Справа № 309/4022/25
Провадження № 2/309/1509/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Піцур Я.Я., за участю секретаря Бондаренко В.В., представника відповідача Артимича М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Піцура Ярослава Ярославовича при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору поруки та визнання банку таким, що втратив право вимоги,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хустського районного суду під головуванням судді Піцура Я.Я. перебуває цивільна справа за ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору поруки та визнання банку таким, що втратив право вимоги.

Позивачем по даній справі Драгула А.С. на адресу суду надіслано заяву про відвід головуючого судді .

Заява про відвід вмотивована тим, що суддя Піцур Я.Я. не може брати участь у справі так, оскільки є сумніви в його неупередженості та об`єктивності. Так, вона у відповіді на відзив заявила клопотання про витребування з архіву суду цивільних справ №713/2-274/2010 та №309/2568/18, для їх огляду в судовому засіданні. Однак дані цивільні справи не витребовувались, будь-який процесуальний документ з цього приводу відсутній. Залишивши поза увагою її клопотання про витребування доказів, її фактично позбавлено можливості довести ті обставини, на які нею вказуються у позовній заяві. Виходячи з наведеного представник позивача має сумнів щодо неупередженості головуючого судді Піцура Я.Я. при розгляді даної справи, та вважає, що він має бути відведений.

В судове засідання Драгула А.С. не з`явилася, заява про відвід головуючого містить клопотання про розгляд цієї заяви без її участі.

Представник відповідача ПАТ АБ «Укргазбанк» - Артимич М.М. заперечив проти задоволення заяви, оскільки вважає, що підстави для відводу судді відсутні.

З даного приводу слід зазначити наступне.

Так, заява про відвід головуючого судді Піцура Я.Я. подана менш як за три дні до призначеного судового розгляду, а тому відповідно до ч.3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо: є обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» «кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом».

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті б, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

На додачу, в п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р. «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття». Вказані вище факти щодо поведінки судді під час виконання своїх професійних обов`язків суперечить вимогам ст. 129 КУ, ст. 6 Конвенції про права людини.

Заявник вважає, що головуючий суддя не вирішив її клопотання про витребування доказів, тому в неї виникають сумніви з приводу об`єктивності та неупередженості судді Піцура Я.Я.

Частинами 1-3 статті 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частина 2 ст. 36 ЦПК України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

В рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п.66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Євросуду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»), У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Також згідно практики ЄСПЛ «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватись особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто, чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та (іі) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., наприклад, рішення у справі «Моріс проти Франції» [ВП] (Morice v. France) [GC], заява № 29369/10, пункт 73, ЄСПЛ 2015, з подальшими посиланнями). У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає в якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (там само, пункт 76). Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або, іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (там само, пункти 77 та 78).

З досліджених матеріалів цивільної справи вбачається, що клопотання про витребування з архіву двох цивільних справ наведено позивачем у відповіді на відзив, який подано до суду 19.12.2025.

Наступне судове засідання (після подання позивачем відповіді на відзив) у даній справі було призначено 12.01.2026 року на 13:40 год.

Дане судове засідання було відкладено за заявою позивачки ОСОБА_1 з метою надання їй часу для залучення адвоката. Судовий розгляд призначено на 04.02.2026 о 13:30 год.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Стаття 84 ЦПК України не регулює строки вирішення такого питання.

Водночас, оскільки у даному випадку справа розглядається у загальному провадженні, клопотання про витребування доказів подане позивачем не разом з позовної заявою, а разом з відповіддю на відзив (тобто таке є фактично клопотанням про витребування додаткових доказів), на той момент уже була визначена дата підготовчого судового засіданні, то таке клопотання підлягає вирішенню саме у судовому засіданні (п.п.7, 10 ч. 2 ст.197 ЦПК України) із наданням можливості сторонам висловити думку з цього приводу.

Разом з тим, повноцінне судове засідання від 12.01.2026 року не відбулося та було відкладено за заявою позивачки.

А отже суд і не міг вирішити дане клопотання позивачки про витребування доказів.

Відтак не убачається порушення приписів ЦПК України щодо вирішення даного питання.

Таким чином, наведені позивачкою ОСОБА_1 обставини не можуть свідчити ні про пряму, ні про побічну заінтересованість у результаті розгляду справи, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді у вирішенні справи, які відповідно до приписів статті 36 ЦПК України виключають участь судді у розгляді справи, зазначені в заяві твердження не є аргументованими достатніми доводами, а сама по собі незгода заявника з певними процесуальними рішеннями, які ґрунтуються на приписах ЦПК України, не може бути підставою для відводу судді.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що заяву про відвід необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 40,41, ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Піцура Ярослава Ярославовича при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору поруки та визнання банку таким, що втратив право вимоги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 04 лютого 2026 р.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.