ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року

м. Київ

справа № 717/332/24

провадження № 61-5015св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу представника Південно-західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці - Доскач Олесі Андріївни на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2024 року, додаткове рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 січня 2025 року в складі судді Кіндратишин Л.Р. та постанову Івано-Франківського апеляційного судувід 13 березня 2025 року в складі колегії суддів Девляшевського В.А., Луганської В. М., Мальцевої Є. Є.

в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОБУДАВТО» до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , про визнання протиправним, скасування акта, зобов`язання вчинити дії та

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОБУДАВТО» (далі - ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО») звернулося до суду з позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа - фізична особа-підприємець (далі - ФОП) ОСОБА_1 , у якому просило визнати протиправним та скасувати акт спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що затверджений 30 червня 2021 року першим заступником начальника Управління Державної служби з питань праці Гордей І. Р.; зобов`язати Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці призначити повторне спеціальне розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, який стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16 год. 00 хв. із ФОП ОСОБА_2 ; зобов`язати провести розслідування відповідно до вимог та форми, що передбачені Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 (далі - Порядок).

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

16 грудня 2024 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано акт спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, який стався ІНФОРМАЦІЯ_1

о 16 год. 00. хв із ФОП ОСОБА_2 , що затверджений 30 червня 2021 року першим заступником начальника Управління Державної служби з питань праці Гордей І. Р.

Зобов`язано Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці призначити, провести повторне розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16 год. 00 хв. із ФОП ОСОБА_2 .

Вирішено питання про розподіл судового збору.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції керувався тим, що комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, який стався з ФОП ОСОБА_2 , не встановлено, в чому полягали трудові обов`язки останнього, до складу комісії не було включено члена комісії як керівника служби охорони праці підприємства (установи, організації) або посадової особи, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці, неповно досліджено обставини, відображені в оскарженому акті та матеріалах спеціального розслідування. Акт спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, який стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16 год. із ФОП ОСОБА_2 , не відповідає вимогам закону, а тому його необхідно скасувати та зобов`язати відповідача призначити, провести повторне розслідування нещасного випадку.

10 січня 2025 року додатковим рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області стягнуто з Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці у Чернівецькій області на користь ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

13 березня 2025 року постановою Івано-Франківського апеляційного суду апеляційні скарги Південно-західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці залишено без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області

від 16 грудня 2024 року та додаткове рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 січня 2025 року залишено без змін.

Апеляційний суд керувався тим, що ФОП ОСОБА_2 співпрацював з ФОП ОСОБА_1 у сфері торгівлі, будування, виробництва, технічного обслуговування човнів та катерів на умовах договору про співробітництво (партнерство) від 20 травня 2020 року № б/н, у якому не визначено зобов`язань сторін відносно один одного, відсутній розподіл прав та обов`язків між сторонами, не встановлено обов`язок ФОП ОСОБА_2 на виконання того чи іншого виду робіт для ФОП ОСОБА_1 . Однією з основних умов, виходячи з якої можна вважати, що нещасний випадок пов`язано з виробництвом, є місце отримання травми, яким є територія підприємства, тобто земельна ділянка, що надана йому для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд, під`їзних доріг, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель тощо, а також до неї належить і робоче місце та інше місце, пов`язане з виконанням роботи. З акта та матеріалів спеціального розслідування вбачається, що нещасний випадок стався на території бази-стоянки малих катерів « Маяк » біля причалу для підіймання катерів. База-стоянка малих катерів « Маяк » в урочищі «Атаки», с. Дністрівка Кельменецького р-ну Чернівецької обл., площею 0,5288 га, належала ФОП ОСОБА_1 на умовах договору суборенди землі. Після нещасного випадку ОСОБА_1 зареєстровано власником бази. В акті відсутні дані про опитування всіх свідків події, зокрема свідка ОСОБА_3 . Це свідчить про неповноту з`ясування комісією з розслідування обставин нещасного випадку.

Також у період з 10 грудня 2020 року до 11 грудня 2020 року Управлінням Держпраці в Тернопільській області здійснено позаплановий захід державного контролю в ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО», за результатами якого складено Акт перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 11 грудня 2020 року № 33/161/19/20, де зафіксовані виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони праці та промислової безпеки. За результатами проведеного заходу контролю Управлінням Держпраці в Тернопільській області директору ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» внесено припис від 11 грудня 2020 року № 33/161/19/20, яким зобов`язано ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» усунути порушення законодавства у сфері охорони праці. Листом від 21 грудня 2020 року № 16 ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» повідомило Управління Держпраці в Тернопільській області про усунення виявлених під час заходу контролю порушень законодавства у сфері охорони праці та промислової безпеки.

Апеляційний суд погодився із висновком суду першої інстанції щодо неповного дотримання вимог під час формування складу комісії зі спеціального розслідування. Наказом Управління Держпраці у Чернівецькій області від 25 червня 2021 року за № 178 внесено до персонального складу комісії зі спеціального розслідування зміни - виключено зі складу комісії представника ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» Крикавського Ю. І. Виключення одного з членів спеціальної комісії порушує вимоги Порядку. Крім того до складу спеціальної комісії включений представник ФОП ОСОБА_1 - Вельничук Я. І. за договором, який суду не надано.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

17 квітня 2025 року представник Південно-західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці - Доскач О. А. через систему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 грудня

2024 року, додаткове рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 січня 2025 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 13 березня 2025 року, просить скасувати зазначені судові рішення.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування положень пунктів 14, 15 Порядку, а саме з питань скасування акта спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком та призначення повторного спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком з підстав неповного дотримання вимог Порядку під час формування складу комісії та неналежного дослідження питання спеціальною комісією обставин події.

Представника ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» Крикавського Ю. І. виключено з персонального складу комісії зі спеціального розслідування з тих підстав, що він перешкоджав роботі комісії та не з`являвся на її засідання. Голова комісії ОСОБА_4 неодноразово звертався до керівника ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» з проханням замінити кандидатуру представника товариства, чого зроблено не було.

Роботи з підйому катерів здійснювалися кранівником ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» - Довженком О. М., якого відрядив для їх виконання директор ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» - ОСОБА_21., на замовлення й за участю ФОП ОСОБА_1 й ФОП ОСОБА_2 , застосовувалися знімні вантажозахоплювальні пристрої (траверси, стропи), власником яких є ФОП ОСОБА_1 . Комісія чітко встановила розподіл обов`язків між виконувачами робіт й причини настання нещасного випадку, а саме: незадовільне функціонування, недосконалість або відсутність системи управління охороною праці в ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО», невиконання вимог інструкцій з охорони праці працівниками ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО», незадовільний стан засобів виробництва.

Стосовно додаткового рішення заявник зазначив, що матеріали справи не містять платіжного документа на підтвердження фактичного понесення витрат на професійну правничу допомогу. Вартість послуг не відповідає критерію реальності витрат на професійну правничу допомогу та розумності їхнього розміру. Суди не врахували правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 75/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року в справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21, в постановах Верховного Суду від 13 лютого 2019 року в справі № 756/2114/17, від 16 березня 2023 року в справі № 927/153/22, стосовно підстав відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Позиція інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» зазначає, що до складу комісії не було включено представника ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО», що є порушенням пункту 15 Порядку. Також до складу комісії включено представника ФОП ОСОБА_1 без відповідних повноважень. Це свідчить про неналежний склад комісії. Також комісія з розслідування обставин нещасного випадку неповно з`ясувала обставини цієї події. Надання доказів сплати гонорару адвокату не є обов`язковим. Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 надавали послуги у сфері торгівлі, будування, виробництва, технічного обслуговування човнів та катерів на умовах договору про співробітництво (партнерство) від 20 травня 2020 року № б/н.

ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16 год. 00 хв. із ФОП ОСОБА_2 стався нещасний випадок зі смертельним наслідком.

Наказом Управління Держпраці у Чернівецькій області від 11 листопада 2020 року № 306 утворено комісію із спеціального розслідування та проведено розслідування згаданого нещасного випадку. До складу комісії, погодженого з керівниками відповідних організацій, увійшли: голова комісії ОСОБА_4 (начальник відділу нагляду в будівництві, котлонагляду на транспорті та зв`язку Управління Держпраці у Чернівецькій області); члени комісії: ОСОБА_5 (страховий експерт з охорони праці відділу профілактик страхових випадків Чернівецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області); ОСОБА_22 (правовий, технічний інспектор праці Чернівецької облпрофради); ОСОБА_24 (головний спеціаліст відділу колективних договорів і умов праці управління з питань праці департаменту та соціального захисту населення); ОСОБА_23 (інженер з охорони праці ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО»); Вельничук Я. І. (представник ФОП ОСОБА_1 ).

За результатами розслідування 30 червня 2021 року комісією спеціального розслідування нещасного випадку складено Акт спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, який стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16 год. 00 хв. із ФОП ОСОБА_2 , форми Н-1/П, затверджений першим заступним начальника Держпраці у Чернівецькій області ОСОБА_6 , у якому нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, на підставі підпункту 2 пункту 52 Порядку.

Спеціальною комісією встановлено, що нещасний випадок стався на території бази-стоянки малих катерів « Маяк » біля причалу для підіймання катерів. База-стоянка малих катерів « Маяк » в урочищі «Атаки», с. Дністрівка Кельменецького р-ну Чернівецької обл. площею 0,5288 га належить ФОП ОСОБА_1 на умовах договору суборенди землі від 01 квітня 2011 року № 1.

Комісією встановлено, що ФОП ОСОБА_1 для технічного обслуговування і ремонту катерів та човнів в урочищі «Атаки» протягом 4-х років користувався послугами автокрана типу GMK4080-1, зав. № 9002195, що був у власності Приватного підприємства (далі - ПП) «Спецбудтранс». У кінці вересня - на початку жовтня 2020 року ФОП ОСОБА_1 зателефонував до вказаної організації і з чоловіком на ім`я ОСОБА_7 домовився про виконання робіт щодо підйому і переміщення вантажів краном в урочищі «Атаки», а розрахунок домовилися провести після виконання робіт без підписання договорів та угод. Між ПП «Спецбудтранс» (Орендодавець) та ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» (Орендар) укладено договір оренди машин та механізмів (спецтехніки) від 02 березня 2020 року № 020320 та Акт приймання-передачі об`єкта оренди від 02 березня 2020 року.

Директором ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» ОСОБА_8 за згодою власника крана ОСОБА_9 було прийняте рішення відрядити кранівника ОСОБА_10 на автокрані GMK4080-1, зав. №9002195 в урочище «Атаки», с. Дністрівка Кельменецького р-ну Чернівецької обл. для підйому та переміщення катерів з р. Дністра. Вранці 28 жовтня 2020 року на території бази ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» кранівником ОСОБА_10 , відповідальним за справний стан крана механіком ОСОБА_11 , у присутності директора ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» ОСОБА_8 було проведено передрейсове обстеження крана, під час якого недоліків в технічному стані не було виявлено.

Після підйому катера «SeaLine 46» вагою 19 т і встановлення його на стапелі канат був остаточно пошкоджений (чисельна кількість розриву сталок). Обстеживши канат, кранівник ОСОБА_10 вирішив скоротити його в місцях найбільшого спрацювання (пошкодження). Кранівник разом з працівниками ФОП ОСОБА_1 обрізали 90 м канату, довжина канату становила 92,5 м, допущено обвивання вантажним канатом прижимної планки блоків поліспаста оголовка стріли, тобто відбулося зачеплення каната за елементи конструкції крана.

ФОП ОСОБА_2 за вказівкою ФОП ОСОБА_1 подав катер «Галіон 460» у робочу зону дії автокрана, обв`язавши (в люльку) катер за допомогою двох текстильних строп СТП 20.0/15000 знизу і застропивши за 4 нижні провушини траверси. За верхні провушини траверса утримувалась багатовітковою стропою типу 4СК-16, яка фіксувалась гаковою підвіскою автокрана. Текстильні стропи утримувались на нижній палубі працівниками ФОП ОСОБА_1 , зокрема: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а за штурвалом катера на верхній палубі знаходився ОСОБА_2 , який центрував човен. У такій позиції (з людьми на вантажі) почали піднімати катер. Коли човен був піднятий на висоту 1-1,5 м, а носова його частина була над берегом, стався розрив вантажного каната крана. Траверса впала на верхню палубу, не завдавши пошкоджень ФОП ОСОБА_2 . Рухаючись з висоти, гакова підвіска вагою 450 кг впала на металоконструкцію траверси і змістила човен вправу сторону по горизонталі, надавши траверсі пошкоджень у вигляді деформації стяжного поясу на величину 150 мм. Відбившись від траверси, гакова підвіска впала у воду, а оскільки вона утримувала стропу, то спричинила рух траверси, яка травмувала ФОП ОСОБА_2 , що стояв біля штурвалу. Підбігши до потерпілого ОСОБА_2 , працівники надавали домедичну допомогу та викликали швидку. Лікарі швидкої медичної допомоги, які прибули на місце події, констатували смерть ФОП ОСОБА_2 .

У процесі розслідування встановлено, що ОСОБА_8 (директором ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО»), кранівником ОСОБА_10 , механіком ОСОБА_11 здійснено ряд порушень вимог законодавства з охорони праці та гігієни або органу, який проводить досудове розслідування (у разі складення акта за формою Н-1) і такі детально розписані в акті.

Позивач звернувся до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці з вимогою про визнання протиправним та скасування Акта спеціального розслідування та призначення повторного спеціального розслідування.

На вказане вище звернення надійшов лист, яким відмовлено у призначенні повторного розслідування нещасного випадку, оскільки розслідування проводилось комісією органом, який ліквідований, а новостворений орган - Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці не є його правонаступником.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року в справі № 500/3697/23 позов ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» задоволено частково. Визнано протиправною відмову Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо призначення та проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку, викладену в листі від 10 квітня 2023 року № ПЗ/1/1666-23, за зверненням ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО». Зобов`язано Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці повторно розглянути звернення ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» щодо скасування акта спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, який стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16 год. 00 хв. із ФОП ОСОБА_2 , призначення та проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку, а також перевірити наявність підстав щодо призначення та проведення повторного спеціального розслідування, з урахуванням висновків суду, викладених в мотивувальній частині рішення суду.

