Номер провадження 6/756/385/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.

секретар судового засідання - Харук М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УК Затишна оселя», Товариство з обмеженою відповідальністю «Даніком Груп», ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський А.М. звернувся до суду з поданням щодо надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з необхідністю виконання: судового наказу № 756/15387/18 від 20.02.2019, виданого Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Управляюча компанія «Затишна оселя» заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги у розмірі 7026,68 грн, три відсотки річних у розмірі 108,81 грн, інфляційні втрати в розмірі 324,72 грн та 176,00 грн сплаченого судового збору; судового наказу № 911/1027/20 від 19.10.2020, виданого Господарським судом м. Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Даніком Груп» 110 000,00 грн основного боргу, 57 400,32 грн 22 % річних, 19 173,15 грн пені, 2798,61 грн судового збору та 11 671,78 грн витрат на правову допомогу; виконавчого листа № 756/5689/2 від 01.04.2021, виданого Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором про надання послуг № 1 від 16.01.2017 в розмірі 58 111,00 грн., яка складається з 50 096 грн основного боргу, 2510,63 грн - 3 % річних від простроченої суми боргу за період з 01.08.2018 по 01.04.2020, 5 504,37 грн - інфляційних втрат за період з 01.08.2018 по 01.04.2020; виконавчого листа № 756/5689/20 від 01.04.2021, виданого Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 420,40 грн.

В обґрунтування подання зазначено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_5 боржником за яким є ОСОБА_1 .

У результаті заходів примусового виконання, вжитих приватним виконавцем, не було встановлено коштів та майна, на яке можливо звернути стягнення з метою забезпечення виконання рішень суду.

Приватний виконавець зазначає, що боржник прямо та навмисно перешкоджає виконанню вимог виконавчого документа, не виконує законних вимог приватного виконавця, що відображається у систематичному ухиленні від участі у виконавчих діях, не наданні декларації про доходи та майно, ігноруванні викликів та перешкоджанні доступу до належного їй майна, на яке відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» має бути звернуто стягнення.

06.12.2025 за допомогою докуменита сформованого в системі «Електронний суд» ОСОБА_1 надіслала до суду заперечення. В обгрунтування поданих заперечень зазначає, що приватний виконавець звернувся до суду з поданням про проникнення до житла, яке не є місцем її проживання, до якого наразі не має можливості доступу, оскільки перебуває за межами країни. Вона офіційно повідомила виконавця про зміну місця реєстрації з 06.06.2017 та перебування за кордоном з березня 2022 року. Виконавцем було проігноровано цю інформацію, що суттєво вплинуло на хід провадження. Зазначає, що зверталася до приватного виконавця з офіційним письмовим запитом, у якому просила надати постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, постанову про відкриття зведеного виконавчого провадження, перелік виконавчих документів та постанов, що нібито виконуються в межах зведеного виконавчого провадження. Проте, жодної відповіді на запит не наданого, документи не отримано, що свідчить про порушення приватним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Дослідивши матеріали подання та оцінивши надані суду докази, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 02.12.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання судового наказу № 756/15387/18 від 20.02.2019, виданого Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Управляюча компанія «Затишна оселя» заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги у розмірі 7026,68 грн, 3 % річних у розмірі 108,81 грн, інфляційних втрат у розмірі 324,72 грн та сплаченого судового збору у розмірі 176,00 грн.

Того ж дня, винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 763,62 грн, постанову про арешт майна боржника та постанову про арешт коштів боржника (ВП № НОМЕР_1).

Постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, постанова про стягнення з боржника основної винагороди, постанова про арешт коштів боржник та постанова про арешт майна коштів боржника надсилалися боржнику ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_1 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у іпотеці ТОВ «Світ Фінанс».

Згідно відомостей Пенсійного фонду України відсутні дані про отримання доходу боржником.

Також, приватним виконавцем направлено запит до Міністерства внутрішніх справ щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Згідно відомостей Міністерства внутрішніх справвідсутні дані про зареєстровані за ОСОБА_1 транспортні засоби.

01.09.2020 приватним виконавцем на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 направлено виклик, відповідно до якого необхідно з`явитись до виконавця 09.09.2020, 10:30 за адресою: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 46, оф. 26, щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

Відповідно до акта приватного виконавця від 09.09.2020, боржник ОСОБА_1 за викликом не з`явилася та підтверджуючих документів про сплату боргу не надала.

