Справа № 682/2588/25
Провадження № 2/682/49/2026
У Х В А Л А

05 лютого 2026 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області у складі:

головуючої судді Мотонок Т. Я.,

за участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,

представника позивача Побережної О.Г.,

представника відповідача Чапала Ю.О.,

розглянувши під час розгляду цивільної справи № 682/2588/25 за позовом Акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

клопотання представника відповідача, адвоката Чапала Ю.О., про витребування оригіналу електронного доказу,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває цивільна справа № 682/2588/25 за позовом Акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представником відповідача, адвокатом Чапала Ю.О., подано клопотання про витребування у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» оригіналу електронного доказу заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 28.01.2020. В обґрунтування поданого клопотання вказано, що під час перегляду матеріалів справи серед додатків до позовної заяви було встановлено наявність поданого у форматі .pdf візуального відтворення Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг (назва файлу у електронному кабінеті «3.3 zayava.pdf») з наведеною в ньому датою підписання 28/01/2020. В той же час у сторони відповідача виникають обґрунтовані сумніви стосовно достовірності даного доказу. Як вбачається з наданої Позивачем копії Заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, наведений документ створений як електронний документ та, відповідно до наявних в ньому реквізитів, підписаний із застосуванням простого електронного цифрового підпису відповідача, а з боку банку підпис відсутній. Однак Позивачем не було надано електронний примірник електронного документу чи його копії, а лише візуальне відтворення текстового документу у форматі .pdf. Також документ не містить протоколів накладення електронних цифрових підписів тощо, що має ідентифікувати доказ як електронний документ. Також, оскільки документ створено в електронній формі, у сторони відповідача виникає обґрунтований сумнів у наявності електронного доказу, оскільки на відміну від паперового доказу, незрозумілі підстави та можливість передачі електронного документу до архіву, як зазначено у позові. Також, на переконання відповідача, за її усним твердженням, вона не може підтвердити (ставить під сумнів), що з її боку наведена Заява підписувалася взагалі та у наведеній редакції. З боку банку екземпляру документу вона не отримувала, в тому числі враховуючи спосіб створення такого документу.

До суду надійшли письмові заперечення на клопотання про витребування оригіналу електронного доказу. В обгрунтування заперечень зазначено, що заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноручно на планшеті. Підписання стилусом на планшеті регламентовано Постановою НБУ № 151 від 13.12.2019 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України», відповідно до якої власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою, це цифровий власноручний підпис. При здійснення клієнтом власноручного підпису на планшеті не використовувались ніякі електронні дані в якості аналогів власноручного підпису, натомість було вчинено власноручний підпис але на електронному документі на екрані сенсорного пристрою. Оскільки, підпис вчинено власноручно без використання будь яких додаткових даних в якості аналогу, то такий підпис не може вважатися електронним підписом лише на тій підставі, що він вчинений на екрані планшету. До позовної заяви долучена Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 28.01.2020. Заяву було укладено в електронному вигляді відповідно до чинного, на момент підписання законодавства України. Копію заяви було засвідчено уповноваженим представником банку за довіреністю кваліфікованим електронним підписом у підсистемі ЄСІТС " Електронний суд". Тому, представник позивача просить суд в задоволенні клопотання відмовити.

Під час судового засідання 05.02.2026 представник відповідача, адвокат Чапала Ю.О. подане клопотання про витребування електронного доказу підтримав з викладених у ньому підстав.

Представник позивача Побережна О.Г. заперечувала щодо задоволення клопотання про витребування електронного доказу, з підстав зазначених у письмовому запереченні.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (частини перша - третя статті 100 ЦПК України).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно з статтею 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувань електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа (частина друга статті 7 цього закону).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису (частина шоста статті 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»).

Отже, головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали. (Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2020 року по справі № 751/6069/19).

Суд звертає на частину дванадцяту статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якої електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

У свою чергу статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) встановлено: якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як зазначає позивач у позові, заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті.

Підписання документів на планшеті регламентовано Постановою НБУ № 151 від 13.12.2019 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України», відповідно до якої власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою, це цифровий власноручний підпис.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 29.01.2021 у справі № 922/51/20, учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ у таких формах: оригінал; електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом.

Окрім того суд зазначає, що позовна заява та додатки до неї подані позивачем за допомогою системи «Електронний суд».

Відповідно до пункту 27 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішення Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, до створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо); відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.

Таким чином, долучена до позовної заяви у якості додатку Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг («3.3 zayava.pdf») у форматі PDF подано відповідно до вимог ст. 100 ЦПК України та така є електронним доказом, який подано у електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис, оскільки подання доказів, в тому числі електронних, через систему «Електронний суд» без накладення кваліфікованого електронного підпису неможливе. А тому суд вважає, що долучена до позову Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг є примірником електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про витребування оригіналу електронного доказу.

Керуючись ст.ст. 3, 76, 81, 95, 100, 258-260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено: 06.02.2026.

Суддя Мотонок Т. Я.