Справа № 702/1008/25
Провадження № 2/702/87/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Барської Т.М.,

секретар судового засідання Возна В.В.

позивач, відповідач не з`явилися,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Монастирище цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

21.10.2025 через підсистему «Електронний суд» представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути із ОСОБА_1 (далі у тексті також відповідач, позичальник) на користь ТОВ «Споживчий центр» (далі у тексті також позивач, кредитодавець) заборгованість за Кредитним договором №29.07.2024-100001268 від 29.07.2024 у сумі 9840 грн. та сплачений судовий збір.

Заявлені вимоги представник позивача мотивує тим, що 29.07.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір (оферти) №29.07.2024-100001268, відповідно до умов якого позичальнику наданий кредит у розмірі 4000,00 грн. строком на 98 днів, визначена фіксована процентна ставка «Стандарт» є незмінною у розмірі 1,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів.

Водночас, сторони дійшли згоди, що фіксована незмінна процентна ставка «Економ» у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт».

Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (черговий період).

Позивач зазначає, що свої зобов`язання виконав у повному обсязі, однак відповідач свої зобов`язання не виконує, внаслідок чого у неї перед позивачем утворилася заборгованість у сумі 9840,00 грн., яка складається із боргу за кредитом у розмірі 2000, 00 грн., процентів у розмірі 5040,00 грн., комісії з надання кредиту у розмірі 200,00 грн., додаткової комісії 600,00 грн та неустойки 2000,00 грн.

Для захисту свого порушеного права позивач звернувся з позовом до суду.

Постановленою 05.11.2025 ухвалою суддя відкрив у справі спрощене позовне провадження з викликом сторін і встановив відповідачу термін для подання відзиву на позов.

У судове засідання представник позивача ТОВ «Споживчий центр» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у тексті позовної заяви просив проводити розгляд справи у відсутність представника ТОВ «Споживчий центр», проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена шляхом надсилання на адресу її зареєстрованого місця проживання судової повістки про виклик. Однак поштове відправлення повернуте адресату з відміткою про відсутність ОСОБА_1 за цією адресою. Жодних заяв чи клопотань від відповідача не надходило, правом на надання відзиву на позов вона не скористалася.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, тому справу розглянуто за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із позовом.

Оскільки справа розглядається без участі сторін, то відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, суд виходить із такого.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З досліджених паперових копій Пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), Заявки кредитного договору №29.07.2024-100001268 та відповіді позичальника, суд встановив, що Пропозицією про укладення кредитного договору (оферти) від 29.07.2024 ТОВ «Споживчий центр» запропонував відповідачу укласти Кредитний договір, складовими якого є Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), що розміщена на сайті кредитодавця; сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов, їх схвалення кредитодавцем та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) Заявка кредитного договору; сформована на сайті кредитодавця та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в СМС-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті, Відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору.

Паперова копія Пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) підтверджує, що оферта набрала чинності 29.07.2024 і містить пропозицію позивача про фінансову послугу з надання коштів та банківських металів у кредит на умовах строковості, зворотності, платності у сумі, що буде встановлена у Заявці, зі сплатою процентів за користування кредитом, у встановленому в Заявці розмірі, з перерахуванням коштів на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника 4149-62ХХ-ХХХ-1590.

За умовами п. 9.1. Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) у разі несплати кредиту та/або процентів та/або комісії у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/ або процентів та/або комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених Договором. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та/або несплати нарахованих процентів та/або комісії до позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6. кредитного договору.

Також позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.

Кожна сторінка Пропозиції підписана електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором Е489. Зі сторони позивача Пропозиція підписана КЕП уповноваженої особи позивача ОСОБА_2 (а.с.12-15).

Дослідженням паперової копії Заявки кредитного договору №29.07.2024-100001268 (кредитної лінії) суд встановив, що Кредитний договір укладений 29.07.2024 о 12:50, Заявка є невід`ємною частиною Пропозиції, з якою позичальник ознайомився 29.07.2024 (а.с.15-16).

Відповідно до умов Договору №29.07.2024-100001268 (кредитної лінії) від 29.07.2024 ТОВ «Споживчий цент» надає позичальнику кредит у сумі 4000,00 грн. строком на 98 дні з дати його надання.

Датою надання/видачі кредиту є 29.07.2024, а дата його повернення (виплати) 03.11.2025.

Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику 4149-62хх-хххх-1590.

За умовами Заявки кредит в розмірі 4000,00 гривень надається строком на 98 днів, продовження (пролонгації, лонгації) Договору сторони не передбачили, за користування кредитом передбачена сплата процентів за ставкою «Стандарт», яка є незмінною у розмірі 1,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів.

Водночас, сторони дійшли згоди, що фіксована незмінна процентна ставка «Економ» у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт».

Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (черговий період).

Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом усього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 1,49%=(5840,00/4000)/98*100%.

Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 200,00 грн. і нараховується вона кредитором та обліковується в день видачі кредиту.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 200,00 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом.

Згідно з п.13 Заявки проценти, розраховані у визначеному розмірі, за черговий період підлягають сплаті в останній день кожного чергового періоду, комісія за надання кредиту сплачується в останній день першого чергового періоду, комісія за обслуговування сплачується в останній день кожного з трьох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти, кількість платежів зі сплати комісій 4; сума кредиту у розмірі 4000,00 гривень сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається кредит (а.с. 15 на звороті).

Кожна сторінка Заявки кредитного договору №29.07.2024-100001268 (кредитної лінії) підписана електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором Е489.

Паперова копія електронної Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №29.07.2024-100001268 (кредитної лінії) від 29.07.2024, окрім наведених у Заявці та Пропозиції умов, містить відомості про позичальника, реквізити його електронного платіжного засобу 4149-62хх-хххх-1590, а також відомості про підписання одноразовим ідентифікатором Е489 (а.с.16-18).

Датована 16.10.2025 довідка ТОВ-ва «Універсальні платіжні рішення» підтверджує успішне перерахування кредитних коштів на платіжну картку клієнта 29.07.2024 12:51:03 на суму 4000,00 грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 465983782, призначення платежу - видача за Договором кредиту №29.07.2024-100001268 (а.с.10).

Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за Кредитним договором №29.07.2024-100001268 від 29.07.2024 заборгованість ОСОБА_1 складає 9840,00 грн., у тому числі 2000,00 грн. основного боргу, 5040,00 грн. боргу за процентами, 200,00 грн. боргу за комісією за надання кредиту, 600,00 грн. боргу за комісією за обслуговування, 2000,00 грн. неустойки.

Проценти по кредиту нараховані за період з 29.07.2024 по 04.04.2025 (а.с.28).

Особа позичальника ОСОБА_1 кредитодавцем ідентифікована (а.с.11 на звороті).

У позовній заяві позивач стверджує, що 27.12.2024 відповідач на виконання умов Договору сплатила 2000,00 гривень, які враховані на погашення основного боргу (а.с.4).

Кредитний договір укладений в електронному вигляді, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з приписами частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Досліджені докази доводять, що між сторонами існують правовідносини, які виникли внаслідок укладення кредитного договору. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за правочином виконав і надав відповідачу у власність на умовах повернення кредит в розмірі 4000,00 гривень.

Натомість, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість.

У позовні заяві позивач підтверджує, що на виконання умов Кредитного договору відповідач 27.12.2024 сплатила 2000,00 грн.

Зважаючи, що ці доводи позивача не суперечать інтересам відповідача, суд їх враховує, як встановлену обставину.

Отже розмір основного боргу за Кредитним договором складає 2000,00 гривень.

За 98 днів користування кредитом відповідач мала обов`язок сплачувати позивачу проценти за користування кредитом в такому порядку: упродовж перших чотирьох періоди (56 днів) за ставкою «Стандарт» у розмірі 1,5 % за 1 день користування кредитом; у наступних чергових періодах (42 дні) за ставкою 1% за 1 день користування кредитом.

У довідці - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором позивач стверджує, що відповідач заборгував йому 9840 грн., у тому числі 2000,00 грн. основного боргу, 5040,00 грн. боргу за процентами, 200,00 грн. боргу за комісією за надання кредиту, 600,00 грн. боргу за комісією за обслуговування, 2000,00 грн. неустойки.

