Справа № 352/1629/25
Провадження № 2-ві/352/2/26
У Х В А Л А

05 лютого 2026 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Кузьменка С.В., що був заявлений у цивільній справі № 352/1629/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

В провадженні Тисменицького районного суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

03 лютого 2026 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Кузьменка С.В. Заява обґрунтована тим, що у позивача наявні сумніви в неупередженості або об`єктивності судді, з таких підстав:

1)суддя проігнорував клопотання позивача про витребування доказів;

2)суддя залишив позовну заяву без руху;

3)ухвалою від 25 липня 2025 року суддя відмовив у задоволенні заяви про відвід судді, а ухвалою від 13 січня 2026 року визнав заяву про відвід судді необґрунтованою;

4)суддя проігнорував клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а задовольнив його лише 16 січня 2026 року;

5)позивач не погоджується з обставинами, викладеними в ухвалах суду про відкладення судових засідань;

6)суддя, на думку позивача, затягує розгляд справи;

7)суддя не допустив до участі у розгляді справи в якості представника позивача ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 03 лютого 2026 року заяву позивача визнано необґрунтованою та постановлено передати її на розгляд іншого судді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 04 лютого 2026 року заява про відвід судді передана на розгляд судді Олійнику М.Ю.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про відвід, суд дійшов такого висновку.

Статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

При цьому ч. 4 ст. 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішує спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тобто, окрім прямо визначених підстав для відводу, самовідводу судді, передбачених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, відвід судді може бути заявлений й з інших підстав (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України). У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що наявність безсторонності згідно пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Підставами для відводу судді Кузьменка С.В. позивач вказує на наявні у нього сумнівів в безсторонності та об`єктивності судді при розгляді його клопотань: про витребування доказів, про відвід судді, про участі в засіданні в режимі відеоконференції, щодо допуску до участі у справі представника позивача, тощо.

Таким чином, доводи заяви про відвід зводяться до незгоди позивача ОСОБА_1 з процесуальними рішеннями судді, що не може бути підставою для відводу судді у відповідності до ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що Коржак О.С. не навів об`єктивних та обґрунтованих аргументів і фактів, які дають підстави сумніватися у безсторонності, неупередженості судді Кузьменка С.В., а тому його доводи в заяві про відвід судді не є правовими підставами для відводу, в розумінні статей 36, 37 ЦПК України.

У зв`язку з вищенаведеним заява про відвід судді Кузьменка С.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Кузьменка С.В., що був заявлений у цивільній справі № 352/1629/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Максим ОЛІЙНИК