Справа № 335/9665/25 2/335/681/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Романько О.О., за участі секретаря Корсунової Г.В., представника позивача адвоката Бондара І.М., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання про прийняття відзиву на позовну заяву в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2025 позивач звернулася до суду з зазначеним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Романько О.О.

Ухвалою судді від 10 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 03.11.2025, яке неодноразово було відкладено через неявку відповідача.

Ухвалою суду від 27 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

26 січня 2026 року відповідачем ОСОБА_1 направлено засобами поштового зв`язку до суду відзив на позовну заяву.

Відзив надійшов до суду 27.01.2026.

У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Слєсарь О.В. просив долучити до матеріалів справи відзив на позовну заяву та поновити пропущений строк на подання відзиву.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні також просила задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку та прийняти відзив на позовну заяву, за тих обставин, які в них викладені.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Бондар І.М. заперечив проти прийняття до розгляду відзиву по справі, просив залишити відзив без розгляду, у зв`язку з пропущенням строку на його подачу. Просив врахувати його письмові заперечення щодо цього питання, які були надані 12.01.2026.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

За змістом частини 7 статті 178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

При цьому, частиною 1 статті 191 ЦПК України передбачено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Аналіз наведених положень цивільного процесуального закону свідчить про те, що строк на подання відзиву у справах загального позовного провадження для подання відзиву визначає суд.

Статтею 120 ЦПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 2, 3, 4 статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Як вже було зазначено вище, ухвалою судді від 10 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 03 листопада 2025 року, яке було відкладено через неявку відповідача на 27.11.2025.

Про дату, час та місце підготовчих засідань у справі, які призначені на 03.11.2025 та 27.11.2025, відповідач була повідомлена належним чином шляхом направлення копії ухвали та позовної заяви з додатками за зареєстрованою адресою проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , про що свідчать поштові конверти, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Разом з тим, працівниками поштового відділення не було зазначено, що врученню поштового відправлення перешкодила відсутність на конверті зазначення номеру телефону отримувача (адресата).

Ухвалою суду від 27 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.12.2025.

Станом на призначену дату та час у суду не було відомостей про належне повідомлення відповідача та отримання нею копії ухвали суду від 27.11.2025. Судове засідання було відкладено та повторно на адресу відповідача направлено судовий виклик та копію ухвали суду.

12.12.2025 до суду був повернутий конверт з поштовим відправленням на адресу відповідача з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

23.12.2025 в судове засідання відповідач також не з`явилася. Судове засідання вчергове через неявку відповідача було відкладено до 12.01.2026.

09.01.2025 до суду звернувся представник відповідача адвокат Слєсарь О.В. з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та відкладенням судового засідання, яке призначене на 12.01.2026.

14.01.2026 представник відповідача - адвокат Слєсарь О.В., який діяв на підставі ордеру від 05 січня 2026 №1265916, виданого на підставі договору про надання правничої допомоги б/н від 05 січня 2026 року, отримав в суді позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі, що підтверджується відміткою, зробленою на клопотанні про відкладення розгляду справи.

26 січня 2026 року відповідачем ОСОБА_1 направлено засобами поштового зв`язку до суду відзив на позовну заяву з клопотанням про поновлення строку на його подання.

Як вже було зазначено судом вище, ухвалою від 10 жовтня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали подати до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів учасникам справи.

З урахуванням того, що в матеріалах справи містяться докази направлення відповідачу за її зареєстрованим місцем проживання копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками, судових повісток про виклики до суду на всі дати судових засідань, про що свідчать поштові конверти з відміткою поштового органу «адресат відсутній за вказаною адресою», є достатні підстави вважати, що відповідач у справі про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином.

В судовому засіданні відповідач підтвердила, що будь-якої іншої адреси місця проживання, окрім як: АДРЕСА_1 , вона немає, постійно в період з 29.09.2025 по цей час, мешкала за зазначеною адресою.

Так, відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

В матеріалах справи також міститься ордер адвоката Слєсарь О.В. на надання правничої допомоги ОСОБА_1 від 05 січня 2026 року №1265916, виданий на підставі договору про надання правничої допомоги б/н від 05 січня 2026 року.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів. Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат. Якщо реєстрація електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. В умовах воєнного чи надзвичайного стану у разі знеструмлення електромережі суду чи настання інших обставин, які унеможливлюють функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, суд може вручати особі, яка зареєструвала електронний кабінет, будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, у паперовій формі.

Адвокат Слєсарь О.В. 09.01.2026 звернувся з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судового засідання через канцелярію суду в паперовому вигляді.

Разом з тим, він зазначив про наявність у нього електронного кабінету в ЄСІТС. Наявність такого кабінету дозволяло представнику ознайомитися з матеріалами справи в будь-який час з моменту укладення ним договору про надання правничої допомоги з відповідачем та направлення заяви через систему «Електронний суд».

Так, адвокат може отримати доступ до справи:

?через функціонал електронного ордеру;

?коли його додадуть як участника справи.

За наявності у користувача зареєстрованого Електронного кабінету ордер не створюється. Після отримання адвокатом доступу до конкретної справи до Автоматизованої системи документообігу суду в автоматичному режимі засобами ЄСІТС надсилається відповідне повідомлення із зазначенням інформації про справу та адвоката.