30.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання наказу № 911/1027/20 від 19.10.2020, виданого Господарським судом Київської області про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Даніком Груп» 110000,00 грн основного боргу, 57400, 32 грн 22 % річних, 19173,15 грн пені, 2798,61 грн судового збору та 11671,78 грн витрат на правову допомогу.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. від 30.11.2021 стягнуто з боржника ОСОБА_1 основну винагороду у розмірі 20104,38 грн (ВП № НОМЕР_2).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. від 30.11.2021 стягнуто з боржника ОСОБА_1 мінімальні витрати у розмірі 451,71 грн (ВП № НОМЕР_2).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. від 30.11.2021 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 (ВП № НОМЕР_2).

Також, винесено постанову, якою накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (ВП № НОМЕР_2).

Постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2, постанова про стягнення з боржника основної винагороди, постанова про арешт коштів боржника, постанова про арешт майна боржника надсилалася ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. від 30.11.2021 об`єднано виконавчі провадження № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 у зведене виконавче провадження № НОМЕР_5.

29.09.2025 приватним виконавцем на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2 направлено вимогу про надання доступу до квартири АДРЕСА_3 для проведення виконавчих дій з опису та арешту рухомого майна, що будуть здійснюватися 02.10.2025 о 08:00 год.

Відповідно до акта приватного виконавця від 02.10.2025, складеного за участю одного понятого, встановлено, що виходом приватного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 доступ до квартири не був наданий, перевірити майновий стан боржника не виявилося можливим. В квартирі проживали невстановлені люди.

Окрім того, 01.10.2025 приватним виконавцем винесено виклик, яким зобов`язано ОСОБА_1 з`явитися до виконавця 08.10.2025 о 10.00 год щодо сплати боргу або надання підтверджуючих документів про сплату.

Відповідно до акта приватного виконавця від 08.10.2025, боржник ОСОБА_1 за викликом не з`явилася та підтверджуючих документів про сплату боргу не надала.

07.10.2025 приватним виконавцем на ім`я ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 та на адресу: АДРЕСА_2 направлено вимогу, якою зобов`язано надати доступ до квартири АДРЕСА_3 для проведення виконавчих дій з опису та арешту рухомого майна, що будуть здійснюватися 15.10.2025 о 10:00 год.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва від 07.10.2025 (ВП № НОМЕР_2) залучено працівників Оболонського управління поліції ГУНП у м. Києві для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту приватного виконавця Телявського А.М. та залучених осіб, при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитися за адресою: АДРЕСА_1 15.10.2025 о 10.00 год.

14.10.2025 приватним виконавцем винесено виклик приватного виконавця, яким зобов`язано боржника ОСОБА_1 з`явитися до виконавця 16.10.2025 об 11.00 год. щодо сплати боргу або надання підтверджуючих документів про сплату.

Відповідно до акту приватного виконавця від 15.10.2025 встановлено, виходом за адресою місцезнаходження майна боржника: АДРЕСА_1 здійснити опис та арешт майна боржника не виявилося можливим, оскільки доступ до приміщення не був наданий.

Відповідно до акта приватного виконавця від 16.10.2025, боржник ОСОБА_1 за викликом приватного виконавця 16.10.2025 о 11.00 год не з`явилася та підтверджуючих документів про сплату боргу не надала.

17.10.2025 боржник ОСОБА_1 звернулася до приватного виконавця з листом, в якому повідомила, що з 06.06.2017 місце її реєстрації змінено, наразі зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . В листі також зазначила, що вона перебуває за кордоном.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва від 10.11.2025 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 756/5689/20, виданого 01.04.2021 Оболонським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором про надання послуг № 1 від 16.01.2017 у розмірі 58111,00 грн, яка складається з 50096,00 грн основного боргу, 2510,63 грн 3 % річних від простроченої суми боргу за період з 01.08.2018 по 01.04.2020, 5504,37 грн інфляційних втрат за період з 01.08.2018 по 01.04.2020.

Того ж дня, приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника (ВП № НОМЕР_1).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва від 10.11.2025 приєднано виконавче провадження № НОМЕР_3 до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_5.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва від 10.11.2025 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа № 756/5689/20, виданого 01.04.2021 Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору у розмірі 420,40 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. від 10.11.2025 стягнуто з боржника ОСОБА_1 основну винагороду в сумі 42,04 грн (ВП № № НОМЕР_4).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. від 10.11.2025 визначено для боржника ОСОБА_1 суму мінімальних витрат у розмірі 400,00 грн (ВП № № НОМЕР_4).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва від 10.11.2025 приєднано виконавче провадження № НОМЕР_4 до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_5.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Частиною першою статті 439 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Суд зазначає, що примусове проникнення до житла боржника є крайнім заходом при проведенні виконавчих дій і може застосовуватися лише за тих обставин, коли виконавець вичерпав усі можливі шляхи для забезпечення виконання судового рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Ухвала суду про проникнення до володіння боржника має бути вмотивована, що вказує на те, що суб`єкт такого подання має надати суду належні, допустимі, достовірні докази, що свідчать про те, що виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до володіння боржника. Також, виконавець має надати докази, які підтверджують перешкоджання вільному доступу виконавця до володіння боржника.

Крім того, вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримав повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини вчинення перешкод у проведенні виконавчих дій. Виконавець може звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до володіння особи лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань під час примусового виконання рішення суду.

Наявні у матеріалах справи докази не містять підтвердження факту отримання боржником постанов про відкриття виконавчих проваджень, постанов про арешт майна боржника, постанов про арешт коштів боржника, постанов про приєднання виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження та викликів приватного виконавця.

При цьому, не долучено до подання рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення боржнику, а також інших доказів на підтвердження того, що відповідні постанови та виклики, були направлені саме за адресою проживання боржника, отримані саме нею.

Отже, наявними у матеріалах справи доказами не доведено факту саме умисного невиконання боржником рішення суду та свідомого недопущення виконавця в квартиру. Матеріали подання не містять доказів того, що боржник отримувала повідомлення про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису належного їй майна, але чинила цьому перешкоди, не надавала доступу до житла у відведений для цього час вчинення виконавчих дій, та перешкоджає проведенню виконавчих дій.

Сама по собі відсутність боржника за місцем його реєстрації/проживання під час виходу приватного виконавця не свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення та перешкоджання у здійсненні виконавцем виконавчих дій.

З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів сповіщення боржника про необхідність забезпечення безперешкодного доступу приватного виконавця до житла для вчинення виконавчих дій, яке вона би отримала завчасно, буде становити непропорційним втручання в охоронювані ст. 8 Конвенції про захист прав та основних свобод людини права.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2, 3 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна. Понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження.

Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.

Разом із тим, з акту приватного виконавця від 02.10.2025 та акту приватного виконавця від 15.10.2025 вбачається, що приватним виконавцем для проведення виконавчих дій у вигляді проникнення до житла боржника ОСОБА_1 02.10.2025 та 15.10.2025 не було залучено необхідної кількості понятих, відтак, виконавчі дії проводились без дотримання ч. 2, 3 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, у боржника в даному виконавчому провадженні, навіть за умов її обізнаності про намір приватного виконавця вчиняти виконавчі дії, не виникло б кореспондуючого обов`язку, передбаченого ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», в установленому законом порядку допускати приватного виконавця до зазначеної квартири для проведення виконавчих дій, позаяк установлений законом порядок проникнення до житла (іншого володіння боржника) самим приватним виконавцем дотриманий не був.

Отже, у матеріалах справи відсутні докази того, що боржник перешкоджала вільному доступу приватного виконавця до житла, а додані до подання акти виконавця, на думку суду, не можуть вважатися таким доказом, оскільки, вони не свідчать про перешкоджання саме боржника вільному доступу приватного виконавця до свого житла.

Крім того, за змістом ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Періодичність проведення таких перевірок чітко визначено Законом України «Про виконавче провадження», тобто такі перевірки мають вчинятися виконавцем систематично, а не одноразово. При цьому, сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника без встановлення та дослідження обставин того, що державним виконавцем проводилася перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною восьмою ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення. У свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника (подібний за змістом правовий висновок наведено в постановах Верховного Суду від 18.07.2018 року у справі № 915/1294/13, від 23.08.2018 року у справі № 911/167/17, від 19.08.2019 року у справі № 913/438/16).

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника та майна його може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату (наведену правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 07.08.2018 року у справі № 910/25970/14).

Враховуючи вищевикладене, суд встановив відсутність достатніх підстав для задоволення подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, яке є крайнім заходом при проведенні виконавчих дій, і може застосовуватися лише у тих обставинах, коли приватний виконавець вичерпав усі можливі шляхи для забезпечення виконання судового рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини в задоволенні даного подання слід відмовити.

Керуючись ст. 12, 76-81, 258-260, 263,354,439 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УК Затишна оселя», Товариство з обмеженою відповідальністю «Даніком Груп», ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В. Белоконна