Справа № 454/5005/25
У Х В А Л А

про повернення заяви

20.01.2026 року суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про зняття заборони відчуження з майна ,

в с т а н о в и в:

На адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересованої особи: Сокальський відділ ДВС у Шептицькому районі Львівської області ЗМУМЮ про зняття заборони відчуження з майна.

Заява мотивована тим, що постановою №797273 від 26.01.2005р. державним виконавцем відділу ДВС Сокальського району Варениця Г.В. та постанови №797337 ОСОБА_2 накладено арешт на майно ОСОБА_1 .

Виконавчі провадження знищено за терміном зберігання а борг перед кредитором вона погасила.

Вивчивши матеріали заяви, суд доходить до наступного висновку.

Згідно з частиною 1статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження".

Враховуючи, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні суддя приходить до висновку про те, що в даному випадку правильним способом захисту її права є звернення до суду в порядку оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

З урахуванням вищенаведеного слідує висновок, що заява ОСОБА_1 про зняття заборони відчуження з майна не відповідає вимогам щодо змісту та форми встановленими у ст.175 ЦПК України, так і вимогам до скарги у виконавчому провадженні, які визначені ч.4 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" cкарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, перелічені в Законі України "Про виконавче провадження", зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Також за змістом ч.1 ст. 450 ЦПК України в скарзі повинні бути зазначені стягувач, боржник і державний виконавець або інша посадова особу органу державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

Відповідно до ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

За таких обставин, заявнику пропонується уточнити зміст вимог скарги у відповідності до положень ст.451 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.448, ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про зняття заборони відчуження з майна - залишити без розгляду та повернути заявнику.

Разом з цим, суд роз`яснює заявникові право на повторне звернення до суду на загальних підставах визначених ст. 450 ЦПК України та в Законі України "Про виконавче провадження".

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина