Номер провадження 2-о/754/118/26
У Х В А Л А

Іменем України

14 січня 2026 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Буша Н.Д., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , представник за довіреністю інтересів: батька - ОСОБА_2 , матері - ОСОБА_3 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , відповідальна особа ОСОБА_4 , районний центр комплектування та соціальної підтримки, фінансова служба військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту родинних відносин та факту належності документів одній і тій самій особі,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з вказаною заявою та просить:

- встановити факт родинних відносин між нею та військовослужбовцем ОСОБА_5 , а саме, що вона є його рідною сестрою;

- встановити факт родинних відносин між батьком - ОСОБА_2 , матер`ю - ОСОБА_3 та військовослужбовцем ОСОБА_5 ;

- встановити факт належності документів одній і тій самій особі;

- зобов`язати заінтересовані особи прийняти це судове рішення як підставу для оформлення та надання соціальних гарантій і грошового забезпечення членам сім`ї військовослужбовця.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до такого висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відповідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заява про встановлення факту, що має юридичне значення повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України.

Стаття 318 ЦПК України встановлює вимоги до заяви, а саме, у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява повинна повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Так, ОСОБА_1 , зазначаючи свій статус сторони в якості заявника, одночасно вказала «представник за довіреністю інтересів: батька - ОСОБА_2 , матері - ОСОБА_3 », не вказуючи статус цих осіб.

Крім того, не зазначені данні цих осіб відповідно до вимогст. 175 ЦПК України, а саме місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Зі змісту поданої заяви не зрозуміло скільки заявників подали дану заяву до суду.

ОСОБА_1 в якості заінтересованих осіб вказала військову частину НОМЕР_1 , районний центр комплектування та соціальної підтримки, фінансова служба військової частини НОМЕР_1 , які не мають статусу юридичної особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України).

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (частини перша, друга статті 80 ЦК України).

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх утворила, і діють на підставі затвердженого нею положення або на іншій підставі, передбаченій законодавством іноземної держави, відповідно до якого утворено юридичну особу, відокремленими підрозділами якої є такі філії та представництва (третя статті 95 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Так, об`єднана палата Касаційного цивільного суду вже звертала увагу, що:

філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року в справі № 760/32455/19 (провадження № 61-16459сво20));

юридична особа, хоча вона й є штучним утворенням, невидимим, невідчутним на дотик і таким, що існує лише у вимірі правової дійсності, має універсальну правоздатність (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 504/4099/16-ц (провадження № 61-11424сво23)).

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя (пункт 7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154).

Так, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а відтак не мають статусу юридичних осіб (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2024 року в справі № 344/6751/22 (провадження № 61-671св23)).

Отже, військова частина НОМЕР_1 , районний центр комплектування та соціальної підтримки, фінансова служба військової частини НОМЕР_1 , які не мають статусу юридичної особи, не можуть бути в якості заінтересованих осіб при розгляді цієї справи.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Частиною 5 статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З матеріалів, поданих до суду, відсутні докази відмови саме заявнику щодо вирішення її особистого питання, також відсутні докази зміни прізвища заявника з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Крім того, четвертий пункт прохальної частини містить вимоги на майбутне, що не передбачено законодавством, оскільки суд захищає право особи, яке порушено, а не може бути порушено в майбутньому.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду, діє від свого імені та як представник за довіреністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Законом передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник (ст. 60 ЦПК України).

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Вказана справа розглядається за правилами окремого провадження.

Закон наділяє правом звертатись до суду на підставі довіреності тільки при розгляді таких категорій - як спори з трудових відносин, а також справи у малозначних спорах (малозначні справи).

Отже, в справах окремого провадження про встановлення факту родинних відносин може звертатись особа особисто або через адвоката.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Вище викладене дає підстави для висновку, що заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строків на їх усунення.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представник за довіреністю інтересів: батька - ОСОБА_2 , матері - ОСОБА_3 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , відповідальна особа ОСОБА_4 , районний центр комплектування та соціальної підтримки, фінансова служба військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту родинних відносин та факту належності документів одній і тій самій особі,- залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Д.Буша