ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 212/1496/24

провадження № 61-14073св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Ступак О. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (відповідач за зустрічним та об'єднаним позовами),

відповідачка - ОСОБА_2 (позивачка за зустрічним позовом, третя особа за об'єднаним позовом),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки і піклування виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_3 (позивач за об'єднаним позовом),

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Амельчишин Олег Валерійович, на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2025 року у складі судді Зіміна М. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Зубакової В. П., Остапенко В. О., і виходив з такого.

Зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки і піклування виконкому Покровської районної у місті ради, про відібрання дитини.

2. На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що він є батьком малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу з матір`ю дитини ОСОБА_5 , його донька залишилась проживати разом з матір`ю. 24 вересня 2022 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , у зв'язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

3. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла. Малолітня ОСОБА_4 залишилась проживати з бабусею ОСОБА_2 , яка не дозволяє дитині переїхати жити до батька, не сприяє спілкуванню з ним та негативно налаштовує доньку проти нього.

4. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд відібрати у ОСОБА_2 малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повернути доньку до батька за місцем його проживання.

5. У липні 2024 року ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки і піклування виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_3 , про відібрання дитини від батька, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною.

6. На обґрунтування вимог зустрічного позову ОСОБА_2 зазначала, що вона є бабою малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 , яка є матір`ю малолітньої ОСОБА_4 . Після смерті матері дитина залишилась проживати в її сім`ї.

7. Зазначала, що малолітня ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства, має особливі потреби та потребує постійної сторонньої допомоги. ОСОБА_1 , який є батьком дитини, не може її забезпечити всім необхідним, а також утримувати. Більш того, він не відвідує дитину, не спілкується з нею, не проявляє батьківської турботи та уваги.

8. Враховуючи наведене, ОСОБА_2 просила суд: відібрати від батька ОСОБА_1 малолітню доньку ОСОБА_4 , визначивши місце проживання останньої разом з нею та її чоловіком ОСОБА_3 за місцем їхнього проживання; встановити, що дитина позбавлена батьківського піклування, та призначити її та ОСОБА_3 опікунами малолітньої ОСОБА_4 ; стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 в розмірі 40 % від його місячного заробітку (доходу) але не менше 50 % від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною 18 річного віку.

9. У серпні 2024 року ОСОБА_3 подав позовну заяву до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Орган опіки і піклування виконкому Покровської районної у місті ради, про відібрання дитини від батька, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною.

10. Позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтував тим, що після смерті матері малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилася проживати у його сім'ї, з ОСОБА_9 та вітчимом дитини - ОСОБА_6 . Дитина має особливі потреби з огляду на стан її здоров'я, які він та його дружина ОСОБА_9 забезпечують. Водночас, батько дитини -

ОСОБА_1 не надає та не бажає надавати будь-яке піклування своїй доньці.

11. Посилався на те, що ОСОБА_1 не зможе забезпечити малолітній ОСОБА_10 належних умов проживання (з бабусею та трьома дорослими чоловіками, двоє з яких є сторонніми для неї особами), він не має стабільного заробітку та постійного місця роботи.

12. Малолітня ОСОБА_4 , як дитина-інвалід, позбавлена батьківського піклування, прийнята в його з ОСОБА_2 сім'ю, тоді як відповідач не проживає разом з нею, не спілкується з дитиною та не виконує своїх батьківських обов'язків протягом останніх 5 років, не приймає участі у матеріальних витратах, пов'язаних з доглядом за нею. Дитина не бажає проживати разом з ним.

13. З огляду на наведене, ОСОБА_3 просив суд: відібрати від батька

ОСОБА_1 малолітню доньку ОСОБА_4 , визначивши місце проживання останньої разом з ним та бабою ОСОБА_2 за місцем їхнього проживання; встановити, що дитина позбавлена батьківського піклування, та призначити його та ОСОБА_2 опікунами малолітньої ОСОБА_4 .

Основний зміст та мотиви судових рішень суду першої інстанції

14. Рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2025 року первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини залишено без задоволення.

15. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відібрання дитини від батька, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною залишено без задоволення.

16. Самостійний позов третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відібрання дитини від батька, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною залишено без задоволення.

17. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки малолітня ОСОБА_4 ніколи не була зареєстрована разом з батьком за його адресою проживання та після розірвання шлюбу між її батьками не проживала за його місцем реєстрації, а суду не було надано доказів, що її місце проживання було змінене без згоди ОСОБА_1 , відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог первісного позову та повернення дитини за місцем реєстрації батька.

18. Відмовляючи у задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_2 та об'єднаного позову ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що дід та баба не наділені самостійним правом на звернення до суду з позовом про відібрання дитини від батька без позбавлення його батьківських прав. Інші вимоги суд вважав похідними, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

19. Додатковим рішенням Покровського районного суду м. Кривого Рогу

від 28 липня 2025 року заяву адвоката Амельчишина О. В. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

20. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн.

21. У задоволенні решти вимог відмовлено.

22. Ухвалою Покровського районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня

2025 року відмовлено адвокату Горбенко І. В. у поновленні процесуального строку. Заяву про подання суду доказів витрат на правову допомогу залишено без розгляду. Відмовлено у прийнятті додаткового рішення за заявою адвоката Горбенко І. В.

Основний зміст та мотиви судового рішення суду апеляційної інстанції

23. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від імені та в інтересах яких діяв адвокат Амельчишин О. В., залишено без задоволення.

24. Рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2025 року в оскаржуваній частині залишено без змін.

25. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог зустрічного та об'єднаного позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зазначивши, що у попередньо ініційованому судовому процесі судом апеляційної інстанції відмовлено у позбавленні ОСОБА_1 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , а чинне законодавство не передбачає права діда і баби на відібрання дитини від рідного батька та встановлення опіки без позбавлення його батьківських прав. Питання встановлення опіки та піклування вирішуються відносно дитини сироти або дитини, чиї батьки безвісно відсутні чи позбавлені батьківських прав.

26. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діяв адвокат

Горбенко І. В. залишено без задоволення. Ухвалу Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2025 року залишено без змін.

Узагальнені доводи касаційної скарги

27. 11 листопада 2025 року ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат

Амельчишин О. В., через підсистему «Електронний суд» звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, з урахуванням поданих уточнень, просить скасувати рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ухвалити у цій частині нове судове рішення про задоволення зазначених вимог її зустрічного позову.

28. Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій в частині позовних вимог про стягнення аліментів

ОСОБА_2 зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме статей 180 та 258 Сімейного кодексу України (пункт 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також вказує, що суди не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

29. Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що суди попередніх інстанцій не врахували, що норми статей 180 та 258 Сімейного кодексу України не пов`язують право баби чи діда отримувати аліменти від батьків дитини з фактом позбавлення останніх батьківських прав, чи з визначенням судом місця проживання дитини, чи з призначенням баби та діда опікунами дитини. Заявниця зауважує, що право на отримання від батька аліментів у спірних правовідносинах залежить лише від встановлення судом двох обставин: по-перше, що батько ОСОБА_1 не надає утримання своїй донці; по-друге, дитина ОСОБА_4 постійно проживає разом з ОСОБА_2 . Обидві обставини були беззаперечно встановлені судами обох інстанцій.

30. Акцентує увагу на тому, що дитина, внаслідок поведінки батька позбавлена батьківського піклування та утримання, не проживає з батьком фактично та не бажає з ним проживати. ОСОБА_1 протягом тривалого часу не вчиняв жодних дій, які б свідчили про належне виконання ним своїх батьківських обов`язків, а також дій задля забезпечення належного рівня життя своєї рідної доньки з особливими потребами, аліменти, присуджені судовим рішенням, не сплачував. Більш того, вважає, що для утримання дитини та забезпечення її потреб після смерті матері дитини відсутні підстави для виплати ним аліментів, оскільки стягувач померла і виконавче провадження закрито. Добровільно з власної ініціативи ОСОБА_1 матеріальну допомогу дитині не надавав.

31. Враховуючи наявність у малолітньої ОСОБА_4 особливих потреб та необхідність особливого догляду, аліменти з ОСОБА_1 підлягають стягненню в більшому розмірі ніж 25 % від усіх видів доходу, а саме з останнього необхідно стягнути аліменти в розмірі 40 % з усіх видів заробітку (доходу).

32. Додатково посилається на наявність правових підстав для відшкодування їй судових витрат, понесених у суді першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

33. Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від імені яких діє адвокат Амельчишин О. В. залишено без руху для усунення недоліків.

34. Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2025 року задоволено заяву представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Амельчишин О. В. про відкликання касаційної скарги на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та призначення опікунів, а також в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини та призначення опікунів, ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог у цій частині. Касаційну скаргу в частині цих вимог повернуто заявникам. Касаційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Амельчишин О. В., на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів залишено без руху для усунення недоліків.

35. Ухвалою Верховного Суду від 25 грудня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі № 212/1496/24 за касаційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Амельчишин О. В., на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

36. 21 січня 2026 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи № 212/1496/24.

37. Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2026 року справу призначено до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Амельчишин О. В., про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін та в режимі відеоконференції, а також про зупинення провадження у справі.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов

Фактичні обставини справи, встановлені судами

38. 05 липня 1991 року укладений шлюб між ОСОБА_11 та

ОСОБА_12 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_13 ».

39. ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_14 , батьками якої у свідоцтві про народження зазначені батько - ОСОБА_11 , мати - ОСОБА_15 .

40. 24 січня 2000 року шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_15 розірвано, дружині залишено прізвище « ОСОБА_13 ».

41. 22 лютого 2012 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_14 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_16 ».

42. 11 січня 2013 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_17 ».

43. ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_4 , батьками якої у свідоцтві про народження зазначені: батько - ОСОБА_1 ; мати -

ОСОБА_5 .

44. Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2019 року у справі № 212/3856/19, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований 22 грудня 2012 року Жовтневим відділом державної РАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, розірвано.

45. 24 вересня 2022 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 та після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_7 ».

46. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла.

47. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 01 квітня 2024 року, складеного спеціалістами служби у справах дітей, ОСОБА_1 проживає за адресою: кв. АДРЕСА_1 , у двокімнатній квартирі на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку. Малолітня дитина за вказаною адресою не проживає, на момент обстеження є необхідний запас продуктів харчування. В квартирі також мешкає мати ОСОБА_1 - ОСОБА_18 .

48. Рішенням Покровської районної у місті ради від 19 червня 2024 року за

№ 595 затверджено висновок щодо відібрання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У вказаному висновку орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради вважає за доцільне в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , з метою збереження її психічного здоров`я рекомендувати залишити проживання дитини у сім`ї баби та діда, а батькові ОСОБА_1 поступово налагоджувати відносини з дитиною.

49. Згідно з листом Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19 червня 2024 року за № 80507, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання наказу

№2-н/212/563/19 від 13 червня 2019 року, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів

у розмірі 1/4 частини його доходу. За період перебування виконавчого документа на виконанні з 19 червня 2019 року по 22 грудня 2023 року аліменти боржником не сплачувались.

50. Відповідно до довідки про зареєстрованих осіб від 20 вересня 2023 року за адресою: кв. АДРЕСА_1 , зареєстровано 4 особи: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_1 .

51. Згідно з наказом ТОВ «Трисс» від 14 вересня 2023 року № 10, укладено договір цивільно-правового характеру про надання послуг ОСОБА_1 з

14 вересня 2023 року по 14 жовтня 2023 року.

52. Відповідно до характеристики від 18 вересня 2023 року, наданої

ТОВ «Трисс», ОСОБА_1 працює в товаристві з березня 2023 року по теперішній час в якості робітника теплиці. За період роботи зарекомендував себе з позитивного боку.

53. Згідно з характеристикою сім`ї ОСОБА_4 , 2013 року народження, яка мешкає за адресою:

АДРЕСА_2 , сім`я складається з 4 осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_21 . В Криворізькій гімназії № 4 КМР ОСОБА_4 навчається з 01 вересня 2023 року згідно з висновком ІРЦ. Вихованням та розвитком ОСОБА_10 займається ОСОБА_2 - бабуся, ОСОБА_3 - дідусь, ОСОБА_6 - вітчим. Умови виховання задовільні. У дитини є все необхідне: книжки, іграшки, шкільне приладдя, засоби гігієни, окреме ліжко. Створені умови проживання - задовільні, дитяча кімната прибрана та чиста. Бабуся, дідусь, вітчим приділяють достатньо уваги вихованню дитини, цікавляться успіхами у навчанні ОСОБА_10 , постійно підтримують телефонний зв`язок з класним керівником, виконують рекомендації. Рідний батько ОСОБА_1 до закладу жодного разу не з`являвся, зв`язок з класним керівником не підтримував.

54. Відповідно до психологічної характеристики учениці 4-Б класу Криворізької гімназії № 4 КМР ОСОБА_4 від 14 червня 2024 року, остання навчається систематично, без причин онлайн-уроки та консультації не пропускає. ОСОБА_22 вигляд охайний, доглянутий. За результатами проєктивних методик показники самопочуття, активності, настрою - вище середнього, що свідчить про комфортний психоемоційний стан ОСОБА_10 . Загальний фон відносин з дорослими вдома оцінюється самою дитиною як досить емоційно насичений, позитивний.

55. ОСОБА_2 на праві власності належить трикімнатна квартира за адресою: кв. АДРЕСА_2 .

56. У формі індивідуальної програми реабілітації інваліда, що видана лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів № 197 від 19 лютого 2024 року, визначено, що дитина-інвалід ОСОБА_4 потребує: медичної реабілітації, а саме відновну терапію, профілактичні заходи та медичне спостереження; фізичну реабілітацію, а саме лікувальний масаж та лікувальну фізкультуру.

57. Відповідно до листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» КМР від 15 квітня 2024 року № 680 малолітня ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку у лікаря-невролога та у лікаря-інфекціоніста, має статус дитини з інвалідністю. На прийом до лікаря-педіатра дитина приходить з бабусею, рекомендації лікаря виконуються.

58. З листа КУ «Центр соціальної реабілітації дітей з інвалідністю» КМР

від 16 квітня 2024 року № 05-04/152 вбачається, що дитина з інвалідністю ОСОБА_4 отримувала послуги в центрі у 2023-2024 роках. Дитину у Центр супроводжували бабуся - ОСОБА_2 та дідусь - ОСОБА_3 .

59. За висновком ЛКК № 54 від 11 липня 2024 року ОСОБА_4 потребує індивідуальної форми навчання на 2024-2025 навчальний рік.

60. З наданих суду квитанцій вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбавали для ОСОБА_4 одяг, взуття ортопедичне, медичні препарати, сплачувались медичні послуги з реабілітації.

61. ОСОБА_2 працює у ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» оператором диспетчерської служби та за період з 01 грудня 2023 року по 31 травня 2024 року її дохід склав 79 502,58 грн.

62. ОСОБА_3 працює у ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» машиністом екскаватора в кар`єрі та за період з 01 грудня 2023 року по 31 травня 2024 року його дохід склав 92 370,51 грн.

63. З наданої суду характеристики ОСОБА_1 з місця проживання вбачається, що останній працьовитий, товариський і ввічливий. В побуті доброзичливий, чуйний, бере активну участь у громадському житті.

64. Згідно з відомостями Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору за 1-2 квартал 2024 року, ОСОБА_1 отримав за квітень-червень 2024 року сукупний дохід в розмірі 22 181,82 грн.

65. З наданої ТОВ «Трисс» характеристики № 14 від 20 листопада 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 працював у товаристві з 02 лютого 2023 року по

06 квітня 2024 року. За час роботи зарекомендував себе сумлінним, відповідальним, добросовісним робітником. Шкідливих звичок не було.

66. Виконавчим комітетом Покровської районної в місті ради листом

№ 16/01-29/2685 від 11 червня 2025 року повідомлено ОСОБА_2 про те, що її звернення щодо зобов`язання батька виконувати свої батьківські обов`язки, а саме оформлення пенсії по втраті годувальника та державні соціальні виплати дітям з інвалідністю розглянуто 04 червня 2025 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини в Покровському районі. Службою у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради направлено листа до відділення поліції щодо притягнення батька дитини до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків.

67. ОСОБА_4 зареєстрована з 05 грудня 2014 року за адресою: кв. АДРЕСА_3 .

68. ОСОБА_3 зареєстрований з 22 вересня 2009 року за адресою:

кв. АДРЕСА_3 .

69. З наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України інформації вбачається, що 09 травня 2025 року прийнято рішення про призначення

ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника.

70. З наданого суду листування у месенджені «Viber» вбачається, що

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звертались до ОСОБА_1 щодо оформлення батьком виплат за державною програмою єОздоровлення та оформлення Карти Криворіжця.

71. Згідно з наданими виписками та товарними чеками на придбання медичних виробів, дитина ОСОБА_4 також має порушення зору, у зв`язку з чим має призначення до постійного носіння окулярів.

72. З наданих суду письмових пояснень малолітньої ОСОБА_4 від 06 жовтня 2023 року та 14 червня 2024 року вбачається, що остання проживає з дідом та бабою та має власну кімнату. Дід та баба дбають про неї, замаються лікуванням. Дитина зазначає про бажання залишитись проживати разом з дідом та бабою. Суд першої інстанції у судовому засіданні з`ясував думку дитини.

Позиція Верховного Суду

73. Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

74. Відповідно до пунктів 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку: якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

75. Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

76. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

77. З урахуванням доводів касаційної скарги, які стали підставою длявідкриття касаційного провадження, судові рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі, що переглядається, оскаржуються лише у межах вимог зустрічного позову ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В іншій частині оскаржувані судові рішення не переглядаються в касаційному порядку.

78. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

79. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

80. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

81. Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість.

82. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

83. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

84. У статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

85. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

86. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

87. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

88. Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, закріпленим у СК України.

89. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

90. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

91. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

92. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

93. Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

94. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року

№ 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

95. У частині третій статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

96. Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків або інших законних представників дитиниє проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти (постанова Верховного Суду від 22 листопада 2022 року у справі № 188/1029/19).

97. З своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, з ким проживає дитина і який бере активну участь у її вихованні. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц, від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц, від 14 серпня 2024 року у справі № 760/4661/20).

98. За правилами статті 258 СК України баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

99. Отже, чинним законодавством передбачено право баби та діда на процесуальне представництво онука (онучки) на підставі самого факту близького кровного споріднення, без необхідності встановлення опіки, піклування чи призначення їх опікуном або піклувальником.

100. Таким чином, баба, з якою проживає онук (онучка), має право на подання в інтересах дитини позову до її батьків про стягнення аліментів без призначення опікуном дитини.

101. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2018 року у справі № 445/637/16-ц.

102. Згідно з частинами першою - третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

103. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

104. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

105. Верховний Суд неодноразово зауважував, що у правовідносинах, які стосуються вкрай чутливої сфери та долі дитини, інтереси якої превалюють над формальним тлумаченням норм права, питання слід вирішувати в контексті кожної конкретної справи без формального та уніфікованого підходу лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення спору, та вивчення і дослідження усіх доказів як у сукупності, так і кожного доказу окремо (постанови

106. Судами попередніх інстанцій встановлено, що малолітня ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_23 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу між батьками дитини, остання залишилася проживати разом з матір'ю. З батька дитини відповідно до судового наказу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 червня 2019 року № 2-н/212/563/19 присуджено до стягнення аліменти на користь у розмірі 1/4 частини його доходів.

107. Після смерті матері малолітньої ОСОБА_4 вона залишилася проживати у сім'ї своєї бабусі ОСОБА_2 , що визнавалося сторонами справи та підтверджено висновком органу опіки та піклування, згідно з яким рекомендовано в інтересах дитини, з метою збереження її психічного здоров'я, залишити проживати її у сім'ї баби та діда.

108. У провадженні Дніпровського апеляційного судуперебуває цивільна справа № 212/4342/23 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявленого з підстав того, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не сплачує аліменти, не виявляє батьківського піклування та жодним чином не приймає участі у матеріальних витратах, пов`язаних з доглядом за дитиною, у зв`язку із чим усі труднощі та матеріальні витрати покладені на позивачів - бабусю ОСОБА_2 та вітчима ОСОБА_6 .

109. Постановою Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2024 року про відмову у задоволенні позову скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Судом касаційної інстанції зауважено про необхідність надання належної оцінки доказам у справі та поведінці батька, який згідно з поясненнями позивачки та самої дитини не приймає жодної участі у її вихованні, розвитку та лікуванні. Малолітня ОСОБА_4 проживає разом із бабусею, дідусем та вітчимом. За її словами всім необхідним забезпечують саме вони. Свого батька вона бачила дуже давно, майже його не пам`ятає. Знає, що він проживає десь поряд біля них, однак він ніколи не приходив до школи, не забирав її, коли вона хворіє батько ніколи до неї не приходить. Після смерті мами, батько їй не телефонував, ніяк не підтримував, не намагався забрати її жити до себе.

110. Згідно з даними Покровського відділу Державної виконавчої служби у

м. Кривому Розі, за період перебування виконавчого документа (судового наказу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 червня 2019 року

№ 2-н/212/563/19) на виконанні, з 19 червня 2019 року по 22 грудня 2023 року аліменти боржником не сплачувалися.

111. Постановою державного виконавця Покровського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 22 грудня 2013 року виконавче провадження закінчене на підставі пункту 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (смерть стягувача).

112. Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , суди попередніх інстанцій не врахували наявність у малолітньої дитини необхідності у матеріальному забезпеченні, а також обов'язок батька матеріально утримувати свою дитину, який він добровільно не виконує, у зв'язку з чим дійшли помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення зазначених вимог до вирішення питання про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

113. Вимога про стягнення аліментів заявлена ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , не пов`язана з іншими вимогами, заявленими нею у цій справі.

114. Враховуючи визнаний сторонами та встановлений судом факт проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з бабою ОСОБА_2 , а також з огляду на неможливість виконання судового рішення про стягнення з батька аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_4 після смерті її матері, перебування справи про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 у провадженні суду з червня 2023 року, беручи до уваги необхідність забезпечення інтересів дитини, яка є дитиною з інвалідністю та напівсиротою, у матеріальному забезпеченні, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь

ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред'явлення позову (22 липня 2024 року) та до досягнення дитиною

18-річного віку.

115. Зазначений розмір відповідає визначеному судом розміру аліментів, які були присуджені (судовий наказ Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 червня 2019 року № 2-н/212/563/19) до стягнення на користь матері дитини, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , який батьки дитини не оспорювали.

116. Більш того, з урахуванням положень пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України, частини п'ятої статті 183 СК України такий розмір аліментів на утримання однієї дитини фактично визнано законодавцем, як базовий і безспірний.

117. Водночас колегія суддів зауважує, що з урахуванням змісту статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути змінений. Отже, платник аліментів чи одержувач аліментів наділені правом ініціювати перед судом питання про зменшення або збільшення їх розміру.

118. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України).

119. Частиною першою статті 412 ЦПК України передбачено, що суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

120. З урахуванням доводів касаційної скарги ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Амельчишин О. В., що стали підставою для відкриття касаційного провадження у справі, меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 400 ЦПК України, повноважень, передбачених статтею 409 ЦПК України, необхідності дотримання розумних строків розгляду справи, яка стосується інтересів дитини і перебуває у провадженні суду майже два роки, забезпечення розумного балансу між інтересами сторін, а також реального забезпечення найкращих інтересів ОСОБА_4 , колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій в оскарженій частині, які не можуть вважатися законними та обґрунтованими, та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

121. Вирішення у цій справі питання про стягнення аліментів на утримання дитини не має безпосереднього доказового значення при вирішенні питання про позбавлення батька батьківських прав, яке підлягає вирішенню у справі № 212/4342/23 за результатами оцінки всіх доказів у сукупності.

Керуючись статтями 402, 409, 412, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Амельчишин Олег Валерійович, задовольнити частково.

2. Рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 . Ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення зазначених позовних вимог.

3. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 липня 2024 року і до досягнення дитиною 18-річного віку.

4. У задоволенні іншої частини вимог про стягнення аліментів відмовити.

5. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

О. В. Ступак

В. В. Шипович