Справа № 716/1273/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2026 м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючої судді Шевчук Р.М.,

присяжних Микитюк М.І, Смаглій Н.І,

при секретарі Єлащуку Р.Г.

за участі:

представника заявника Данищука В.В.,

представника заінтересованої особи: Павчука С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Данищук Василь Вячеславович, заінтересовані особи: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання громадянки недієздатною встановлення опіки і призначення опікуна, в якій зазначив, що ОСОБА_2 є його матір`ю, відповідно до довідки МСЕК є інвалідом III групи довічно.

Зазначає, що ОСОБА_2 , являється особою похилого віку, у 2021 році перенесла важку форму під час епідемії COVID-19.

Після хвороби перенесла гостре порушення мозкового кровообігу, що негативно вплинуло на здоров`я хворої: пониження пам`яті, безпричинні тривоги, депресія, панічні атаки, маячення.

Внаслідок психічного захворювання ОСОБА_2 стала ззовні неохайною, перестала самостійно за собою дивитися.

У зв`язку з даних причин остання неодноразово була на консультації у лікаря психіатра місцевої лікарні, де в період з 15.03.2024 року по 30.03.2024 року, проходила лікування, та в подальшому регулярно приходить на прийом до лікаря-психіатра і приймає призначені ним ліки.

Також вказує, що на сьогоднішній день, ОСОБА_2 соціально та побутово безпомічна, потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується витягом із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_2 .

На даний час стан ОСОБА_2 значно погіршився, і тому остання потребує постійного догляду та нагляду.

Оскільки, на сьогоднішній день психічний стан ОСОБА_2 суттєво погіршується, тому задля вживання заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів останньої, заявник бажає стати законним опікуном для матері, яка не контролює свої дії та не усвідомлює їх значення.

Просив заяву задоволити, визнати недієздатною його мати ОСОБА_2 , встановити над нею опіку та призначити його опікуном - ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у заяві просив суд їх задоволити.

Представник заінтересованої особи адвокат Павчук С.І., який ухвалою суду залучений до участі в справі, з метою захисту прав та законних інтересів гр. ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з якої вбачається, що він не заперечує проти задоволення заяви, вважав, що з метою захисту прав та законних інтересів недієздатної, належить призначити опікуном заявника по справі.

Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування виконавчому комітеті Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області,в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з якої вбачається, що вимоги заяви визнає, не заперечує проти задоволення заяви, просив справу слухати у його відсутності.

Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги заяву учасника судового розгляду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України).

Частиною третьою статті 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України).

Судом встановлено, що до суду з заявою про визнання особи недієздатною звернувся, ОСОБА_1 , який є сином ОСОБА_2 , яку він просить визнати недієздатною внаслідок психічного захворювання.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , підтверджується, свідоцтвом про народження заявника від 30 листопада 1985 року серії НОМЕР_1 , де в свідоцтві в графі батьки, матір`ю вказана ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку лікарської консультативної комісії КНП «Заставнівська багатопрофільна лікарня» Юрковецької сільської ради № 286 від 25.06.2025 року, ОСОБА_2 встановлено діагноз: виражена атеросклеротична деменція з психотичними включеннями, потребує постійного стороннього догляду.

Крім цього, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає психічним захворюванням у формі, хронічного психічного захворювання (розладом) у формі судинної деменції її змішаного (після інсультного та інтоксикаційного - COVID-19) ґенезу, що стверджено висновком судово-психіатричного експерта № 16 від 09.12.2025 року.

Враховуючи, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №12, ОСОБА_2 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд вважає за необхідне визнати її недієздатною.

Відповідно до ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст.58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами визнаними судом недієздатними.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

За змістом частини першої, третьої статті 72 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах.

Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного.

Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі, згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, суд доходить висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18).

Відповідно до статті 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник.

При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб (п.3.1 Правил опіки та піклування).

Опікунами не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними, перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину (п.3.2 Правил).

Відповідно до ст.292 ЦК України малолітня, неповнолітня особа, а також фізична особа, яка визнана недієздатною або дієздатність якої обмежена, має право на опіку та піклування.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання за № 27 від 27.06.2025 року, ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Сім`я, яка проживає за даною адресою, складається із 5-ти осіб: ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 , 1985 р.н., - син; ОСОБА_3 , 1989 р.н., - невістка; ОСОБА_4 , 2007 р.н., - онук; ОСОБА_5 , 1932 р.н., - мати.