Вказане рішення суду залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року.

Позиція Верховного Суду

Касаційне провадження в справі відкрито з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вивчив матеріали справи, перевірив доводи касаційної скарги, відзиву та виснував, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-XIV) нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю працівника або настала його смерть.

Порядок визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першоюстатті 29 Закону № 1105-XIV. Вимоги цього Порядку поширюються на всіх юридичних і фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та осіб, зазначених у пункті 1 цього Порядку.

За змістом пункту 3 Порядку нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків або в дорозі (на транспортному засобі підприємства чи за дорученням роботодавця), внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо.

Спеціальному розслідуванню підлягають, зокрема, нещасні випадки з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, фізичними особами-підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства (пункт 10 Порядку).

Пунктом 8 Порядку визначено, що у разі настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння) з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, фізичними особами-підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства, особами, які фактично допущені до роботи без оформлення трудового договору, повідомлення про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) надається керівником підприємства (установи, організації), в інтересах якого виконувалися роботи (надавалися послуги), або представником орендодавця, балансоутримувача тощо, на території (об`єкті) якого сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння).

Згідно з пунктом 34 Порядку № 337 рішення щодо визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом приймається комісією (спеціальною комісією) шляхом голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів членів комісії (спеціальної комісії) голос голови комісії (спеціальної комісії) є вирішальним.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 1105-XIVспори, що виникають із правовідносин, передбачених цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Згідно з абзацом третім пункту 57 Порядку рішення комісії (спеціальної комісії), зміст акта за формою Н-1 можуть бути оскаржені в судовому порядку потерпілим, членами його сім`ї або уповноваженою ними особою, територіальним органом Пенсійного фонду України, а також іншими органами, установами, підприємствами та організаціями, представники яких брали участь у розслідуванні (спеціальному розслідуванні).

Відповідно до пункту 58 Порядку протягом трьох років з дати отримання акта за формою Н-1 потерпілий, член його сім`ї чи уповноважена ними особа або органи, установи та організації, представники яких брали участь у розслідуванні нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), мають право звернутися до роботодавця, Держпраці або її територіального органу щодо призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) у зв`язку з незгодою з обставинами та причинами настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та/або з висновком комісії, які викладені в акті за формою Н-1. За наявності документів, що можуть суттєво вплинути на висновки комісії (спеціальної комісії), роботодавцем, Держпраці або її територіальним органом (або юридичною особою, яка утворювала комісію, та її органом управління) вживаються заходи до призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння). Голова Держпраці або керівник її територіального органу у разі невиконання спеціальною комісією визначених цим Порядком обов`язків має право призначити повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, притягти до відповідальності посадових осіб територіального органу Держпраці та підприємства (установи, організації), які допустили порушення вимог цього Порядку. Повторне розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) проводиться комісією (спеціальною комісією) в іншому складі (із заміною всіх членів комісії). Висновки повторного спеціального розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) можуть бути оскаржені лише у судовому порядку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 травня 2024 року в справі № 227/2301/21 (провадження № 14-37цс24) виснувала, що положення Порядку дають підстави дійти висновку, що до виключної компетенції комісії (спеціальної комісії) по розслідуванню нещасного випадку належать повноваження з визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, і такий факт не може бути визнаний таким у судовому порядку. Саме комісія (спеціальна комісія) встановлює факт пов`язаності чи непов`язаності нещасного випадку з виробництвом.

Рішення комісії (спеціальної комісії) та відповідний акт можуть бути оскаржені до суду. У цьому випадку суд має встановити наявність або відсутність порушень при їх складанні, зокрема й перевірити обґрунтованість визнання комісією нещасного випадку таким, що пов`язаний/не пов`язаний з виробництвом, і відповідно до цього ухвалити рішення.

За наявності документів, що можуть суттєво вплинути на висновки комісії (спеціальної комісії), роботодавцем, Держпраці або її територіальним органом (або юридичною особою, яка утворювала комісію, та її органом управління) вживаються заходи до призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння).

Голова Держпраці або керівник її територіального органу у разі невиконання спеціальною комісією визначених цим Порядком обов`язків має право призначити повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, притягти до відповідальності посадових осіб територіального органу Держпраці та підприємства (установи, організації), які допустили порушення вимог цього Порядку.

Повторне розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) проводиться комісією (спеціальною комісією) в іншому складі (із заміною всіх членів комісії).

Висновки повторного спеціального розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) можуть бути оскаржені лише у судовому порядку.

