КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 лютого 2026 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 368/832/21

провадження номер: 22-ц/824/5914/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 вересня 2023 року у складі судді Іванюти Т.Є., у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , треті особи: національна професійна спілка «Прометей», Головне управління держпраці у Київській області, про виплату заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 13 вересня 2023 року в задоволені позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , треті особи: національна професійна спілка «Прометей», Головне управління держпраці у Київській області, про виплату заборгованості по заробітній платі - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 12 грудня 2025 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, направивши її засобами поштового зв`язку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 вересня 2023 року, мотивуючи його тим, що повний текст рішення складено та проголошено 13 вересня 2023 року. Копія вказаного рішення не направлялася позивачці ні в паперовому, ні в електронному вигляді. Дата фактичного ознайомлення скаржника з рішенням є 07 грудня 2025 року через доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень та Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень в електронній системі судочинства.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року матеріали справи витребувано із суду першої інстанції.

23 січня 2026 року до Київського апеляційного суду від суду першої інстанції надійшли матеріали справи.

Оскільки головуючий у справі - суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М. у період з 26 січня 2026 року по 30 січня 2026 року перебував у відпустці, тому питання про відкриття провадження у справі вирішено у його перший робочий день, а саме, 02 лютого 2026 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою, з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що 13 вересня 2023 року Кагарлицьким районним судом Київської області було ухвалено рішення за відсутності учасників справи, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а.с.6, т.2).

Повний текст рішення виготовлено 13 вересня 2023 року (а.с.9-12).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 брала активну участь у розгляді справи, заявляла різні клопотання, зокрема, 26 травня 2022 року подала через електронний кабінет заяву, у якій просила у разі її неявки в будь-яке наступне судове засідання розглядати справу без її участі (а.с.141-142, т.1).

Також у справі встановлено, що 25 серпня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 приймав участь у судовому засіданні, в якому було оголошено перерву до 13 вересня 2023 року о 15 год 00 хв., що підтверджується протоколом судового засідання (а.с.245, т.1).

13 вересня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 через електронний кабінет направив до Кагарлицького районного суду Київської області заяву, в якій просив у разі неявки у судове засідання позивачки та третьої особи розглядати справу без його участі (а.с.246-248, т.1).

Вказану обставину також підтверджує ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 була повідомлена та обізнана про розгляд даної справи судом.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції направлялась копія рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 вересня 2023 року на вказану самою ОСОБА_1 поштову адресу: АДРЕСА_1 . Поштовий конверт з копією рішеннясуду від 13 вересня 2023 року повернувся на адресу суду першої інстанції з відміткою пошти: «неправильно зазначена (відсутня) адреса» (а.с.15, т.2).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказала таку ж саму адресу: АДРЕСА_1.

За таких обставин посилання ОСОБА_1 на те, що копія оскаржуваного рішення суду їй не направлялась спростовується матеріалами справи.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 2,4 ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Як вбачається із інформації на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, примірник рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 вересня 2023 року було оприлюднено 26 вересня 2023 року.

Таким чином, з 26 вересня 2023 року позивачка ОСОБА_4 мала можливість ознайомитися із вказаним рішенням суду від 13 вересня 2023 року.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Крім того, саме на заявника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Відповідно до практики ЄСПЛ, яка є джерелом права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у практиці ЄСПЛ.

Так, у параграфі 41 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного ст.8 Конституції України.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у справі №490/10272/19 (провадження № 61-20314ск21).

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України» зазначив, що неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків. ЄСПЛ наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 є позивачкою у даній справі, була обізнана про розгляд справи, вона та її представник заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, тому позивачка повинна була добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та вживати активних заходів з метою оскарження цього рішення суду у встановлені законом строки.

Апеляційну скаргу на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 вересня 2023 року ОСОБА_1 подала 12 грудня 2025 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту цього рішення суду.

Що стосується посилання ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження на те, що з вказаним рішенням суду вона ознайомилася лише 07 грудня 2025 року, то воно не приймається до уваги, оскільки відповідно до положень до ч.2 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

При цьому матеріали справи не містять доказів виникнення обставин непереборної сили, які унеможливили своєчасне звернення ОСОБА_1 до судуіз апеляційною скаргою.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 вересня 2023 року з підстав, передбачених ч.2 ст.358 ЦПК України.

Протилежний висновок буде порушенням принципу res judicata (правової визначеності).

Керуючись ч.2 ст.358 ЦПК України,Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження у справі за його апеляційною скаргою на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 вересня 2023 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: