Справа № 212/9666/25
У Х В А Л А

іменем України

05 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Покровського районного суду міста Кривого Рогу в складі:

суддя - Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання Розинько К.А.

у цивільній справі № 212/9666/25 за скаргою адвоката Ткаченко Олександра Івановича, який діє в інтересах боржника ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на бездіяльність державного виконавця.

В судовому засіданні брали участь:

представник заявника адвокат Ткаченко О.І.

у с т а н о в и в :

20 серпня 2025 року адвокат Ткаченко О.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із зазначеною скаргою на бездіяльність державного, в який просив суд зобов`язати Покровський відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького Району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) скасувати арешт майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме, арешт квартири АДРЕСА_1 , накладений Покровським відділом Державної виконавчої служби міста Кривого Рогу постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.08.2005 року серії АЕ № 951414, зареєстрований 08.09.2005 року за № 2367312 Другою криворізькою державною нотаріальною конторою, 50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. С. Конткевича, буд. 37, у «Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна».

В обґрунтування скарги зазначено, що 25.08.2005 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС м. Кривого Рогу при примусовому виконанні виконавчого листа № 2 -2220, виданого 13.12.2004 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 3714 грн., 3% річних у розмірі 334,26 грн., витрати по справі у розмірі 21 грн., державне мито у розмірі 51 грн., всього в розмірі 4120,26 грн., постановою від 25.08.2005 року накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 , а саме, на квартиру АДРЕСА_1 . Зазначене обтяження зареєстровано в реєстрі 08.09.2005 року за № 2367312. 08.08.2025 року з метою зняття зазначеного арешту представник ОСОБА_1 звернулася до Покровського ВДВС м. Кривого Рогу із заявою про скасування заходів примусового виконання, але листом від 19.08.2025 року йому було відмовлено та повідомлено, що на теперішній час зазначений виконавчий лист не перебуває на виконанні у Покровському ВДВС. Отже, до теперішнього часу питання про зняття арешту з майна боржника не було вирішено, що призвело до порушення прав ОСОБА_1 , тому вимушена звернутися до суду із зазначеною скаргою.

05.09.2025 року ухвалою суду скаргу прийнято до розгляду з призначенням судового засідання.

24.12.2025 року ухвалою суду залучено до участі в справі стягувача у виконавчому провадженні - ОСОБА_2 .

В судовому засіданні адвокат Ткаченко О.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 скаргу підтримав з наведених в ній підстав та просив її задовольнити.

В судове засідання представник Покровського ВДВС у місті Кривому Розу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не з`явився, 29.10.2025 року подав до суду письмові пояснення, відповідно до яких згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обліковується запис про обтяження № 2367312, об`єкт обтяження квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Надати більш детальну інформацію щодо виконавчого провадження та матеріалів виконавчого провадження відносно вказаної особи не є можливим, оскільки у відповідності до наказу від 25.12.2008 року за № 2274/5 «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» та наказу від 07.06.2017 № 1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки.

В судові засідання стягувач за виконавчим провадженням - ОСОБА_2 не з`явився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про день, час, місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати скаргу у відсутність стягувача та представника Покровського ВДВС м. Кривого Рогу.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12.06.1998 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16,17).

08.08.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Ткаченко О.І. звернувся із заявою до керівника Покровського ВДВС у м. Кривому Розі, в якій просила скасувати арешт, застосований 25.08.2005 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС м. Кривого Рогу до майна боржника ОСОБА_1 , а саме, до квартири АДРЕСА_1 .

18.08.2025 року в.о. начальника Покровського ВДВС у м. Кривому Розі надана відповідь, відповідно до якої в Покровському ВДВС м. Кривого Рогу виконавчий лист, виданий Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу від 3.12.2004 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу у сумі 4120,26 грн. на користь ОСОБА_2 станом на 15.08.2025 не виконанні не перебуває. Надати більш детальну інформацію щодо виконавчого провадження та матеріалів виконавчого провадження відносно вказаної особи не є можливим, оскільки у відповідності до наказу від 25.12.2008 року за № 2274/5 «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» та наказу від 07.06.2017 № 1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відносно ОСОБА_1 , обліковується запис про обтяження № 2367312.

З наданих заявником матеріалів судом встановлено, що 13.12.2004 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто суми боргу у розмірі 3714 грн., % річних у розмірі 334,26 грн., витрати по справі у розмірі 21 грн., державне мито у розмірі 51 грн., всього в розмірі 4120,26 грн. (а.с.9).

