1Справа № 335/392/26 2/335/1066/2026
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 січня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Стеценко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до виконавчого комітету Запорізької міської ради, Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, Концерн «Міські теплові мережі», про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Чернової Юлії Павлівни звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Запорізької міської ради, Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, Концерн «Міські теплові мережі», про зобов`язання вчинити певні дії.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, доходжу висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що нею заявлені немайнові вимоги про зобов`язання відповідачів вчинити певні дії до двох відповідачів: виконавчого комітету Запорізької міської ради та Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради.

До позовних заяв немайнового характеру відносять вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Верховний Суд у постанові від 18.09.2023 у справі № 758/5118/21 зазначив, що ключовим при визначенні кількості вимог немайнового характеру є питання про те, що слід розуміти під термінопоняттям «вимога» та чи слід враховувати при його визначенні суб`єктний склад правовідносин, зокрема кількість відповідачів у справі.

Ані Цивільний процесуальний кодекс України, ані Закон України «Про судовий збір» не містять норм, які б давали змогу зробити висновок, що законодавець хоче встановити більш сприятливі наслідки у вигляді сплати судового збору в меншому розмірі для випадків, коли позивач об`єднує вимоги до кількох відповідачів в одному позові.

У разі протилежного тлумачення має місце одна вимога про зобов`язання вчинити певні дії щодо двох відповідачів. Тоді позивач, звертаючись до суду з вимогами одразу до всіх відповідачів, має сплатити судовий збір у меншому розмірі, аніж у випадку, якщо позови будуть пред`явлені окремо стосовно різних співвідповідачів. Національне законодавство не містить жодних інших випадків, коли б пільги щодо сплати судового збору пов`язувалися з об`єднанням або роз`єднанням позовних вимог. Те саме стосується випадку, коли декілька позивачів пред`являють вимоги немайнового характеру до одного відповідача, тоді кожен позивач сплачує судовий збір окремо.

Таким чином, під час тлумачення термінопоняття «вимога» в такому разі має враховуватися, крім предмета та підстави позову, також суб`єктний склад правовідносин (кількість співвідповідачів). Отже, навіть за умови пред`явлення однорідних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою однією і тією ж підставою виникнення та поданими доказами, судовий збір щодо кожного відповідача слід визначати окремо.

Отже, якщо в позові об`єднано дві і більше немайнові вимоги до кількох відповідачів, судовий збір сплачується за кожну вимогу щодо кожного відповідача окремо.

Абзацем 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію № 1.481436785.1 від 08.01.2026 про сплату судового збору у розмірі 1331,20 грн., тобто лише за одну вимогу немайнового характеру.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1331,20 грн.

Таким чином, позивачу за звернення до суду з позовною вимогою немайнового характеру до другого відповідача необхідно подати суду документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 1331,20 гривень.

Право на звернення до суду не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися встановленого державою порядку (справа «Голдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21.02.1975).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду документів, що підтверджують сплату судового збору в уставленому законом розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Платіжні реквізити для перерахування судового збору: Отримувач: ГУК у Зап.обл/м.Зап. Вознес./22030101; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997; Номер рахунку (IBAN): UA0008513; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030101.

У разі усунення у вказаний строк недоліків, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві з доданими до неї документами не пізніше 5-ти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Запорізької міської ради, Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, Концерн «Міські теплові мережі», про зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня вручення цієї ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позову, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя А.В. Стеценко