Для ведення господарства ОСОБА_2 , потребує постійного стороннього догляду і підтримки з моменту погіршення стану здоров`я матері, постійний догляд за нею здійснює син, з яким остання разом проживає вказане вбачається з акту за № 27.

З характеристики на заявника, виданою за місцем його зареєстрованого проживання від 27.06.2025, вбачається, що ОСОБА_1 за час проживання в с.Малий Кучурів характеризується з позитивної сторони, серед жителів села користується авторитетом, бере активну участь у громадському житті села. Скарг та заяв на його негативну поведінку в громадських місцях до старостату не надходило.

З витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» вбачається, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою стосовно якої відсутні відомості про притягнення до кримінальної відповідальності та відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості.

Із заяви ОСОБА_6 , вбачається, що ОСОБА_2 є її матір`ю та потребує стороннього догляду. Вона не має можливості здійснювати догляд за хворою мамою, оскільки вона у даний час знаходиться закордоном та повертатися не буде. Підтримує кандидатуру свого брата ОСОБА_1 в опікуни над мамою - ОСОБА_2 .

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Статтею 300 ЦПК України визначено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства: захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в цьому конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Крім того, фізична особа може бути призначена опікуном (піклувальником) лише за її згодою, що повинно бути виражено в письмовій заяві. Особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). До заяви додається медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявник може бути опікуном (піклувальником).

Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна ( піклувальника).

Пунктом 3.3 частини 3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді від 17 червня 1999 року, визначений перелік документів за наявності яких орган опіки та піклування призначає опікуна, а саме: рішення суду про визнання громадянина недієздатним, акт обстеження умов проживання особи, що потребує опіки, опис її майна та майбутнього опікуна, довідки про стан здоров`я особи, яка потребує опіки та її опікуна, довідки про судимість майбутнього опікуна.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий перелік документів та порядок призначення над недієздатними особами опіки.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Отже, зі змісту норм ЦК України та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому, саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно може виконувати обов`язки опікуна для особи, визнаної недієздатною.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку, переслідує, перш за все, найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена можливості самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Із висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Заставнівської міської ради про доцільність призначення опікуна ОСОБА_2 вбачається наступне.

ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІII загального захворювання, наданої довічно. Вона потребує постійного стороннього догляду. Догляд за ОСОБА_2 здійснює її син ОСОБА_1 , який проживає разом з нею. Кандидатура ОСОБА_1 відповідає вимогам, які визначені законодавцем до даної категорії осіб, зокрема, він позитивно характеризується, має задовільний стан здоров`я, забезпечує матері сторонній догляд та підтримку, допомогу по господарству, єдиний виявив бажання бути опікуном недієздатної. Донька ОСОБА_2 ОСОБА_6 , відмовилася бути опікуном, оскільки проживає за кордоном і наміру повертатися на Україну в неї немає.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Заставнівської міської ради вважає за доцільне погодити кандидатуру ОСОБА_1 бути опікуном над матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вищевказаний висновок затверджений рішенням виконавчого комітету Заставнівської міської ради №103 від 18.07.2025 року.

У даній справі подання органу опіки та піклування про призначення ОСОБА_1 , опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , містить належну мотивацію, а також є обґрунтованим з посиланням на наявні докази щодо можливості його бути опікуном та з визначенням конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, також містить посилання на можливість заявника бути опікуном.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 єдиний виявив бажання та має змогу здійснювати опіку, а ОСОБА_6 відмовилася здійснювати опіку над матір`ю, оскільки проживає за межами України, а положення ст. 63 ЦК України дають суду можливість не обмежуватися вибором опікуна лише з кола родичів, суд вважає за можливе призначити його опікуном, що буде відповідати інтересам недієздатної особи.

З урахуванням зазначеного та виходячи із інтересів недієздатної особи, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити та призначити його опікуном недієздатної ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 55, 58, 60, 62, 63 ЦК України, ст.5, 89, 259, 264, 265, 300, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , недієздатною, строком на два роки з моменту вступу рішення суду в законну силу.

Встановити над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку і призначити її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Шевчук Р.М.

Присяжні Микитюк М.І.

Смаглій Н.І.