Справа № 702/1169/25
Провадження № 2/702/165/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі

головуючої судді Барської Т.М.,

секретар судового засідання Возна В.В.,

сторони не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань м. Монастирище цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

01.12.2025 товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі по тексту також ТОВ «Фінпром Маркет», позивач, фактор), в інтересах якого діє представник Ткаченко Ю.О., звернулося до суду з вимогою до відповідача ОСОБА_1 (далі по тексту також відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 4980,00 грн., сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 14.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений Договір позики №75627284.

Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, і за його умовами ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надає відповідачу кредит в розмірі 1470,00 гривень строком на 30 днів (з 14.07.2021 по 13.08.2021) із фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,99% в день.

Позивач стверджує, що кредитодавець виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 1470,00 грн шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «Фінекспрес», оскільки компанія позичальник не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються.

За доводами позивача заборгованість відповідача складає 4980,00 грн, з яких 1470,00 грн - основного боргу та 3510,00 грн - боргу за відсотками.

21.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладений Договір факторингу №2112, відповідно до умов якого останній набув права грошової вимоги до фізичних осіб боржників у тому числі за Договором позики № 75627284 від 14.07.2021.

31.03.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу №310323-ФМ, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором позики №75627284 від 14.07.2021.

Відповідно до Реєстру прав вимог від 31.03.2023 до Договору факторингу №310323-ФМ до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 4980,36 грн, з яких 1470,00 грн основного боргу та 3510,36 грн боргу за відсотками, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Постановленою 02.12.2025 ухвалою у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін і відповідачу визначений термін на подання відзиву на заявлену вимогу, задоволене клопотання позивача про витребування доказів.

Представник позивача у судове засідання не з`явився про дату, час та місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку, у позовній заяві та у поданій 29.12.2025 заяві просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явилася, в силу вимог ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена за зареєстрованим місцем свого проживання, правом на надання відзиву на позов не скористалася.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення засідання судом не встановлено, розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову, продовжений.

Оскільки розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.

Згідно зі ст.129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.

Нормами ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У свою чергу суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Крім того, ч.2 ст.13 ЦПК України, яка регламентує диспозитивність цивільного судочинства, визначено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідженням паперової копії Договору позики №75627284 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) суд встановив, що 14.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладений означений правочин, який відповідач підписала електронним підписом шляхом відтворення одноразового ідентифікатора PNOwo7IgMw.

Зі сторони позикодавця Договір підписаний електронним підписом виконавчого директора 0UG11fpp74 (а.с.15).

За умовами Договору позики №75627284 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується надати у власність ОСОБА_1 шляхом перерахування на банківський картковий рахунок грошові кошти (позику) в розмірі 1470,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується позику повернути та сплатити проценти за користування ними, в порядку і на умовах визначених Договором (п.1 Договору).

Згідно з п. 2 Договору сторони обумовили такі параметри та умови позики:

сума позики 1470,00 гривень;

строк позики 30 днів (дата надання 14.07.2021, а дата повернення - 13.08.2021 (п.2-п.2.3. Договору);

базова процентна ставка за день користування позикою (фіксована) складає 1,99% (п.2.3 Договору);

знижена процентна ставка 0,01% в день (застосовується згідно умов програми лояльності;

процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70% в день (не застосовується в період карантину).

За умовами п.4 Договору проценти за цим правочином нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок позики.

Пунктом 1 Договору сторони обумовили, що позика надається у безготівковій формі шляхом її перерахування на банківський картковий рахунок позичальника (а.с.15).

Паперова копія електронного додатку №1 до Договору позики №75627284 від 17.07.2021 містить дату видачі кредиту 14.07.2021 та дату виконання зобов`язання з його повернення - 13.08.2021; загальну вартість кредиту, яка становить 1474,41 грн., з яких 1470,00 грн. сума кредиту за Договором і 4,41 грн. - процентів за користування кредитом. Додаток №1 підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором PNOwo7IgMw та електронним підписом виконавчого директора OUG11fpp74 (а.с.15 звороті).

З копії довідки про ідентифікацію суд з`ясував, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ідентифікована ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» шляхом використання одноразового ідентифікатора PNOwo7IgMw. Час відправки позичальнику 14.07.2021 о 20:03:00, електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

Відповідно до копії довідки № КД-000068712/ТНПП від 28.10.2025 та копії платіжної інструкції/операції № 70260e71-2f79-431f-9eb2-3c47bb24c4a7 14.07.2021 на карту (маска карти № НОМЕР_1 ) для одержувача ОСОБА_1 перераховано 1470,00 грн (а.с.17).

Витребувані судом інформація АТ КБ «ПриватБанк» та виписка за період з 14.07.2021 - 17.07.2021 підтверджують, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , банком емітована банківська карта № НОМЕР_3 (рахунок НОМЕР_4 ) і на цей рахунок 14.07.2021 зараховані кошти в розмірі 1470,00,00 гривень (а.с.76-80).

За змістом укладеного 21.12.2021 Договору факторингу №2112 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (фактор) взяло на себе обов`язок передати грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) за плату, а ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалось відступити ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрі заборгованостей (Додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитним договором (а.с.30-34).

Факт передачі фактором грошових коштів в розмірі 10 105 337,52 грн. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) підтверджує Акт звірки взаємних розрахунків за грудень 2021 року (а.с.37).

Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей від 21.12.2021 до Договору факторингу №2112 від 21.12.2021 підписаний представниками сторін договору та скріплений печатками клієнта і фактора (а.с.34 на звороті).

Акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру заборгованостей в електронному вигляді від 21.12.2021 до Договору факторингу №2112 від 21.12.2021 підписаний представниками сторін договору та скріплений печатками клієнта і фактора (а.с.35).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №4 до Договору факторингу №2112 від 21.12.2021 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 4980, 36 грн., яка складається з основного боргу в сумі 1470,00 грн. та 3510,36,00 грн. заборгованості за відсотками (а.с.35 на звороті, 36).

За змістом укладеного 31.03.2023 Договору факторингу №310323-ФК ТОВ «Фінпром Маркет» (фактор) взяло на себе обов`язок передати грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (клієнт) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» зобов`язалось відступити ТОВ «Фінпром Маркет» право грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрі заборгованостей (Додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги) (а.с.38-42).

Факт передачі фактором грошових коштів в сумі 13 137 615,00 гривень ТОВ «Фінансова компанія управління активами», як клієнту, за відступлення прав вимоги підтверджує Акт звірки взаємних розрахунків (а.с.45).

Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей від 31.03.2023 до Договору факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023 підписаний представниками сторін договору та скріплений печатками клієнта і фактора (а.с.42 зворот).

Акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру заборгованостей в електронному вигляді від 31.03.2023 до Договору факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023 підписаний представниками сторін договору та скріплений печатками клієнта і фактора (а.с.43).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023 ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 498036 грн., яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу в 1470,00 грн. та 3510,36,00 грн. заборгованості за відсотками (а.с.43 на звороті, 44).

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за Договором № 75627284 від 14.07.2021 за період з 14.07.2021 по 19.11.2021 становить 4980 грн, з яких: 1470 грн - тіло кредиту, 3510 грн - відсотки (а.с.6-8).

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за Договором № 75627284 від 14.07.2021, внаслідок чого утворилась заборгованість.

За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства випливає, що, з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно із статтею 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 14.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладений Договір позики №75627284, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора PNOwo7IgMw, відповідно до умов якого позичальнику наданий кредит в розмірі 1470,00 грн, який вона зобов`язалась повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у Кредитному договорі таких умовах: строк кредитування - 30 днів, процентна ставка - 1,99%/день.

Згідно Договору факторингу №2112 від 21.12.2021 та Договору факторингу №310323-ФК, Реєстру прав вимоги №4 до Договору факторингу №2112 від 21.12.2021, Реєстру боржників до Договору факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023 до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором №75627284 від 14.07.2021.

Відтак, ТОВ «Фінпром Маркет» як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за Договором позики № 75627284 від 14.07.2021.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, керуючись ст. 627 ЦК України та умовами Договору №75627284, встановив, що проценти за користування кредитними коштами, виданими в рамках кредитного договору, нараховані поза межами строку користування - з 14.07.2021 по 11.11.2021, що суперечить умовам Договору.

Доказів на підтвердження того, що позичальник ОСОБА_1 належним чином, в повному обсязі, виконала кредитні зобов`язання як щодо первісного кредитора, так і стосовно нового кредитора суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позичальник взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в Договорі строк кошти, нараховані відсотки не повернула, у зв`язку із чим вимоги щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 1470,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі, а проценти за користування ними підлягають до задоволення у розмірі 877,50 грн.((1470,00х1,99%)х30), тобто в межах строку кредитування - 30 днів.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 2347 гривень 50 коп.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви позивачем сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн та заявлено позовні вимоги про стягнення 4980,00 грн.

Судом задоволено позовні вимоги на суму 2347,50 грн, що становить 47,14 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1141,92 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У частинах четвертій - шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач просить стягнути з відповідача на відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу 4500,00 гривень.

На обґрунтування розміру понесених ТОВ «Фінпром Маркет» витрат на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн разом з позовною заявою подані копії таких документів: Договору № 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025, що укладений між адвокатом Ткаченко Ю. О. та ТОВ «Фінпром Маркет»; витягу з акту № 2-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 01.10.2025; акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; платіжної інструкції кредитового переказу коштів №579939274.1 від 15.10.2025, ордер серії АХ № 1287257 від 03.09.2025 про надання правової допомоги ТОВ «Фінпром Маркет» адвокатом Ткаченко Ю. О. та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099 (а.с.45 зворот - 52).

При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката Ткаченко Ю.О. суд враховує як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення.

Зокрема, суд враховує, що адвокат участі у розгляді справи не брав, відповідь на відзив не готував і не подавав, хоча вартість цих послуг включена до оплати (а.с.49 на звороті).

За наведеного суд приходить до висновку про недоведеність понесених позивачем витрат саме в розмірі 4500,00 гривень і визначає їх розмір в 2500,00 гривень.

Оскільки заявлені вимоги підлягають до часткового задоволення, то з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» підлягає стягненню 1178,50 грн (2500,00 грн. х 47,14% ) витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280-283, 287 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики №75627284 ( на умовах повернення позики в кінці строку позики) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» 2347 (дві тисячі триста сорок сім) гривень 50 копійок за Договором позики № 75627284 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 14.07.2021.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судовий збір у розмірі 1141,92 грн. та 1178, 50 грн. витрат на правову допомогу.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» місцезнаходження вул. Садова, буд. 31/33, м. Ірпінь, 08205, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Тетяна БАРСЬКА