Дата документу 02.02.2026
Справа № 334/9882/25
Провадження № 2/334/785/26
02 лютого 2026 року м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., за участю секретаря Каряченко А.О., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариська 60» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, -
25.11.2025 року до суду через систему «Електронний суд» звернулася представник: адвокат Іваниця О.О. в інтересах ОСББ «Товариська 60» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
В позові посилалися на те, що у 2015 році власниками квартир та нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 вирішено створити Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариська 60», державну реєстрацію здійснено 23.06.2015 року.
ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 414484202 від 21.02.2025 року.
Протоколом №5 загальних зборів ОСББ «Товариська 60» від 20.06.2017 року встановлено розмір внеску на утримання будинку у розмірі 2,70 грн. за 1 м2 щомісячно для співвласників першого поверху, 2,85 грн. за 1 м2 щомісячно для співвласників з другого по останній поверх. Встановлено наступний строк для сплати співвласниками внеску на утримання і ремонт будинку: до останнього календарного дня місяця (включно), за який сплачується внесок.
Протоколом №7 загальних зборів ОСББ «Товариська 60» від 06.01.2018 року скореговано тариф на утримання будинку, який становитиме для мешканців першого поверху та власників нежитлових приміщень 3,85 грн. за 1 м2, для мешканців з другого по останній поверх 4 грн. за 1 м2.
Протоколом №10 загальних зборів ОСББ «Товариська 60» від 19.04.2019 року встановлено внесок на утримання і ремонт будинку у розмірі 5,15 грн. за 1 м2 щомісячно для співвласників першого поверху, 5,30 грн. за 1 м2 щомісячно для співвласників з другого по останній поверх. Встановлено наступний строк для сплати співвласниками внеску на утримання і ремонт будинку: до останнього календарного дня місяця (включно), за який сплачується внесок.
Протоколом №14 загальних зборів ОСББ «Товариська 60» від 16.11.2023 року скореговано тариф на утримання будинку, який з 01.01.2024 року буде становити для першого поверху 6,85 грн. за 1 м2, з другого і по останній поверх 7 грн. за 1 м2, та нежитлові приміщення 5,30 грн. за 1 м2. Також, вирішено зробити з 01.01.2024 року розрахунок вивезення твердих побутових відходів по квадратних метрах загальної площі квартири.
До 2024 року сплата за вивезення твердих побутових відходів здійснювалася з урахуванням зареєстрованих у квартирах осіб, розподілом суми на їх кількість. З квітня 2025 року розмір внеску за вивезення твердих побутових відходів включається до розміру внеску на утримання будинку. Про що зроблено відповідний перерахунок, додавши суму заборгованості за вивіз твердих побутових відходів до загальної суми заборгованості з внесків на утримання і ремонт будинку.
З квітня 2025 року заборгованість зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та зі сплати послуг з вивезення твердих побутових відходів нараховуються спільно, зроблено відповідний перерахунок.
ОСОБА_1 з часу заснування ОСББ несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувала внески на утримання багатоквартирного будинку та зі сплати послуг з вивезення твердих побутових відходів. ОСОБА_1 , як власник квартири, не виконала свої зобов`язання, чим порушила права ОСББ «Товариська 60» на отримання зазначених внесків.
Позивач вважає, що відповідно ст.625 ЦК України з ОСОБА_1 підлягає стягненню борг з урахуванням індексу інфляції: за період з серпня 2017 року по жовтень 2025 року (станом на 01.11.2025 року) розмір інфляційних нарахувань на суму заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку склав 2427,50 грн., інфляційні нарахування щодо заборгованості по сплаті за послуги з вивезення твердих побутових відходів не нараховуються, оскільки заборгованість на постійному порядку наявна з січня 2023 року.
Окрім того, позивач вважає, що відповідно ст.625 ЦК України з ОСОБА_1 підлягає стягнення три проценти річних від простроченої суми: за період з серпня 2017 року по жовтень 2025 року (станом на 01.11.2025 року) три проценти річних від простроченої суми заборгованості зі сплати внеску на утримання будинку склали 822,11 грн., три проценти річних щодо заборгованості по сплаті за послуги з вивезення твердих побутових відходів не нараховуються, оскільки заборгованість на постійному порядку виникла з січня 2023 року.
Повідомили, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 6676,40 грн., з яких судовий збір 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу 4254 грн.
02.12.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
02.02.2026 року в судове засідання представник позивача не з`явився, 02.02.2026 року представник: адвокат Іваниця О.О. надала заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
02.02.2026 року відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Тому суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
ОСББ «Товариська 60» створено власниками квартир та нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , та діє на підставі Статуту, який затверджено Рішенням загальних зборів, протокол №3 від 19.11.2016 року.
Протоколом №5 загальних зборів ОСББ «Товариська 60» від 20.06.2017 року встановлено розмір внеску на утримання будинку у розмірі 2,70 грн. за 1 м2 щомісячно для співвласників першого поверху, 2,85 грн. за 1 м2 щомісячно для співвласників з другого по останній поверх. Встановлено наступний строк для сплати співвласниками внеску на утримання і ремонт будинку: до останнього календарного дня місяця (включно), за який сплачується внесок.
Протоколом №7 загальних зборів ОСББ «Товариська 60» від 06.01.2018 року скореговано тариф на утримання будинку, який становитиме для мешканців першого поверху та власників нежитлових приміщень 3,85 грн. за 1 м2, для мешканців з другого по останній поверх 4 грн. за 1 м2.
Протоколом №10 загальних зборів ОСББ «Товариська 60» від 19.04.2019 року встановлено внесок на утримання і ремонт будинку у розмірі 5,15 грн. за 1 м2 щомісячно для співвласників першого поверху, 5,30 грн. за 1 м2 щомісячно для співвласників з другого по останній поверх. Встановлено наступний строк для сплати співвласниками внеску на утримання і ремонт будинку: до останнього календарного дня місяця (включно), за який сплачується внесок.
Протоколом №14 загальних зборів ОСББ «Товариська 60» від 16.11.2023 року скореговано тариф на утримання будинку, який з 01.01.2024 року буде становити для першого поверху 6,85 грн. за 1 м2, з другого і по останній поверх 7 грн. за 1 м2, та нежитлові приміщення 5,30 грн. за 1 м2. Також, вирішено зробити з 01.01.2024 року розрахунок вивезення твердих побутових відходів по квадратних метрах загальної площі квартири.
Встановлені розміри тарифів є діючими, правомірними та не скасованими.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 23.03.1999 року за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг ЗМР від 27.11.2025 року.
Відповідачу ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності (1/2 частка) належить квартира АДРЕСА_4 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.02.2025 року № 414484202.
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, не сплачує внески на утримання багатоквартирного будинку та послуги з вивезення твердих побутових відходів.
Станом на час розгляду справи судом відповідач заборгованість не сплатила.
Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного:
Відповідно ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.
Відповідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч.1,4 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Згідно ст.6 вказаного Закону державна реєстрація об`єднання проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання вважається утвореним з дня його державної реєстрації.
Згідно ч.6 ст.13 вказаного Закону у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.
Згідно ст.15 вказаного Закону співвласник зобов`язаний, зокрема: своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Згідно ст.16 вказаного Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.
Згідно ст.17 вказаного Закону для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.
Аналогічні положення містить Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Так як відповідач порушила свої зобов`язання та не сплачувала внески на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та за надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, тому у ОСББ виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно ст.625 ЦК України.
Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 16.01.2019 року у справі №373/2054/16-ц зазначила: «Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році)».
Крім того, відповідно ч.1,8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідач відзив на позов не подала, а тому суд вирішив справу за наявними матеріалами.
Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
В свою чергу, однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст.76, ч.1 ст.77 та ст.80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки судом задоволено вимоги позивача в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн.
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката.
За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Позивачем надано суду докази на підтвердження понесених витрат: копію договору від 22.10.2024 року про надання правничої допомоги з адвокатом Іваниця О.О.; копію додаткової угоди №1 від 01.01.2025 року до договору від 22.10.2024 року про надання правничої допомоги;копію додаткової угоди №2 від 27.06.2025 року до договору від 22.10.2024 року про надання правничої допомоги; копію додаткової угоди №3 від 01.10.2025 року до договору від 22.10.2024 року про надання правничої допомоги; копію акту про надання правничої допомоги №16 від 24.11.2025 року на суму 3054 грн.; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 24.11.2025 року; копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №001650 від 30.05.2018 року на ім`я Іваниця О.О.
Так, згідно копії акту про надання правничої допомоги №16 від 24.11.2025 року адвокатом було надано клієнту наступні послуги: 3000 грн. за підготовку та подання до суду позовної заяви, виготовлення копій документів (додатків) до позовної заяви; 54 грн. за направлення позовної заяви з додатками відповідачу (поштові послуги), а всього в сумі 3054 грн.
Позивач прохав стягнути з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 4254 грн.
Однак, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд вважає, що розмір витрат позивача на правничу допомогу адвоката в розмірі 3054 грн. є обґрунтованим, оскільки підтверджений актом про надання правничої допомоги №16 від 24.11.2025 року.
Також, згідно правового висновку у Постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року у справі № 362/3912/18 «Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час».
Тому, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу на суму 3054 грн. є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. При цьому суд враховує, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін та їх представників, представник позивача в судове засідання не з`явився та надав заяву про розгляд справи без його участі, відповідачем заяви по суті справи не подавались, та вважає, що до стягнення підлягають витрати на правничу допомогу в сумі 3054 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 137, 141, 211, 247, 258-259, 264-265, 268, 280-283, 289, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариська 60» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням не пізніше двох днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 06 лютого 2026 року.
Суддя: С.М. Телегуз