Справа511/2118/25
Провадження2/153/683/25-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2026 р. м.Ямпіль

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Швеця Р.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №7868618 від 08.05.2024 у розмірі 34423,46 гривень, судові витрати в розмірі 2422,40 гривень та 13000 гривень витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 08.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №7868618, який відповідач підписав електронним цифровим підписом. Кредитним договором встановлена сума кредиту (загальний розмір) 8000,00 грн., тип кредиту кредит, строк кредитування 360 днів. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до умов кредитного договору у вигляді стандартної процентної ставки, яка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту. 27.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №27.01/25-Ф, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором №7868618. Відповідно до договору факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 34423,46 гривень, з яких: 11909,13 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 16014,33 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 6500 грн. заборгованість за пенею та/або штрафами. Тобто, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» перейшли всі права Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна». Всупереч умовам договору позики відповідач не виконав свого зобов`язання. Таким чином, відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №7868618 від 08.05.2024 в розмірі 34423,46 гривень, з яких: 11909,13 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 16014,33 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 6500 грн. заборгованість за пенею та/або штрафами.

Відповідно до ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.09.2025 цивільну справу за вказаним позовом передано на розгляд до Ямпільського районного суду Вінницької області за підсудністю.

Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 19.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу ОСОБА_1 надіслано копію ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, яку відповідач отримав 25.11.2025.

Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не подав.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 08.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №7868618, який відповідач підписав електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором А4446.

Відповідно до кредитного договору №7868618 від 08.05.2024 відповідач отримав кредит на наступних умовах: сума кредиту: 8000,00 грн. Строк, на який надається кредит - 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору. Знижена процентна ставка 1,125% в день. Мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби. Денна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,50% в день. Загальні витрати на дату укладення договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 43200,00 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 42900,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 51200,00 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 50900,00 грн.

Відповідно до п. 2.1 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . (а.с29-37).

08.05.2024 ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором QP4755 підписав паспорт споживчого кредиту (а.с.59-60).

08.05.2024 ОСОБА_1 електронним підписом НОМЕР_2 підписав та ознайомився із таблицею обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.50).

13.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору №7868618 про надання споживчого кредиту від 08.05.2024, яку відповідач підписав електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором С2328.

Відповідно до додаткової угоди до договору №7868618 про надання споживчого кредиту від 08.05.2024 збільшено суму кредиту на 5000,00 грн. Внесено зміни до п. 1.3. договору, де сума кредиту становить 13000,00 грн., тип кредиту кредит. Денна процента ставка складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,50 % в день; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1,49% в день. Загальні витрати зазначені в договорі на дату його укладання, збільшаться та складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 69825,00 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженою процентної ставки 69431,25 грн. Орієнтована реальна річна процентна ставка складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 16394,77% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 14425,60% річних. Орієнтована загальна вартість кредиту зазначені в договорі на дату його укладення збільшиться та складатиме: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 82825,00 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 82431,25 грн. (а.с.73-74).

13.05.2024 ОСОБА_1 електронним підписом С2328 підписав та ознайомився із таблицею обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.74 зворотній бік-76).

Із повідомлення ТОВ «ПЕЙТЕК» вих.№20250129-2.1 від 29.01.2025 встановлено, що 08.05.2024 здійснено переказ коштів у сумі 8000 грн. на картку № НОМЕР_1 (а.с.7-8).

27.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №27.01/25-Ф відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.18-28).

Відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025 та Реєстру боржників до Договору факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025 встановлено, що ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №7868618 в сумі 34423,46 гривень, з яких: 11909,13 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 16014,33 грн. сума заборгованості за відсотками; 6500 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с.39-41, 43).

Відповідно до розрахунку заборгованості здійсненого позивачем заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №7868618 від 08.05.2024, станом 13.06.2025 на складає: 34423,46, з яких: 11909,13 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 16014,33 грн. сума заборгованості за відсотками; 6500 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с.11-17).

Таким чином судом встановлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з п. 6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Наявні в матеріалах справи докази вказують на те, що ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір та додаткову угоду, які підписані сторонами електронними підписами. ОСОБА_1 підписав кредитний договір одноразовим ідентифікатором А4446, додаткову угоду С2328.

Сторони договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору та додаткової уогоди на таких умовах.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» виконало взяті на себе зобов`язання та надало відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору №7868618 від 08.05.2024 та додаткової угоди від 13.05.2024.

Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість по тілу кредиту та заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Матеріалами справи підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Факторинг Партнерс» за кредитним договором та додатковою угодою, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем.

Таким чином, заборгованість відповідача за кредитним договором №7868618 від 08.05.2024 та додатковою угодою від 13.05.2024, підлягає стягненню на користь ТОВ «Факторинг Партнерс».

Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості та процентів за кредитом в строки, передбачені умовами кредитного договору, та з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості, а саме суми заборгованості за основною сумою боргу та суми заборгованості за відсотками обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення суми заборгованості за пенею, штрафами суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє до тепер.

Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати пеню, штрафи в розмірі 6500,00 грн., від сплати яких позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для стягнення таких.

Відтак, суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №7868618 від 08.05.2024 та додатковою угодою від 13.05.2024 в розмірі 27923,46 грн., з яких: 11909,13 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16014,33 грн. сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1964,99 грн., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2422,40 х 27923,46/34423,46= 1964,99).

Крім того, представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 13000,00 грн.

Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Заїченко проти України»).

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Судом встановлено, що 02.07.2024 між ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» укладено договір про надання правової допомоги №02-07/2024.

На підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 гривень позивачем надано витяг з акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025, відповідно до якого вартість послуг, які надавались, складається з наступного: надання усної консультації з вивчення документів 2 год., вартістю 4000,00 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 3 год., вартістю 9000,00 грн. Разом 13000 грн.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги складність справи, ціну позову 34423,46 грн, заявлену суму витрат на правничу допомогу 13000 грн, витрачений представником позивача час на виконання ним відповідних робіт щодо правової консультації, збирання доказової бази, а тому суд виходить з конкретних обставин справи, вважає що визначений розмір оплати є завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг, ціною позову та складністю справи.

Оцінюючи співмірність цих витрат суд зазначає, що в детальному описі наданих послуг не розкритий зміст усних консультацій адвоката, зважаючи на те, що позивач є фінансовою установою, а примусове стягнення заборгованості, яка була ним викуплена за договором факторингу, є основною його господарською діяльністю.

Також суд вважає необґрунтовано завищеними витрати адвоката на складання позову, оскільки справа є типової та не вимагає значних зусиль для підготовки позовної заяви.

Застосовуючи зазначені вище критерії розумності розміру заявлених до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи характер спірних правовідносин у справі, суд дійшов до висновку про те, що вимога про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, та стягненню з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 223, 141, 247, 264-265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» () суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №7868618 від 08.05.2024 та додатковою угодою від 13.05.2024 в розмірі 27923 (двадцять сім тисяч дев`ятсот двадцять три) гривні 46 (сорок шість) копійок, з яких: 11909 (одинадцять тисяч дев`ятсот дев`ять) гривень 13 (тринадцять) копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16014 (шістнадцять тисяч чотирнадцять) гривень 33 (тридцять три) копійки сума заборгованості за відсотками.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (), судовий збір в сумі 1964 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят чотири) гривні 99 (дев`яносто дев`ять) копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч гривень).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6 офіс 521, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 19 січня 2026 року.

Суддя Р.В. Швець