Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3434/25
Провадження №: 2-др/332/5/26
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Сапунцова В.Д. за участі секретаря судового засідання Горбань Є.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя заяву представника відповідача АТ «Акцент-Банк» адвоката Гомзяка Ігоря Андрійовича про ухвалення додаткового рішення,-
26 січня 2026 року представник відповідача АТ «Акцент-Банк» адвокат Гомзяк Ігор Андрійович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачаАТ «Акцент-Банк» судових витрат на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн.
На підставі вищезазначеного, просить прийняти до розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» (код ЄДР 14360080) 8 000,00 (вісім тисяч) грн. витрат на правову допомогу.
30.01.2026 року через систему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_1 адвокат Працевитий Г.О. надав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно якої просить зменшити розмір витрат на правову допомогу Акціонерного товариства «Акцент банк» до 2000,00 грн., оскільки заявлений розмір витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 8000,00 грн. по справі є надмірним у зв`язку із тим, що справа за своїм характером є типовою, не відзначається підвищеною складністю та не містить нових або складних питань права. Розгляд справи не потребував аналізу значного обсягу доказів, застосування спеціальних знань чи дослідження специфічного законодавчого регулювання. Фактично участь представника відповідача у даній справі була обмеженою. Відповідачем до суду подано лише відзив на позовну заяву, який за своїм змістом не є розгорнутим, не містив деталізованого правового обґрунтування, актуальної судової практики, зокрема, практики Верховного Суду, яка б підтверджувала наведені у відзиві аргументи сторони, а також стороною подано короткі письмові пояснення незначного обсягу, що були виключно на виконання процесуальної вимоги суду, а не з ініціативи сторони відповідача. Інших процесуальних документів, які б свідчили про істотний обсяг наданої правничої допомоги чи значні витрати часу представника відповідача, матеріали справи не містять.
У судове засідання сторони не з`явилися.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України виклик сторін в судове засідання здійснюється лише у разі необхідності та не є обов`язковим, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення ч. 3 ст. 270 ЦПК України).
Порядок розподілу судових витрат по справі визначений ст.141 ЦПК України, відповідно до якого та з врахуванням положень ст.265 ЦПК України, яка визначає зміст рішення суду, за загальним правилом, судові витрати розподіляються під час ухвалення рішення суду, за умови надання стороною до ухвалення такого рішення доказів понесення відповідних витрат.
Виключення з цього правила міститься в ч.8 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2026 року позовну заяву адвоката Працевитого Геннадія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент Банк» про захист прав споживачів, стягнення коштів переплачених за договором фінансового лізингу залишено без задоволення.
Визначаючи розмір понесених витрат суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до положень частин 1 6 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник відповідача подав суду:
- копію договору про надання правової допомоги №АБ 01/229 від 06 серпня 2025 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Планетавто» та Адвокатським бюро «Гомзяк та партнери». Відповідно до п. 1.1 Клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.;
- копію додаткової угоди до договору про надання правової допомоги №АБ-01/229 від 22 жовтня 2024 року від 06 серпня 2025 року укладеною між Товариством з обмеженою відповідальністю «Планетавто» та Адвокатським бюро «Гомзяк та партнери» про встановлення форми надання та оплати правової допомоги: 1. Підготовка та подання заяв по суті та інших процесуальних заяв (за потреби) у справі 332/3434/25. Забезпечення судового представництва. Кількістю 8 год. вартістю 8000,00 грн.;
- акт надання послуг №50 від 06 серпня 2025 року, згідно якого адвокатом була надана наступна правова допомога: Підготовка та подання заяв по суті та інших процесуальних заяв (за потреби) у справі 332/3434/25. Забезпечення судового представництва. Кількістю 8 год. вартістю 8000,00 грн.;
- рахунок на оплату №155 від 06 серпня 2025 року до договору про надання правової допомоги №АБ-01/229 від 06 серпня 2024 року;
- платіжну інструкцію №1270 від 08.08.2025 на суму 8000,00 грн.. яку сплачено ТОВ «Планетавто» на рахунок Адвокатського бюро «Гомзяк та партнери» за підготування заяв та судового представництва згідно рахунку №155 від 06.08.2025 по договору АБ-01/229 від 06.08.2025;
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Гомзяка Ігоря Андрійовича.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України 17.10.2014 №10 витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником заявника документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. не є цілком співмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Отже, з врахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.
Ураховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн.
Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. 13, 81, 141, 263-265, 270, 279, 280-284 ЦПК України,
Постановити додаткове рішення у справі за позовом адвоката Працевитого Геннадія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент Банк» про захист прав споживачів, стягнення коштів переплачених за договором фінансового лізингу.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» (код ЄДР 14360080) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 коп.
Вважати додаткове рішення невід`ємною частиною попередньо ухваленого рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя В.Д. Сапунцов