Справа № 161/2152/26
Провадження № 2-н/161/218/26
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

29 січня 2026 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Мазура Д.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу з метою стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу з метою стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 165 ч. 1 п. 1 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог ст.163 ЦПК України.

Згідно норми ст. 163 ч. 2 п. 5 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ст. 163 ч. 3 п. 4 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

При вирішенні питання про відповідність заяви про видачу судового наказу наведеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства слід враховувати, що до заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають застосуванню і норми СК України, які регулюють питання сплати аліментів (п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження»).

Частиною 5 ст. 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

В заяві про видачу судового наказу заявниця вказує, що з 2019 року проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_2 ..

В цивільному шлюбі у них народилися двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що засвідчується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що засвідчується витягом з реєстру актів про народження №18 66776118.

Разом з тим, суд зазначає, що вказана обставина про те, що ОСОБА_2 , є батьком ОСОБА_5 , не підтверджується з наданих заявником доказів, адже у наданому витязі з реєстру актів про народження в графі батько відсутні такі відомості.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

З огляду на викладене, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки заявницею не надано документів, що підтверджують обставини, якими остання обґрунтовує свої вимоги, зокрема докази, які підтверджують походження дітей від батька. За відсутності доказів на підтвердження батьківства, судом не встановлено, що ОСОБА_2 є особою щодо якої може виникнути право грошової вимоги за якою заявницею подано заяву про видачу судового наказу.

Пунктом першим частини першої статті 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Положеннями частини другої статті 165 ЦПК України закріплено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу.

Оскільки подана ОСОБА_1 заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України, суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Одночасно заявниці слід роз`яснити, що відповідно до ст.166 ЦПК України у випадку відмови у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.160, ч.2 ст. 164, ч.9 ст.165, ст.166 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу з метою стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дітей - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. 261 ЦПК України.

Дата складення повного тексту ухвали 29 січня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур