розгляду, а тому не підтверджують витрат, понесених у ході розгляду справи. Окремо зазначає, що позивачами заявлено до стягнення два окремих гонорари за надання правничої допомоги в межах однієї цивільної справи одним і тим самим адвокатом. Заявлення двох повних гонорарів свідчить про штучне подвоєння вартості одних і тих самих юридичних дій, що суперечить принципам розумності, співмірності та справедливості. Також, вважає, що позивачами заявлено компенсацію транспортних витрат без надання будь-яких належних доказів їх фактичного понесення, зокрема квитків, чеків або квитанцій, а також без обґрунтування необхідності саме очної участі представника у судових засіданнях з урахуванням передбаченої ЦПК України можливості участі в режимі відео конференції. За відсутності підтверджуючих документів і належного обґрунтування такі витрати не можуть бути визнані необхідними та обґрунтованими і, відповідно, не підлягають стягненню. В зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні заяви, у разі якщо суд дійде висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви, - зменшити розмір заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу до мінімального, розумного та спів мірного рівня з урахуванням фактичної складності справи та обсягу наданих послуг.
У судове засідання заявники (позивачі) та їх представник адвокат Соколовський В.Л. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належно. У поданій заяві про ухвалення додаткового рішення, зазначили клопотання про розгляд заяви без їх участі.
Відповідач та його представник адвокат Поліщук Р.А. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належно.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України при ухваленні додаткового рішення, суд, у разі необхідності, може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
25.12.2025 Таращанським районним судом Київської області у справі єдиний унікальний номер 379/1292/25 ухвалено рішення (вступну та резолютивну частини), 02.01.2026 складено повний текст судового рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 101 714,50 грн вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF VARIANT», державний номерний знак НОМЕР_1 в результаті ДТП, яке мало місце 22.05.2025, а також моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Крім того, вирішено питання про розподіл судових витрат в частині стягнення з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 витрат за проведення транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 10 000,00 грн, судового збору у розмірі 1356,54 грн, на користь позивача ОСОБА_2 судового збору у розмірі 322,95 грн (а.с.218-224 т.1).
Представником позивачів у прохальній частині позовної заяви зазначено клопотання про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивачів судових витрат. Крім того, у судовому засіданні 17.12.2025, до закінчення судових дебатів, представник позивачів заявив про надання доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
На підтвердження понесених позивачем витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, подано (електронній копії):
1) ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 № 1947823 від 17.07.2025, виданий адвокатським бюро «Максима Кучерука»; адвокат, який надає правничу допомогу ОСОБА_4 (а.с.228 т.1);
2) ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_2 № 1947824 від 17.07.2025, виданий адвокатським бюро «Максима Кучерука»; адвокат, який надає правничу допомогу ОСОБА_4 (а.с.231 т.1);
3) договір № 65/2025 про надання правничої допомоги від 16.06.2025, укладений між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Максима Кучерука», договір № 66/2025 про надання правничої допомоги від 16.06.2025, укладений між ОСОБА_2 та адвокатським бюро «Максима Кучерука», згідно п. 3.1 яких, вартість послуг наданих виконавцем за даними договорами визначається за домовленістю сторін (а.с.229-230, 232-233 т.1);
4) додатковий договір № 1 до договору про надання правничої допомоги № 65/2025 від 16.06.2025, укладений 22.07.2025 між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Максима Кучерука», додатковий договір № 1 до договору про надання правничої допомоги № 66/2025 від 16.06.2025, укладений 22.07.2025 між ОСОБА_2 та адвокатським бюро «Максима Кучерука» (а.с.236, 239 т.1). За умовами даних договорів сторони домовилися про внесення змін до договору № 65/2025, № 66/2025 від 16.06.2025, та викладення п. 3.1 у новій редакції. Сторони погодили, зокрема, що вартість послуг наданих виконавцем за цим договором за домовленістю сторін становить з розрахунку обсягів затраченого часу 1 год дорівнює 3 000,00 грн. Загальна прогнозована вартість послуг становить 37 500,00 грн. До вартості послуг участі у кожному судовому засіданні, що проведено за безпосередньої участі представника у залі судового засідання, додатково оплачується вартість транспортних витрат представника, яка становить 1 500,00 грн рахунок на оплату № 1/65/2025 від 29.12.2025, виконавець АБ «Максима Кучерука», платник ОСОБА_1 , відповідно до якого вартість наданих робіт, послуг, становить всього без ПДВ 30 000,00 грн, всього до сплати 15 000,00 грн (а.с.237, 239 т.1);
5) акт № 1/65/2025, № 1/66/2025 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 29.12.2025, відповідно до якого, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та АБ «Максима Кучерука», склали цей акт про те, що виконавцем були виконані роботи (надані послуги): 1) ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , підготовка правової позиції та витребування доказів у справі кількість 1, ціна 3 000,00 грн, сума 3 000,00 грн; 2) організація проведення оцінки вартості збитку завданого внаслідок ДТП, організація проведення огляду об`єкта експертного дослідження кількість 0,5, ціна 3 000,00 грн, сума 1 500,00 грн; 3) підготовка документів для страховика для отримання страхової виплати за страховим випадком кількість 0,5, ціна 3 000,00 грн, сума 1 500,00 грн; 4) підготовка позовної заяви кількість 4, ціна 3 000,00 грн, сума 12 000,00 грн; 5) участь у судових засіданнях у справі 26.09.2025, 10.11.2025, 17.12.2025 кількість 3, ціна 3 000,00 грн, сума 9 000,00 грн; 6) транспортні витрати представника для очної участі у судових засіданнях від 10.11.2025, 17.12.2025 кількість 2, ціна 1 500,00 грн, сума 3 000,00 грн. За згодою сторін вартість послуг сплачується рівними частинами клієнтом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Загальна вартість послуг (робіт) складає 15 000,00 грн (а.с.238, 241 т.1);
6) рахунок на оплату № 1/65/2025, № 1/66/2025 від 29.12.2025, виконавець Ярема А.Р., ОСОБА_2 , всього до сплати 15 000,00 грн кожному (а.с.237, 240 т.1);
7) свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7549/10 від 14.03.2019 ОСОБА_4 , витяг відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України (а.с.234, 235 т.1).
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 цього Кодексу - до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог (частини 1, 2 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до статті 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Суд зауважує, що запровадження законодавцем граничного розміру (верхньої межі) компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані з прибуттям до суду, покликане насамперед запобігти завищенню розміру цих витрат та попередженню зловживання таким правом.
Таке правове регулювання порядку здійснення цивільного судочинства не може обмежувати та/або заперечувати право сторони, на користь якої ухвалене судове рішення та яка понесла витрати, пов`язані з прибуттям до суду, й підтвердила їх документально.
Граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», згідно з додатком до якої витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла, - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, її представникові, не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.
У свою чергу, питання, пов`язані з відшкодуванням витрат на відрядження, унормовані постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» та Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року № 59.
За змістом пунктів 7, 9 постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98 державним службовцям, а також іншим особам, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтвердних документів відшкодовуються, окрім іншого, витрати на проїзд (у тому числі на перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад, а також за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті).
Витрати на проїзд державних службовців, а також інших осіб, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів, у м`якому вагоні, суднами морського та річкового транспорту, повітряним транспортом за квитками 1 класу та бізнес-класу, фактичні витрати, що перевищують граничні суми витрат на найм житлового приміщення та на перевезення багажу понад вагу, вартість перевезення якого входить до вартості квитка того виду транспорту, яким користується працівник, відшкодовуються з дозволу керівника згідно з підтвердними документами.
Відповідно до пунктів 6, 7 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року № 59, витрати на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов`язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті.
Пунктом 14 розділу І Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року № 59 визначено, що підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв`язку з відрядженням витрат, є розрахункові документи відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Податкового кодексу України.
У абзаці сімнадцятому статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.
Водночас як постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98, так і Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року № 59 передбачено можливість відшкодування витрат на проїзд в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі), або ж витрат на пально-мастильні матеріали, які відшкодовуються з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу відповідно до затвердженого маршруту.
Отже, вирішуючи питання про відшкодування витрат стороні, пов`язаних із прибуттям до суду, необхідно виходити з конкретних обставин справи, зважаючи на вид транспорту, яким скористалась особа, а також документи, подані нею на підтвердження здійснення цих витрат. Якщо на підтвердження здійснених стороною витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, подано документи щодо проїзду транспортом загального користування, то такі витрати повинні бути відшкодовані у розмірі вартості квитка, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством. Такі витрати також можуть бути відшкодовані у розмірі витрат на пально-мастильні матеріали, з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу, якщо вони підтверджені документально.
Норми витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті затверджено наказом Міністерства транспорту України від 10 лютого 1998 року № 43 і призначені для планування потреби підприємств, організацій та установ в паливно-мастильних матеріалах і контролю за їх витратами, ведення звітності, запровадження режиму економії і раціонального використання нафтопродуктів, а також можуть застосовуватись для розроблення питомих норм витрат палива.
З актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1/65/2025, 1/66/2025 від 29.12.2025 (а.с.238, 241 т.1) не вбачається, яку відстань та з якого населеного пункту до м. Таращі в обидві сторони проїхав адвокат Соколовський В.Л., яким видом транспорту користувався адвокат для прибуття до м. Таращі та не надано документів, що засвідчують вартість понесених витрат.
За викладених обставин суд вважає, що вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачі не надали доказів на підтвердження понесених транспортних витрат адвоката для прибуття до м. Таращі та у зворотному напрямку.
Згідно актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1/65/2025, 1/66/2025 від 29.12.2025 загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) становить 30 000,00 грн, з них 3 000,00 грн транспортні витрати представника для очної участі у судових засіданнях від 10.11.2025, 17.12.2025. За згодою сторін вартість послуг сплачується рівними частинами клієнтом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Враховуючи те, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 25.12.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково (постановлено до стягнення 121 714,5 грн із 151 714,5 грн, що становить 80,24% від заявлених вимог), з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 слід стягнути понесені та підтверджені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 832,40 грн (13 500,00 *80,24%).
Також, з урахуванням того, що вказаним рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково (постановлено до стягнення 10 000,00 грн з 30 000,00 грн, що становить одну третину від заявлених позовних вимог), з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 слід стягнути понесені та підтверджені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн (13 500,00/3).
Зважаючи на викладене, суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе ухвалити додаткове рішення.
Керуючись статтями статтями 4, 13, 133, 137, 141, 247, 268, 270, 352, 354 ЦПК України, суд,
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі єдиний унікальний номер 379/1292/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у справі єдиний унікальний номер 379/1292/25 у розмірі 10 832,40 грн (десять тисяч вісімсот тридцять дві гривні сорок копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у справі єдиний унікальний номер 379/1292/25 у розмірі 4 500,00 грн (чотири тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).
В іншій частині заявлених вимог відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін:
заявники (позивачі):
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення складено 16.01.2026.
Головуючий:В. І. Зінкін