Проценти нараховані з 29.07.2024 по 04.04.2025, тобто поза межами обумовленого правочином строку кредитування з 29.07.2024 по 03.11.2024 включно.

Перевіряючи розрахунок заборгованості за кредитним договором суд враховує таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною 5, за змістом якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Водночас пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

При цьому, відповідно до п. 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

За приписами ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Кредитним договором №29.07.2024-100001268 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладений 29.07.2024, тобто після набрання чинності відповідних положень Закону України «Про споживче кредитування», а тому положення Закону про обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються до даних правовідносин.

Згідно умов Кредитного договору денна процентна ставка складає 1,49% і , з урахуванням п.17Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», за період з 29.07.2024 по 22.08.2024 (23 дні) суд застосовує процентну ставку за один день користування кредитом у розмірі 1,5%.

Обраховуючи проценти за користування кредитом упродовж 23.08.2024 - 03.11.2024 (включно), суд застосовує процентну ставку 1,0% за один день користування кредитом.

За наведеного за користування отриманими в кредит 4000,00 гривень відповідач заборгувала 4380,00 гривень процентів (23х(4000,00х1,5%) + 75х(4000,00х1,0%).

Отже стягненню з відповідача підлягає основний борг в розмірі 2000,00 гривень та заборгованість за процентами в розмірі 4380,00 гривень.

При вирішення вимоги про стягнення комісії за надання кредиту та комісій з обслуговування кредиту, то суд враховує, що відповідно до частини третьої статті 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (частина друга статті 627 ЦК України).

Частиною четвертою статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Конституційний Суд України у рішенні від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 констатував, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до ч. 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості.

Отже, ч. 2 ст. 8 та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» передбачають сплату комісії пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Як уже суд зазначав вище, відповідно до ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

За змістом Договору №29.07.2024-100001268 від 29.07.2024 відповідач погодив комісію за надання кредиту в розмірі 200,00 грн., та комісію за обслуговування кредитної заборгованості 200 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, тобто 600 грн., засвідчивши це своїм електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Однак, водночас, умови правочинів не містять переліку послуг, які за сплачену комісію позикодавець надав чи мав надати відповідачу, та умов про сплату комісії за обслуговування та управління кредиту.

Отже, вимога позивача про стягнення на його користь 600,00 гривень заборгованості за комісією за обслуговування задоволеною бути не може.

Також, вимогу позивача про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 2000,00 гривень, суд залишає без задоволення і враховує, що відповідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Законодавець установив, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Пункт 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачав, що позичальник також звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) та інших платежів за прострочення у період дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 цей пункт був виключений із Закону «Про споживче кредитування». Закон набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Виключення Законом України № 3498-IX із Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» пункту 6-1 не дає підстав для висновку про те, що законодавець у такий спосіб відновив можливість стягнення пені за невиконання чи неналежне виконання умов договору про споживче кредитування під час воєнного стану, оскільки залишається чинною кореспондуюча цьому положенню норма п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

Крім того, слід виходити із принципу верховенства права та системного тлумачення законодавства - норми Цивільного кодексу України мають вищу юридичну силу, ніж положення спеціального закону, що підтверджує пріоритетність застосування п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Отже, під час дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення чи скасування відсутні правові підстави для нарахування та стягнення пені чи штрафів за кредитними договорами.

Враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомленою з умовами кредитування, уклавши кредитний договір, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором на загальну суму 6580,00 грн., у тому числі 2000,00 гривень основного боргу, 4380,00 грн. боргу за процентами та 200,00 грн. боргу за комісією за надання кредиту.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути у відшкодування сплаченого судового збору 1619,86 грн. (2422,40х66,87%).

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором №29.07.2024-100001268 від 29.07.2024 в сумі 6580 (шість тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок, з яких основний борг 2000,00 грн.; заборгованість за процентами 4380,00 грн., заборгованість за комісією за надання кредиту 200,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 1619,86 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» місцезнаходження вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення ухвалене 15.01.2026.

Суддя Тетяна БАРСЬКА