Для того, щоб в розділі «Мої справи» відображались справи користувача необхідно щоб в карточці додаткових відомостей учасника процесу в АСДС у відповідному полі був внесений РНОКПП користувача. Для цього необхідно звернутись до суду з заявою, використовуючи шаблон «Заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи)» для того щоб відповідальний працівник апарату суду вніс дані РНОКПП.

При цьому, представник відповідача не використав такої можливості задля забезпечення вчасного ознайомлення з матеріалами справи до судового засідання, яке було призначено на 12.01.2026.

Суд відзначає, що статтею 43 ЦПК України встановлений обов`язок добросовісного користування учасниками судового процесу процесуальними правами.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідач та її представник в клопотанні про відкладення розгляду справи від 09.01.2026 посилалися на те, що відповідач не отримувала копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви, дізнався про справу випадково, оскільки перебувала на реабілітації після оперативного втручання обумовленого пологами.

Як слідує з наданих суду документів, то ОСОБА_1 була прооперована (кесарев розтин) 17.09.2025. Була виписана 19.09.2025. Тобто зазначені обставини мали місце до подачі позивачем позову до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя. До цього, з боку позивача була проведена претензійна робота та направлено усіма можливими засобами претензію щодо відшкодування шкоди, у зв`язку з подією ДТП.

Зазначених обставин відповідач у судовому засіданні не заперечувала та визнала, що вона була обізнана про вимоги особи, яка була водієм під час ДТП, але не власника транспортного засобу.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Натомість, невжиття стороною передбачених законом заходів для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки до судового розгляду не може розцінюватися як поважна причина для відкладення розгляду справи.

Отже, відповідач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа №755/18920/18, провадження №61-17205ск19.

У пунктах 93-96 постанови Великої Палати Верховного суду від 19.01.2023 у справі № 140/1770/19 зазначено, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених певних процесуальних дій. Інститут строків сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що в неї наявний застосунок «Дія», але вона його не обновлювала тривалий час, тому повідомлення про наявність судової справи не отримувала. Окремо вказала, що в матеріалах справи, зокрема і позовній заяві, її номер телефону зазначений вірно.

28 грудня 2021 року було розпочато надсилання повідомлень про дату та час проведення судових засідань, в яких стороною по справі є користувач мобільного застосунку Дія. Відповідне повідомлення з`явилось на сайті ДСА.

27 липня 2022 року Верховна Рада ухвалила в цілому як Закон законопроект 7315 «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» про додаткові способи інформування про судові справи. Цього ж дня Закон підписаний Президентом України.

Так, згідно чч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, судові засідання та інформація щодо справ, які розглядаються судом, є відкритими, крім випадків, установлених законом. Ніхто не може бути обмежений у праві на отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа має право на вільний доступ до судового рішення в порядку, встановленому законом. Додатковим способом інформування про суд, який розглядає справу, сторони спору та предмет позову, місце, дату і час судового засідання, може бути надання інформації з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, у тому числі з використанням мобільного застосунку Порталу Дія. Програмними засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, у тому числі мобільного застосунку Порталу Дія, може бути також забезпечено додаткове інформування сторін спору, авторизованих через Єдиний державний веб-портал електронних послуг або через мобільний застосунок Порталу Дія, шляхом відображення в електронній формі судового рішення у справі, виконавчого документа. Інформація про суд, який розглядає справу, сторони спору та предмет позову, дату надходження позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення, стадії розгляду справи, місце, дату і час судового засідання, рух справи з одного суду до іншого є відкритою та має бути невідкладно оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України, крім випадків, установлених законом.

Тобто, використанням мобільного застосунку Порталу Дія та отримання в ньому повідомлення про справу у суді є додатковим засобом повідомлення учасника судового процесу.

25 січня 2023 року у ДСА повідомили, що судові повістки, повідомлення та виклики тепер надходитимуть і на Viber. Відповідний порядок затверджено Державною судовою адміністрацією наказом від 23.01.2023 №28.

Також, в постанові Верховного Суду у справі №500/1912/22 від 29.09.2022 зазначено, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, що безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування».

Доводи сторони відповідача, наведені в обґрунтування поважності причин пропуску строку подачі відзиву на позовну заяву та відповідно і зустрічного позову вищенаведеним умовам не відповідають.

Підготовче провадження у справі закрито ухвалою суду від 27.11.2025 року, та справу призначено до судового розгляду по суті.

Обставини та підстави для повернення до стадії підготовчого провадження мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій цивільного процесу як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи.

Зважаючи на викладене, суд вважає причини пропуску строку на подання відзиву на позовну заяву неповажними, жодних доказів поважності причини пропуску такого строку не надано, вагомих обставин повернення до стадії підготовчого провадження не встановлено.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог ч.1 ст.183 ЦПК України, повертає її заявнику без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126-127, 183, 191, 258-259, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку для подання відзиву на позов.

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про прийняття відзиву по справі відмовити.

Відзив на позовну заяву повернути без розгляду.

Копію відзиву на позовну заяву долучити до матеріалів справи.

Копію даної ухвали направити учасникам судового процесу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині відмови у поновленні пропущеного процесуального строку може бути подана до суду апеляційної інстанції Запорізький апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 02.02.2026.

Суддя: О.О. Романько