Справа № 339/35/26
Провадження № 2/339/93/26
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 лютого 2026 року м. Болехів

Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Кілик М.П., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності, визначення за позивачем права власності на 1/6 частку квартири та припинення права спільної сумісної власності,

в с т а н о в и л а:

до Болехівського міського суду Івано-Франківської області надійшли матеріали вищевказаної позовної заяви.

Оглянувши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку, що позовна заява подана з порушенням вимог ЦПК України та підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків з таких підстав.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.175 ЦПК України, а також вимогам ст.177 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте у порушення п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позивач не вказала в позовній заяві реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідачів або номер і серію паспорта відповідачів, номери засобів зв`язку відповідачів, (долучені до позовної заяви копії документів містять частково інформацію про реєстраційний номер облікової картки платника податків, проте не щодо всіх відповідачів). При цьому, позивач не зазначила, що такі відомості їй не відомі.

Крім цього, як вбачається з позовної заяви відповідачем у справі вказано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є неповнолітнім.При цьому, позивач не зазначає законного представника неповнолітнього.

У відповідності до ст.47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена. У разі реєстрації шлюбу фізичної особи, яка не досягла повноліття, вона набуває цивільної процесуальної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу. Цивільної процесуальної дієздатності набуває також неповнолітня особа, якій у порядку, встановленому цим Кодексом, надано повну цивільну дієздатність.

Відповідно до ст. 45 ЦПК України під час розгляду справи, крім прав та обов`язків, визначених статтею 43 цього Кодексу, малолітня або неповнолітня особа має також такі процесуальні права:1) безпосередньо або через представника чи законного представника висловлювати свою думку та отримувати його допомогу у висловленні такої думки; 2) отримувати через представника чи законного представника інформацію про судовий розгляд; 3) здійснювати інші процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, передбачені міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд роз`яснює малолітній або неповнолітній особі її права та можливі наслідки дій її представника чи законного представника у разі, якщо за віком вона може усвідомити їх значення. Суд сприяє створенню належних умов для здійснення малолітньою або неповнолітньою особою її прав, визначених законом та передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена.

Відповідно до статті 31 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа), має право: 1) самостійно вчиняти дрібні побутові правочини. Правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість; 2) здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом.

Статтею 32 ЦК України визначено, що крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати прав на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняється законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку).

З наведено вбачається, що положеннями статей 31, 32 ЦК України визначено відносини, щодо яких неповнолітня особа має право особисто звертатися за захистом своїх прав в контексті реалізації нею своєї процесуальної дієздатності відповідно до положень статті 47 ЦПК України. Відповідну позицію викладено в Постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 521/21937/16-ц.

Предмет спору за поданою ОСОБА_1 позовною заявою не стосується відносин, у яких неповнолітні особи особисто беруть участь відповідно до норм ЦК України.

Таким чином, позивачу необхідно надати докази набуття ОСОБА_7 повної цивільної процесуальної дієздатності як наявність можливості подання позову до вказаного відповідача.

Крім цього, відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Однак у позовній заяві не зазначено ціни позову, від розміру якої залежить також правильний обрахунок судового збору, що підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору, станом на день подання позову, встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1331,20 грн); за подачу до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1331,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (16640 грн).

Позивачем долучено документ про сплату судового збору в розмірі 1332 грн, що відповідає одній позовній вимозі немайнового характеру (припинення права спільної сумісної власності). Проте не надано докази сплати судового збору за вимогу немайнового характеру.

З урахуванням викладеного, позивачу слід надати докази оплати судового збору за вимогу майнового характеру.

Крім цього, відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позовна заява містить розбіжності між назвою позову та позовними вимогами. У цивільному процесі, що базується на засадах змагальності й диспозитивності, особливого значення набуває зміст позовної заяви, від якого залежать не тільки дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження, а й позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права відповідач має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

З врахуванням наведеного, позивачам необхідно уточнити в позовній заяві зміст позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Зокрема, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання особою, яка подала позовну заяву, цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку в десять днів з дня отримання ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали судді у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України, що зазначені вище, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. У випадку не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу, що встановлено положеннями частини 3 ст.185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності, визначення за позивачем права власності на 1/6 частку квартири та припинення права спільної сумісної власності залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

Роз`яснити, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.П.Кілик