25.08.2005 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС м. Кривого Рогу винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 , а саме, на квартиру АДРЕСА_1 . Зазначена постанова державного виконавця до відома була направлена ОСОБА_1 (а.с.10,11).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованої станом на 29.10.2025 року, відносно ОСОБА_1 , обліковується запис про обтяження № 2367312, зареєстровано в реєстрі 08.09.2005 року Другою криворізькою державною нотаріальною конторою, на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АА 932943, 25.08.2005, Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області; об`єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_2 ; власник: ОСОБА_1 (а.с.8).

Так, відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження». Враховуючи, що оспорюване рішення державного виконавця (постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження) мало місце 25.08.2005 року, але враховуючи, що відомостей про дату завершення виконавчого провадження, сторонам встановити не вдалося, суд визначає, у відповідності до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» шестимісячний строк, який передбачений для проведення виконавчих дій, та відповідно , суд застосовує редакцію зазначеного закону, яка діяла у період часу з 25.08.2005 року по 25.02.2006 року.

Так, відповідно до ст. 1 Закону, виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 5 Закону, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати,

передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в

порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону, державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови

про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню рішення

немайнового характеру - у двомісячний строк. Строки здійснення

виконавчого провадження не поширюються на час відкладення

провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження

та на період реалізації арештованого майна боржника.

Відповідно до ст. 37 Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: 1) визнання відмови стягувача від примусового виконання рішення суду;

2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником про закінчення виконавчого провадження;

3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника,

визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації

юридичної особи сторони виконавчого провадження ,якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва;

4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа;

5) письмової відмови стягувача від одержання предметів,

вилучених у боржника при виконанні рішення про передачу їх

стягувачеві, або знищення речі ,яка мала бути передана стягувачеві в натурі;

6) закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення;

7) передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у

разі ліквідації боржника - юридичної особи або арбітражному

керуючому у разі визнання боржника банкрутом;

8) фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом;

9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу

суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий

документ, або на письмову вимогу стягувача;

10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого

відділу державної виконавчої служби;

11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу

(посадової особи), які видали виконавчий документ, у випадку,

передбаченому частиною третьою статті 76 цього Закону.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець

виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного

органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо

підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається

сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали

виконавчий документ.

Постанова державного виконавця про закінчення виконавчого

провадження може бути оскаржена сторонами до начальника

відповідного органу державної виконавчої служби, якому він

безпосередньо підпорядкований, або до суду у 10-денний строк.

Відповідно до ст. 38 Закону, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого

органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого

органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові

копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її

пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють

реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для

зняття арешту з майна.

Аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд вважає доведеним, що наявність оспорюваного арешту порушує права заявника ОСОБА_1 , та враховуючи, що на час розгляду зазначеної справи судом у Покровському ВДВС м. Кривого Рогу відсуне виконавче провадження з виконання рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 13.12.2004 року, в рамках виконання якого постановою державного виконавця від 25.08.2005 року накладено арешт на майно ОСОБА_3 ; матеріали виконавчого провадження, в рамках якого був накладений оспорюваний арешт знищені у зв`язку зі спливом строку зберігання; на протязі тривалого часу, з 2005 року, тобто протягом 20 років, стягувач не заявляв про порушення його права.

За таких підстав, у відповідності до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній станом на лютий 2006 року, за вказаних обставин, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Та відповідно, у виконавчому провадженні державним виконавцем, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець

зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Разом з цим, представником Покровського ВДВС у місті Кривому Розі, не надано до суду рішення державного виконавця, передбачене ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», тому суд визнає скаргу боржника ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447-1, 451, 259 261, 352 - 355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Скаргу адвоката Ткаченко Олександра Івановича, який діє в інтересах боржника ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на бездіяльність державного виконавця задовільнити.

Зобов`язати Покровський відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) скасувати арешт майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме, арешт квартири АДРЕСА_1 , накладений Покровським відділом Державної виконавчої служби міста Кривого Рогу постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.08.2005 року серії АЕ № 951414, зареєстрований 08.09.2005 року за № 2367312 Другою криворізькою державною нотаріальною конторою, 50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. С. Конткевича, буд. 37, у «Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду складена 05.02.2026 року.

Суддя Ю. В. Ведяшкіна