Справа №760/8065/18 6/760/156/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року Солом`янский районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Букіної О.М.

при секретарі: Черчукан В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ :

02.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою до ОСОБА_2 , про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати судовий наказ Солом?янського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року по цивільній справі № 760/8065/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовую тим, що 01 квітня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, актовий запис 278. ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25 листопада 2014 року рішенням Макарівського районного суду Київської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

30 травня 2018 року Солом?янським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі зазначеного судового наказу у Солом?янському РВДВС м. Києва відкрито виконавче провадження № 59157334.

У подальшому, з метою встановлення наявності або відсутності батьківства щодо дитини, 06 листопада 2020 року позивачнм було укладено договір про проведення ДНК-дослідження. За результатами дослідження встановлено, що ймовірність його біологічного батьківства відносно ОСОБА_3 становить 0 %.

Рішенням Макарівським районним судом Київської області було вирішено виключити відомості про ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , як батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з актового запису № 3 від 03 серпня 2005 року, внесеного Виконавчим комітетом Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви (ч. 3 ст. 432 ЦПК України).

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1ст. 431 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 432 ЦПК України про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що 30 травня 2018 року Солом?янським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Солом`янським РВДВС у місті Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 59157334 на підставі видного Судом наказу.

Відповідно до результатів аналізу ДНК на батьківство №28482 від 10.11.2020 встановлено, що ймовірність батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 становить 0 (нуль) відсотків.

Як зазначає заявник у своїй заяві, рішенням Макарівського районного суду Київської області було вирішено виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як батька дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису № 3 від 03 серпня 2005 року, складеного Виконавчим комітетом Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України (далі - СК України), передбачено, що одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є зокрема припинення правовідношення, а також його анулювання.

Положеннями розділу ІІІ СК України визначено права та обов`язки матері, батька і дитини. Згідно з цими положеннями факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, які передбачені вказаним вище розділом ІІІ СК України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Частиною 2 статті 136 СК України встановлено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Зі змісту ст. 80 СК України слідує, що зобов`язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття мають саме батьки.

У відповідності до приписів ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за судовим наказом чи рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає лише з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. В особи, яка не визнана батьком дитини, такого обов`язку не виникає.

Згідно з ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

За правилами ч. 4 ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позивач посилався як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати аліментів, на те, що судовим рішенням виключено з актового запису про народження дитини відомості про нього як батька дитини.

Так, аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дитини.

Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитину, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки.

Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що є підставою для звільнення його від сплати аліментів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №511/219/18, відповідно до якої виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько, а також в постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №477/1165/20, відповідно до якої виключення запису про батьківство є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Заявник, обґрунтовуючи заяву про звільнення від сплати аліментів, посилався на обставину, яку вважав такою, що має істотне значення для вирішення спору, а саме - на те, що рішенням Макарівського районного суду Київської області з актового запису про народження дитини виключено відомості про нього як батька дитини.

Разом із тим, до матеріалів заяви не додано копії судового рішення, яким виключено відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як батька дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису № 3 від 03 серпня 2005 року, складеного Виконавчим комітетом Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області.

За відсутності зазначеного судового рішення суд позбавлений можливості достовірно пересвідчитися у факті його ухвалення, а також у набранні ним законної сили та змісті встановлених ним правових наслідків.

Посилання заявника у заяві на вказані обставини саме по собі не є належним та допустимим доказом у розумінні вимог цивільного процесуального законодавства та не може бути покладене судом в основу судового рішення.

Наданий заявником результат ДНК-дослідження, який свідчить про відсутність біологічного батьківства ОСОБА_1 щодо дитини, також не є достатнім доказом для вирішення питання про звільнення від сплати аліментів, оскільки сам по собі не змінює правового статусу особи як батька дитини без відповідного судового рішення про виключення таких відомостей з актового запису про народження.

Відповідач у своїй заяві полається на додання до заяви від 02.10.2925 копії рішення від 13.02.2023, проте додав дві копії рішення суду про розірвання шлюбу від 27.12.2012, а не рішення про можливе оспорення батьківсьва.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про недоведеність заявником обставин, на які він посилається як на підставу для звільнення від сплати аліментів, у зв`язку з чим заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 4, 13, 81, 263-265, 268, 280, 432 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М.Букіна