Такі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 14 березня 2023 року в справі № 953/761/20, від 17 грудня 2024 року в справі № 932/4119/22 та інших, що спростовує доводи касаційної скарги про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування положень пунктів 14, 15 Порядку з питань скасування акта спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком та призначення повторного спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком з підстав неповного дотримання вимог Порядку під час формування складу комісії та неналежного дослідження питання спеціальною комісією обставин події.

Пункт 58 Порядку гарантує особі протягом трьох років звернутись до органів Держпраці щодо призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) у зв`язку з незгодою з обставинами та причинами настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та/або з висновком комісії, які викладені в акті за формою Н-1.

У березні ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» зверталося до відповідача щодо призначення повторного спеціального розслідування у зв`язку з незгодою з обставинами та причинами настання нещасного випадку та з висновком комісії, які викладені в акті за формою Н-1/п, затвердженому Управлінням Держпраці у Чернівецькій області 30 червня 2021 року, в якому просило: визнати протиправним та скасувати Акт спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, який стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16 год. 00 хв. з ФОП ОСОБА_2 ; призначити повторне спеціальне розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, який стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16 год. 00 хв. з ФОП ОСОБА_2 ; зобов`язати відповідача провести повторне спеціальне розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, який стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16 год. 00 хв. з ФОП ОСОБА_2 , відповідно до Порядку.

Листом від 10 квітня 2023 року № ПЗ /1/1666-23 відповідач відмовив у розгляді звернення позивача з тих мотивів, що розслідування нещасного випадку проводилось комісією, утвореною територіальним органом, який ліквідований, а новостворений орган - Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці не є правонаступником попереднього, а відтак неуповноважений призначати повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, що проведений іншим органом.

Не погодившись із цим рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який 05 вересня 2023 року в справі № 500/3697/23 Тернопільський окружний адміністративний суд задовольнив частково. Визнав протиправною відмову Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо призначення та проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку, викладену в листі від 10 квітня 2023 року № ПЗ/1/1666-23, за зверненням ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО». Зобов`язав Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці повторно розглянути звернення ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» щодо скасування акта спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, який стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16 год. 00 хв. із ФОП ОСОБА_2 , призначення та проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку, а також перевірити наявність підстав щодо призначення та проведення повторного спеціального розслідування.У задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Вказане рішення суду залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року.

Адміністративний суд виснував, що мала місце реорганізація Управління Держпраці в Чернівецькій області як юридичної особи публічного права із передачею її функцій новоствореному органу - Південно-Західному міжрегіональному управлінню Державної служби з питань праці. Апеляційний суд у справі № 500/3697/23 звернув увагу на те, що до повноважень відповідача, зокрема належить проведення розслідування нещасних випадків, відповідно до пункту 58 Порядку. Тобто ліквідація Управління Держпраці в Чернівецькій області та утворення Південно-Західного міжрегіонального управління Держпраці не змінила завдань, які покладені на відповідача державою в особі Кабінету Міністрів України. Суд виснував, що відповідач є правонаступником прав та обов`язків Управління Держпраці в Чернівецькій області та має повноваження на проведення розслідування нещасних випадків на виробництві. Цей висновок є підставою для визнання рішення відповідача щодо відмови призначити та провести повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, яке викладене в листі від 10 квітня 2023 року № ПЗ/1/1666-23, протиправним та зобов`язання відповідача повторно розглянути звернення ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» щодо скасування акта спеціального розслідування нещасного випадку, призначення та проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку.

Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці повторно розглянуло звернення ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» щодо скасування акта спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, який стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16 год. 00 хв. із ФОП ОСОБА_2 , однак відмовило в призначенні повторного спеціального розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, пославшись на те, що заявником не надано документів, які можуть суттєво вплинути на попередній висновок спеціальної комісії про пов`язаність нещасного випадку із виробництвом (т. 2, а. с. 158-160).

Така відмова відповідача зумовила звернення до суду з цим позовом.

Упункті 8.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2024 року всправі № 227/2301/21 вказано, що рішення комісії (спеціальної комісії) та відповідний акт можуть бути оскаржені до суду. У цьому випадку суд має встановити наявність або відсутність порушень при їх складанні, у тому числі й перевірити обґрунтованість визнання комісією нещасного випадку таким, що пов`язаний/не пов`язаний з виробництвом, і відповідно до цього ухвалити рішення.

10листопада 2020 року ФОП ОСОБА_1 склав повідомлення про нещасний випадок/гостре професійне захворювання зі смертельним наслідком, що стався ІНФОРМАЦІЯ_2 із ФОП ОСОБА_2 у процесі виконання робіт з переміщення яхти GALEON 460 із р.Дністра за допомогоюавтокрана GROVE, державний номер НОМЕР_1 . На території, де проводили спільну діяльність ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , стався розрив троса, внаслідок чого ОСОБА_2 завдані несумісні із життям тілесні ушкодження.

