Провадження № 2-з/537/1/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 року м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Мурашова Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

у с т а н о в и в :

16 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом, поданим через систему «Електронний суд» її представником адвокатом Примаком В.А., до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , в якому просили розірвати договір купівлі-продажу №576 від 08 листопада 2025 року, укладеним між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 67500,00 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позову зазначили, що ОСОБА_1 замовила для власного користування у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 товар зарядну станцію, за що оплатила на рахунок останнього грошові кошти в сумі 67500,00 грн., проте товар не отримала. Після отримання грошових коштів ФОП ОСОБА_2 на зв`язок з нею не виходить, що вказує на відсутність у нього наміру передати позивачу, як покупцю, оплачений товар належної якості. Звертаючись до Подільського районного суду міста Києва з даним позовом позивач та його представник обґрунтували тим, що даний спір стосується захисту прав споживачів, а тому відповідно до п.5 ст.28 ЦПК України подається за місцем реєстрації позивача.

Одночасно з позовом подали заяву про забезпечення позову, в якій просили накласти арешт на банківський рахунок НОМЕР_1 , який належить відповідачу ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , в АТ «А-Банк».

Незважаючи на вибір позивачем звернутися до суду за правилами альтернативної підсудності з позовом про захист прав споживача за своїх зареєстрованим місцем проживання, що відповідає положенням п.5 ст.28 ЦПК України, ухвалами Подільського районного суду міста Києва від 30 грудня 2025 року проігноровано право позивача обирати суд за правилами альтернативної підсудності, а справу передано на розгляд до Крюківського районного суду м. Кременчука за загальною підсудністю, оскільки відповідач проживає на території Крюківського району м. Кременчука Полтавської області.

27 січня 2026 року згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Мартишевій Т.О.

Розпорядженням керівника апарату Крюківського районного суду м. Кременчука від 28 січня 2026 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з перебуванням судді Мартишевої Т.О. на лікарняному з 27 січня 2026 року.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 січня 2026 року справу передано судді Мурашовій Н.В.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Законодавець визначив підсудність справ за вибором позивача (альтернативна підсудність), зокрема, частина 5 статті 28 ЦПК України передбачає, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Стаття 28 ЦПК України містить перелік цивільних справ, в яких встановлена підсудність за вибором позивача. Тобто останньому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.

Не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість для позивача звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативну можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

При цьому суд не має права обмежувати вибір позивача (заявника) для розгляду справи у конкретному суді.

Верховний Суд в своїх постановах (зокрема, в постанові від 28 жовтня 2020 року у справі №263/14171/19) виходить з того, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Суть підсудності за вибором позивача, або альтернативної підсудності, полягає у тому, що за визначеними критеріями цивільних справ позивачу дається можливість обрати з кількох передбачених у законі судів той суд, до якого він пред`являтиме свої позовні вимоги. Законодавець установлює вичерпний перелік позовів, на які поширюються правила цього виду підсудності, а також передбачає конкретні суди, до яких можна з такими вимогами звернутися (правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 16 квітня 2025 року у справі №202/24279/13-ц).

Суддя Подільського районного суду м. Києва погодилася з позивачем із визначеним предметом позову, оскільки в своїй ухвалі вказала предмет позову захист прав споживачів, й не навела жодних обставин, що спірні правовідносини не відносяться до захисту прав споживачів. Проте проігнорувала використане позивачем право вибору суду за правилами альтернативної підсудності спорів про захист прав споживачів, визначеними у ч.5 ст.28 ЦПК України, чим фактично порушила її право на судовий захист.

Суддя Подільського районного суду м. Києва мав урахувати цей вибір позивача щодо підсудності справи, й прийняти до розгляду справу за її позовом про захист прав споживачів, враховуючи підсудність справи саме за місцем реєстрації чи фактичного проживання позивача, що відповідає положенням частин 5 статті 28 ЦПК України, забезпечивши належним чином право позивача на альтернативну підсудність, яка є складовою на доступ до судочинства, справедливий суд та на ефективний юридичний захист.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 29 січня 2026 року передано цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва для захи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

В ч.3 ст. 31 ЦПК України встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п.1 ч.1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше 5 днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше 5 днів після залишення її без задоволення.

За огляду на викладене необхідно заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову передати до Подільського районного суду міста Києва для розгляду по суті за підсудністю.

Згідно положення ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 32 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Суд не допускає спорів про підсудність, а захищає право позивача на судовий захист у справі про захист прав споживачів обраним нею судом за її зареєстрованим місцем проживання, яке очевидно порушено. Суд припиняє дії судді Подільського районного суду м. Києва, що мають ознаки ухилення від здійснення судочинства.

Керуючись ст.ст. 31, 32, 187, 352, 353 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Передати матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Мурашова Н.В.