пров. № 4-с/544/1/2026
У Х В А Л А

іменем України

02 лютого 2026 року Пирятинський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Антіховича В.В. (діє на підставі ордера серія ВІ № 1326231 від 18.09.2025),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду по вул. Ярмарковій, 17 у м. Пирятин, у режимі відеоконференції матеріали скарги представника боржника ОСОБА_1 адвоката Антіховича Володимира Володимировича на бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

у с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 адвоката Антіховича Володимира Володимировича звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та просив зобов`язати державного виконавця або іншу уповноважену посадову особу Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , накладений Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, номер обтяження №8393690 у вигляді арешту нерухомого майна на невизначене майно, все майно належне ОСОБА_1 . Реєстраційний номер обтяження: 8393690; дата, час державної реєстрації 23.01.2009 12:48:25, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №113/8, АА 191853, 28.03.2008, ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві, заявник: Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві.

Скарга мотивована тим, що відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта відносно майна ОСОБА_1 наявний запис про обтяження: 23.01.2009 Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано обтяження №8393690 у вигляді арешту нерухомого майна на невизначене майно, все майно належне ОСОБА_1 . Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №113/8, АА 191853, 28.03.2008, ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві. Згідно з інформацією наданою Подільським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у період накладення арешту 2009 року, на виконанні перебував виконавчий лист Пирятинського районного суду Полтавської області № 2-561 від 09.12.2005 року про стягнення боргу на користь ВАТ КБ «Хрещатик» у розмірі 35885,27 грн. 23.11.2015 виконавче провадження закінчено, у зв`язку з направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження знищено за закінченням трьохрічного строку зберігання виконавчих проваджень. Представником скаржника була подана відповідна заява щодо зняття накладеного арешту. Відповідним відділом ДВС надано інформацію щодо неможливості здійснення зняття арешту, адже виконавчі документи на виконанні в них не перебувають, а самі виконавчі провадження знищено. Виконавчі провадження, що перебували на примусовому виконанні, відносно боржника ОСОБА_1 закінчені, проте арешт накладений на його нерухоме майно не знято. Відповідно до інформації наявної в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» 02.10.2020 року припинив свою діяльність, в результаті ліквідації. ОСОБА_1 , не має змоги користуватися власним майном через накладені на нього арешти. Наявність зазначеного обтяження порушує право ОСОБА_2 на розпорядження власним майном.

Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 25.12.2025 скаргу прийнято до розгляду.

Представник скаржника адвокат Антіхович В.В. у судовому засіданні скаргу підтримує. Просить її задовольнити з підстав викладених в останній.

Представник Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. До суду надав витребувані копії матеріалів виконавчого провадження. Додатково повідомив, що згідно даних, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження, станом на 13.01.2026 у Відділі не зареєстровано інших виконавчих проваджень щодо стягнення коштів з ОСОБА_1 .

Суд заслухавши пояснення скаржника адвоката Антіховича В.В., вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга належним чином не обґрунтована та не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта відносно майна ОСОБА_1 наявний запис про обтяження, так 23.01.2009 Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано обтяження №8393690 у вигляді арешту нерухомого майна на невизначене майно, все майно належне ОСОБА_1 . Реєстраційний номер обтяження: 8393690; дата, час державної реєстрації 23.01.2009 12:48:25, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №113/8, АА 191853, 28.03.2008, ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві, заявник: Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві (а.с. 5-6).

Згідно з інформації наданою Подільським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у період накладення арешту 2009 року, на виконанні перебував виконавчий лист виданий 09.12.2005 Пирятинським районним судом Полтавської області №2-561 про стягнення боргу на користь ВАТ КБ «Хрещатик» у розмірі 35885,27 грн. (ВП №6759010 Постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2008 (а.с. 11-12). Виконавче провадження закінчено 23.11.2015, у зв`язку з направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до інформації наявної в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» 02.10.2020 припинив свою діяльність, в результаті ліквідації (а.с. 10).

Представником скаржника була подана відповідна заява щодо зняття накладеного арешту. Відділом ДВС надано інформацію щодо неможливості здійснення зняття арешту, адже виконавчі документи на виконанні в них не перебувають, так як 23.11.2015 державним виконавцем, керуючись п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 9). В самій Постанові про закінчення виконавчого провадження вказано, що у ході проведення виконавчих дій майна боржника на яке може бути звернуто стягнення не виявлено. Згідно відповіді ПФУ боржник працює в ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ТЕХНОСЕРВІС», адреса розташування: Шевченківський район, вул. В`ячеслава Чорновола, 41, кімн. 203 (а.с. 67).

Крім того, керівник Подільського ВДВС у м. Києві додатково повідомив про те, що згідно даних, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження, станом на 13.01.2026 року у Відділі не зареєстровані інші виконавчі провадження щодо стягнення коштів з ОСОБА_1 (а.с. 61).

Умови і порядок виконання судових рішень, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх в добровільному порядку, на час видачі виконавчого листа від 09 грудня 2005 року № 2-561, пред`явлення його до виконання та накладення арешту на майно боржника були врегульовані Законом № 606-XIV, який втратив чинність 05 жовтня 2016 року.

Відповідно норм п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження № 6759010 підлягало закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Так, з мотивувальної частини тексту Постанови від 23.11.2015 можна припустити, що виконавче провадження було направлено на виконання до Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ).

Частина 1 ст. 50 вказаного вище Закону говорить про те, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону № 606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Аналогічна за змістом норма закріплена у частині першій статті 48 Закону № 1404-VIII, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року.

Отже, арешт є початковою стадією виконавчого провадження щодо звернення стягнення на майно боржника.

Згідно із частиною другою статті 57 Закону № 606-XIV (у редакції, чинній на момент накладення арешту на майно боржника) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Крім того, на момент дії Закону № 606-XIV та Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802 (у редакції, чинній на момент накладення арешту на майно боржника) виконавці складали Акти опису та арешту майна, перелік бланків яких були суворої звітності, що подавалися до ДП «Інформаційний центр» для їх внесення. Ці бланки мали серію та унікальний номер.

Виконавче провадження як сукупність дій, спрямованих на примусове виконання рішень, передбачає застосування арешту майна боржника як засобу, що обмежує можливість відчуження майна боржником із метою його подальшої реалізації у спосіб, передбачений законом.

Схожі за змістом приписи містяться у статті 56 Закону № 1404-VIII.

Отже, правовою метою накладення державним (приватним) виконавцем арешту на майно боржника є забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавець чітко передбачив два випадки, коли державний (приватний) виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника, та зазначити про це у відповідній постанові, а саме:

- у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій);

- у разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Крім того, суд зауважує на тому, що також законодавством не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки таке повернення не свідчить про закінчення виконавчого провадження та у такому випадку стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано, протягом встановлених законом строків.

Повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для зняття арешту з майна боржника (за виключенням випадків, передбачених у частині третій статті 37 Закону № 1404-VIII).

З огляду на викладене, як ст. 50 Закону № 606-XIV, так і Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), не визначалось обов`язку державного виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Так, суд не вбачає бездіяльності у діях державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві в частині не зняття арешту накладеного державним виконавцем 28.03.2008.

Таким чином, суд доходить до висновку, що скарга представника боржника ОСОБА_1 адвоката Антіховича В.В. на бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не підлягає задоволенню за недоведеністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 4, 10-12, 43, 48, 76, 81, 89, 247, 258, 259, 260, 263, 268, 447, 450, 451 ЦПК України, ст. 49-57 Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги представника боржника ОСОБА_1 адвоката Антіховича Володимира Володимировича на бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.О.Ощинська