Єдиний унікальний номер: 379/1569/25
Провадження № 2/379/40/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

16 січня 2026 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Шабрацького Г.О.,

за участю секретаря судового засідання Александрової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № від 29.06.2021 в розмірі 27452 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29 червня 2021 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «ФК«Центр фінансових рішень» кредитний договір № . Цей Договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (розміщені на сайті ТОВ "ФК"ЦФР" www. kreditmarket.ua з якими позичальник ознайомився до укладення договору та до яких він приєднався підписавши договір) складають єдиний кредитний договір.

15.05.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №НІ/11/19-Ф, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги по вказаному кредитному договору до ОСОБА_1 в сумі 27452,1 грн. грн., з яких: 18195,62 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 1,94 грн. загальна заборгованість по відсоткам; 9254,54 загальна заборгованість по комісії.

Таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № від 29.06.2021 у розмірі 27452,1 грн. грн., з яких: 18195,62 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 1,94 грн. загальна заборгованість по відсоткам; 9254,54 загальна заборгованість по комісії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2025 справу передано для розгляду судді Шабрацькому Г.О.

11.09.2025 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

В судове засідання представник позивача не з`явився, у матеріалах справи просить здійснювати розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик відповідача. Враховуючи вимоги частини 11 статті 128 ЦПК України «з опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Однак, відповідач своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався в судове засідання не з`явився заяв та клопотань не надіслав.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів.

Судом встановлено, що 29.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № (а.с. 5), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на наступних умовах: сума кредиту 19239,87 грн., строк, на який надається кредит 36 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах, передбачених в паспорті кредиту №. Також, ОСОБА_1 підписав Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № (а.с. 6-7).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно достатті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Кредитодавець Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» свої зобов`язаннявиконав повністюта надавпозичальнику обумовлену договором суму грошових коштів.

Відповідач скористався наданими кредитними коштами, проте зобов`язання належним чином за вищезазначеним Договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.11).

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № від 29.06.2021 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», суд виходить з наступного.

У позовній заяві позивач посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 29.06.2021 року, оскільки на підставі договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю Акціонерного товариства «Таскомбанк».

Судом встановлено, що 07 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» як первісним кредитором та Публічним акціонерним товариством «Таскомбанк» як новим кредитором було укладено Договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 20-21).

Однак, позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження того, що відповідно до Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило Акціонерному товариству «Таскомбанк» свої права вимоги саме за кредитним договором № від 29.06.2021 року, в якому боржником є ОСОБА_1 .

Будь-яких Реєстрів прав вимоги до договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, які є невід`ємними частинами цього договору, матеріали справи не містять.

Не надано жодного документа на підтвердження оплати за договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР від 07.10.2016 року, який укладений між ПАТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень».

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

З огляду на викладене, відсутності підтверджуючих документів про оплату за відступлення права вимоги слід дійти висновку, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження переходу права грошової вимоги до відповідача від первісного кредитора ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» до кредитора - ПАТ «Таскомбанк», що є його процесуальним обов`язком.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Більш того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що Договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень`та Публічним акціонерним товариством«Таскомбанк» ще 07 жовтня 2016 року, тобто майже на п`ять років раніше, ніж ОСОБА_1 уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» Кредитний договір № від 29.06.2021. Однак, будь-яких доказів на підтвердження того, що ПАТ «Таскомбанк» після 29.06.2021 року набуло прав вимоги за кредитним договором укладеним з ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Крім того, жодних доказів того, що договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року з терміном дії один рік, подовжувався та діяв на час укладання 29.06.2021 року кредитного договору позивачем не надано та матеріали даної справи не містять.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено факту відступлення Таким чином, позивачем не доведено, що АТ «Таскомбанк» набуло право вимоги відносно ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язанні, і відповідно, що таке право передане цим товариством на підставі договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 позивачу, а саме ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, долучена позивачем до позовної заяви копія Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року виготовлена неналежним чином, а саме є неповною, позивачем надано лише сторінки 1, 2, 7 та 8 вказаного договору, а сторінок 3-6 цього договору в матеріалах справи відсутні.

У подальшому, 15 травня 2024 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором було укладено Договір факторингу № НІ/11/19-Ф, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимоги, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 22-24).

Також, 15 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» було підписано Акт прийому-передачі Реєстру прав вимоги за Договором факторингу № НІ/11/19-Ф від 15травня 2024 року (а.с. 25), в якому зазначено, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр прав вимоги.

У Витязі з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15 травня 2024 року зазначено, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за кредитним договором № від 29.06.2021 року, укладеним з ОСОБА_1 загальна сума заборгованості 27452,1 грн. грн., з яких: 18195,62 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 1,94 грн. загальна заборгованість по відсоткам; 9254,54 загальна заборгованість по комісії. (а.с. 27).

Однак, суд вважає, що Витяг з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15 травня 2024 року не є належним, достовірним та достатнім доказом того, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» дійсно перейшло право вимоги за кредитним договором № від 29.06.2021 року, за яким боржником є ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять жодних належних та достатніх доказів того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило свої права вимоги за цим кредитним договором Акціонерному товариству «Таскомбанк».

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У частині 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подання позивачем доказів на підтвердження обставин справи є обов`язковим, оскільки в цій частині між сторонами виникає спір про право та такі докази мають значення для ухвалення рішення по справі.

Отже, факт набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 29.06.2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 , не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки не доведений позивачем.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № від 29.06.2021 року, у загальному розмірі 27452,10 грн. задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить допереконливого висновку, що у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» по справі підлягають віднесенню на сторону позивача.

На підставі ст.ст. 15, 16, 204, 512, 514, 516, 526, 627, 634, 638, 640, 641, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 4, 76-82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279,280 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Київського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд.30, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено та підписано 16.01.2026.

Суддя Таращанського районного суду Київської областіГригорій ШАБРАЦЬКИЙ