Спеціальне розслідування нещасного випадку проводиться комісією із спеціального розслідування, яка утворюється Управління Держпраці та/або її територіальним органом (далі - спеціальна комісія) (пункт 14 Порядку).

До складу спеціальної комісії входять: посадова особа Держпраці та/або її територіального органу (голова комісії); представник територіального органу Пенсійного фонду України; представник уповноваженого органу чи наглядової ради підприємства (у разі її утворення) або місцевої держадміністрації чи органу місцевого самоврядування у разі, коли зазначений орган відсутній; керівник (спеціаліст) служби охорони праці підприємства (установи, організації) або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці, а у разі її відсутності - представник роботодавця; представник первинної організації профспілки, членом якої є постраждалий (у разі її відсутності - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці); представник профспілкового органу вищого рівня або територіального профоб`єднання; представник місцевої держадміністрації або органу місцевого самоврядування у разі, коли нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) сталися з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, фізичними особами-підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства; лікар з гігієни праці територіального органу Держпраці (у разі настання гострого професійного захворювання (отруєння); посадові особи органів Держпродспоживслужби, ДСНС, Держатомрегулювання (у разі потреби та за відповідним погодженням). У разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) на території іншого підприємства (установи, організації) до складу спеціальної комісії включаються представники такого підприємства (установи, організації). У разі потреби до складу комісії можуть включатися посадові особи Держпраці та/або її територіального органу за галузевим напрямом (пункт 15 Порядку).

Наказом Управління Держпраці у Чернівецькій області від 11 листопада 2020 року № 306 утворено комісію із спеціального розслідування та проведено розслідування спірного нещасного випадку. До складу комісії, погодженого з керівниками відповідних організацій, увійшли: голова комісії ОСОБА_4 (начальник відділу нагляду в будівництві, котлонагляду на транспорті та зв`язку Управління Держпраці у Чернівецькій області); члени комісії: ОСОБА_5 (страховий експерт з охорони праці відділу профілактик страхових випадків Чернівецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області); ОСОБА_22 (правовий, технічний інспектор праці Чернівецької облпрофради); ОСОБА_24 (головний спеціаліст відділу колективних договорів і умов праці управління з питань праці департаменту та соціального захисту населення); ОСОБА_23 (інженер з охорони праці ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО»); Вельничук Я. І. (представник ФОП ОСОБА_1 ).

25 червня 2020 року наказом Управління Держпраці у Чернівецькій області № 178 внесено до персонального складу комісії зі спеціального розслідування зміни - виключено зі складу комісії представника ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» Крикавського Ю. І.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанції про те, що спеціальне розслідування нещасного випадку проведено комісією в неналежному складі без участі ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО», працівниками якого, за висновками комісії, допущено порушення вимог законодавства про охорону праці, що призвело до настання нещасного випадку.

Пунктом 33 Порядку № 337 передбачено, що комісія (спеціальна комісія) зобов`язана:

- провести засідання комісії (спеціальної комісії) з розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), на якому розглянути інформацію про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), розподілити функції між членами комісії, провести зустріч з потерпілим (членами його сім`ї чи уповноваженою ними особою) та скласти протоколи засідання комісії згідно з додатком 4;

- обстежити місце, де стався нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, та скласти відповідний протокол згідно з додатком 5, розробити ескіз місця, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, згідно з додатком 6 і провести фотографування місця настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), аварії (у разі потреби та можливості); одержати письмові пояснення від роботодавця та його представників, посадових осіб, працівників підприємства (установи, організації), потерпілого (якщо це можливо) згідно з додатком 7, опитати осіб - свідків нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та осіб, причетних до них, згідно з додатком 8;

- вивчити наявні на підприємстві документи та матеріали стосовно нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та у разі потреби надіслати запити до відповідних закладів охорони здоров`я для отримання медичних висновків щодо зв`язку нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) з впливом на потерпілого небезпечних (шкідливих) виробничих факторів та/або факторів важкості та напруженості трудового процесу;

- визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, згідно з додатком 9;

- визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;

- визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи тощо для встановлення причин настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння);

- з`ясувати обставини та причини настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння);

- визначити, пов`язані чи не пов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом;

- установити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці;

- розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам та/або гострим професійним захворюванням (отруєнням), у тому числі пропозиції щодо внесення змін до нормативно-правових актів з охорони праці;

- скласти акти за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення) згідно з додатком 11 у кількості, визначеній рішенням комісії (спеціальної комісії); у разі настання групових нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого;

- розглянути та підписати примірники актів за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення), а у разі незгоди члена комісії (спеціальної комісії) із змістом розділів 5, 6, 8, 9 такого акта -обов`язково підписати ці акти з відміткою про наявність окремої думки, яка викладається членом комісії письмово, в якій він обґрунтовано викладає пропозиції до змісту розділів 5, 6, 8, 9 акта (окрема думка додається до цих актів та є їх невід`ємною частиною);

- передати не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування та примірники таких актів керівнику підприємства (установи, організації) або органу, що утворив комісію (спеціальну комісію), для їх розгляду та затвердження;

- дотримуватися вимог законодавства про інформацію щодо захисту персональних даних потерпілих та інших осіб, які зібрані в межах повноважень комісії (спеціальної комісії) під час проведення розслідування та задокументовані в акті за формою Н-1.

Відповідно до пункту 52 Порядку обставинами, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, серед інших, є також:

- перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття на підприємство (в установу, організацію) до відбуття з нього, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації), у тому числі в робочий і надурочний час;

- підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування працівника з цією метою по території підприємства (установи, організації) перед початком роботи та після її закінчення;

- раптове погіршення стану здоров`я потерпілого, одержання травм або його смерть під час виконання трудових (посадових) обов`язків внаслідок впливу шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або у разі, коли потерпілий не пройшов обов`язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку;

Пунктом 53 Порядку визначено, що нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються не пов`язаними з виробництвом у разі вчинення потерпілим кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами; смерті працівника від загального захворювання або самогубства, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження.

У цій справі комісія виснувала, що нещасний випадок із смертельним наслідком, який стався з ФОП ОСОБА_2 , пов`язаний з виробництвом.

Однак в порушення пунктів 33, 52 Порядку в акті та матеріалах спеціального розслідування не зазначено, які трудові обов`язки виконував ФОП ОСОБА_18 , перебуваючи на робочому місці, зважаючи на його співпрацю з ФОП ОСОБА_1 у сфері торгівлі, будування, виробництва, технічного обслуговування човнів та катерів на умовах договору про співробітництво (партнерство) від 20 травня 2020 року № б/н. У вказаному договорі не визначено зобов`язань сторін, відсутній розподіл прав та обов`язків між ними, не встановлено обов`язок ФОП ОСОБА_2 на виконання того чи іншого виду робіт для ФОП ОСОБА_1 .

За змістом акта нещасний випадок стався на території бази-стоянки малих катерів « Маяк » біля причалу для підіймання катерів. Матеріали спеціального розслідування не містять будь-яких документів, що свідчать про реєстрацію вказаної бази-стоянки малих катерів « Маяк », її дійсний правовий режим, власника, адміністрацію бази станом на час настання нещасного випадку та проведення розслідування.

Також у матеріалах спеціального розслідування наявні фотознімки, що відображають інформацію лише обмежено, в акті не встановлено, на яких правових підставах вказана яхта перебувала у місці, де стався нещасний випадок, комісія не дослідила, в чому полягала необхідність ФОП ОСОБА_2 знаходитись біля штурвалу яхти під час її підняття, в акті не вказано осіб, що здійснювали обрізання тросу, один зі свідків - ОСОБА_19 не був опитаний під час здійснення спеціального розслідування.

Колегія суддів погоджується з висновками судів про неналежне дослідження спеціальною комісією обставин події нещасного випадку та визнання його таким, що пов`язаний з виробництвом.

Спеціальне розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком проведено комісією неповно, без врахування всіх обставин та без належної оцінки всіх матеріалів розслідування, тому акт спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, який стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16 год. 00 хв. з ФОП ОСОБА_2 , затверджений 30 червня 2021 року першим заступником начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області І. Р. Гордей, не можна вважати таким, що відповідає вимогам закону, у зв`язку з чим суди правильно виснували про його скасування та зобов`язали відповідача провести повторне розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком.

Встановлення причинного зв`язку між виконанням ФОП ОСОБА_2 трудових обов`язків робіт та настанням нещасного випадку належить до компетенції відповідної комісії, повноваження якої не може на себе перебирати суд, тому доводи касаційної скарги та відзиву на неї щодо обставин нещасного випадку Верховним Судом не досліджуються.

Підстав для скасування оскаржуваних судових рішень по суті спору не встановлено.

Щодо оскарження додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу

Стосовно додаткового рішення заявник зазначив, що матеріали справи не містять платіжного документа на підтвердження фактичного понесення витрат на професійну правничу допомогу. Вартість послуг не відповідає критерію реальності витрат на професійну правничу допомогу та розумності їхнього розміру. Суди не врахували правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 75/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року в справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21, в постановах Верховного Суду від 13 лютого 2019 року в справі № 756/2114/17, від 16 березня 2023 року в справі № 927/153/22, стосовно підстав відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів уважає безпідставними наведені доводи, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Під часвизначення суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Верховного Суду, на які посилається заявник у касаційній скарзі.

Верховний Суд висновує про відповідність додаткового судового рішення наведеним висновкам Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 виснувала про те, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

На підтвердження понесених у суді першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 70 380,00 грн та їх відшкодування представником ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» надано суду: копії договору про надання правничої допомоги від 30 травня 2024 року № 15/10, укладеного між ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» та адвокатом Кулиною Н. В., додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги про надання правничої допомоги з тарифами на обчислення вартості послуги, акт про надання правничої допомоги від 20 грудня 2024 року.

За змістом акта про надання правничої допомоги адвокат Кулина Н. В. надав ТОВ «ТЕХНОБУДАВТО» послуги, що пов`язані з представництвом і захистом прав та інтересів клієнта, а саме: зустріч та усна консультація клієнта 3 год. (вартість 1 год. - 568,00 грн), загальна вартість - 1 704,00 грн; ознайомлення з матеріалами справи, документами, що надав клієнт 7 год. (вартість 1 год. - 568,00 грн), загальна вартість - 3 976,00 грн; вивчення законодавства, яке підлягає застосуванню, та судової практики 10 год (вартість 1 год. - 568,00 грн), загальна вартість - 5 680,00 грн; написання клопотання, заяви, 18 документів (вартість 1 год. - 710,00 грн), загальна вартість - 12 780,00 грн; представництво та захист інтересів клієнта в суді будь-якої інстанції (участь у судовому засіданні) 12 засідань (вартість 1 год. - 2 130,00 грн), загальна вартість - 25 560,00 грн; написання позовної заяви, зустрічної позовної заяви, відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення, письмових пояснень, додаткових пояснень, написання апеляційних та касаційних скарг, написання правового висновку щодо стадії судового провадження 2 документа (вартість 1 год. - 2 840,00 грн), загальна вартість - 5 680,00 грн; гонорар успіху адвоката -15 000,00 грн; всього - 70 380,00 грн.

Відповідач заперечував проти такої суми, посилаючись на те, що розмір витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі є необґрунтованим, завищеним та неспівмірним зі складністю справи. Вважав значно завищеною вказану адвокатом Кулиною Н. В. вартість написання клопотань та заяв - 12 780,00 грн у кількості 18 документів, оскільки по суті справи адвокатом Кулиною Н. В. було подано лише 3 документи, а саме: додаткові пояснення в кількості 1 шт., клопотання про витребування документів - 1 шт., правовий висновок щодо завершення підготовчої стадії судового процесу - 1 шт. Решта 15 документів, які подавалися адвокатом Кулиною Н. В., є клопотаннями про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, які складаються із декількох речень. Уважав завищеною і вартість кожного із судових засідань, у яких брав участь адвокат Кулина Н. В., у загальній сумі 25 560,00 грн, оскільки адвокат брав участь в судових засіданнях із власного кабінету, що не потребувало значних фізичних та часових затрат від нього, крім одного судового засідання, у якому адвокат брав участь особисто, шляхом прибуття до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.До заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача не додано платіжний документ (квитанція, платіжне доручення), який би свідчив про фактичне понесення позивачем даних витрат. Також зазначав, що в попередньому розрахунку позивач зазначав орієнтовний розрахунок судових витрат у сумі 30 000,00 грн, а заявлена сума витрат на правничу допомогу адвокатом Кулиною Н. В. більше, ніж удвічі перевищує зазначену у позовній заяві.

Урахувавши заперечення відповідача щодо розміру таких витрат, критерій їх реальності, суд визначив, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу - 70 380,00 грн є неспівмірними, завищеними та такими, що не відповідають складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт, наданих ним послуг, у зв`язку з чим обґрунтовано зменшив розмір цих витрат до 15 000,00 грн.

Підстав для переоцінки таких обставин Верховним Судом не встановлено.

Стосовно доводів про відсутність доказів оплати понесення витрат на правничу допомогу, необхідно зазначити таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі № 751/3840/15-ц вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Наведені висновки сформульовані щодо застосування норм ЦПК України в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким процесуальні закони викладено в новій редакції, що й застосована в цій справі, а тому висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 20 вересня 2018 року в справі № 751/3840/15-ц незастосовні до спірних правовідносин.

У частині другій статті 137 ЦПК України в редакції після 15 грудня 2017 року визначено, що витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами, зокрема, на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 19 липня 2022 року всправі № 910/6807/21, від 16 березня 2023 року всправі № 927/153/22, від 07 липня 2025 року в справі № 758/1066/24, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Отже, оскаржуванідодаткове рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду в цій частині відповідають вимогам закону і підстав для їх скасування немає.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника Південно-західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці - Доскач Олесі Андріївни залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2024 року, додаткове рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 січня 2025 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 13 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська