ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни на заочне рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 25 червня 2024 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 79296,80 грн. та витрати на оплату судового збору.

Позовні вимоги мотивує тим, що 01 жовтня 2014 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено угоду №200116208 щодо кредитування - кредитний договір, відповідно до умов якого на умовах повернення, платності, строковості банк надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 23050 грн., з встановленим строком користування з 01.10.2014 року по 01.10.2017 року, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

ПАТ «Банк Михайлівський» виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та не сплатив відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк.

20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15 червня 2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за зазначеним кредитним договором.

Станом на 27 грудня 2023 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 79296,80 грн., з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат.

Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 25 червня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором №200116208 від 01.10.2014 року в загальному розмірі 79296 грн. 80 коп., судові витрати в розмірі 2147,20 грн., всього 81444 грн.

При постановленні рішення районний суд виходив із підстав доведеності належними доказами порушення позичальником умов зобов`язання, унаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню згідно із наданим позивачем розрахунком.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 09 червня 2025 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 25 червня 2024 року.

Відповідач, в інтересах якого діє представник адвокат Зачепіло З.Я., оскаржив заочне рішення суду в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Зазначає, що оскаржуване судове рішення постановлено районним судом за відсутності відповідача, який не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, оскільки судову кореспонденцію не отримував, а тому не мав можливості захистити свої права та подати заперечення проти позову.

Також вказує, що відповідачем належним чином виконувались умови кредитного договору, тому із сумою заборгованості ОСОБА_1 не погоджується.

Звертає увагу суду, що доданий позивачем розрахунок заборгованості не може бути доказом наявності заборгованості за відсутності виписки по рахунку та інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача заборгованості за кредитним договором.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги а також заявлених позовних вимог, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

За правилами частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 01 жовтня 2014 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено угоду №200116208 щодо кредитування - кредитний договір, відповідно до умов якого на умовах повернення, платності, строковості банк надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 23050 грн., з встановленим строком користування з 01.10.2014 року по 01.10.2017 року, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15 червня 2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за зазначеним кредитним договором.

Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума заборгованості за договором № 200116208 від 01.10.2014 року становить 51373,16 грн., сума інфляційних втрат 23295,89 грн., 3% річних 4627,75 грн., а всього загальна заборгованість 79296,80 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що позивачем доведено належними доказами порушення позичальником умов зобов`язання за кредитним договором.

Апеляційний суд переглядаючи судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, із такими висновками суду першої інстанції погоджується з таких підстав.

Умови проведення заочного розгляду справи регламентовані статтею 280 ЦПК України. Зокрема, за правилами частини першої наведеної норми суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно з ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

При цьому стаття 131 кореспондує обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) та про причини неявки в судове засідання . У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (частина четверта статті 223 ЦПК України).

При постановленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції правильно застосував наведені норми процесуального закону та дійшов вмотивованого висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності відповідача, повідомленого належним чином про судовий розгляд справи із постановленням заочного рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, правильність таких висновків не спростовують, оскільки судові повістки у судові засідання 05.02.2024, 27.03.2024 та 03.06.2024 повернулись до суду без вручення адресату з підстави: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 10, 17, 27 т.2).

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, повернення судової повістки у зв`язку із відсутністю особи за адресою реєстрації в силу п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним врученням судової повістки.

Доводи апеляційної скарги про те, що доданий позивачем розрахунок заборгованості не може бути доказом наявності заборгованості за відсутності виписки по рахунку та інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача заборгованості за кредитним договором, а також доводи про те, що відповідачем належним чином виконувались умови кредитного договору, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, сформованою у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, принцип змагальності передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Відповідно, цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і має навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі, що переглядається апеляційним судом наявні докази, зокрема, виписки по особовим рахункам відповідача, які підтверджують наявність заборгованості за спірним кредитним договором, що відповідає наданому позивачем розрахунку заборгованості.

Доказів на спростування належності відповідного розрахунку відповідачем не надано, також не надано контррозрахунок заборгованості та докази на підтвердження виконання нею зобов`язань за кредитним договором.

Таким чином, доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним у справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд у складі колегії суддів не вбачає.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 25 червня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 січня 2026 року.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов