ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 січня 2026 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/944/25

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/535/26

Чернігівський апеляційний суд у складі судді Скрипки А.А., розглянувши в порядку статті 359 ЦПК України питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, треті особи: Орган опіки та піклування Ладанської селищної ради Прилуцького району, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

На адресу Чернігівського апеляційного суду 16.12.2025 року надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , як вказує апелянт, на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.11.2025 року. Як вбачається із даної апеляційної скарги, ОСОБА_1 не погоджується із рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.11.2025 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.

Матеріали цивільної справи №742/944/25, які були витребувані Чернігівським апеляційним судом із Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області, в подальшому надійшли на адресу Чернігівського апеляційного суду.

При цьому, із матеріалів цивільної справи №742/944/25 вбачається, що за результатами розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області було ухвалено заочне рішення 10.11.2025 року (а.с.61-63).

Разом з тим, як вбачається із поданої апеляційної скарги, апелянт оскаржує рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.11.2025 року.

В силу положень статей 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина має право на доступ до правосуддя і ефективний спосіб захисту своїх прав судом.

Так, у справі Delcourt v.Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v.Fгапсе Європейський Суд вказав, що стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Європейського Суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Приписами ч.1 статті 352 ЦПК України регламентовано, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Пунктом 4 ч.2 статті 356 ЦПК України визначено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені рішення або ухвала, що оскаржуються.

За даних обставин, апелянту ОСОБА_1 необхідно надати апеляційному суду виправлену апеляційну скаргу, із вірним зазначенням рішення, яке оскаржується апелянтом, та копії виправленої апеляційної скарги, відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до положень ч.2 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена із порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення 185 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій апелянт вказує, що оскаржується рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.11.2025 року у даній цивільній справі, залишити без руху. При цьому, ОСОБА_1 необхідно надати визначений законом строк для вірного зазначення рішення, яке оскаржується апелянтом, а саме, заочного рішення; та надання виправленої апеляційної скарги та її копій, відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись статтями: 185, 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану апелянтом на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.11.2025 року, залишити без руху, надавши ОСОБА_1 десятиденний строк, з дня вручення копії даної ухвали, для усунення вказаного вище недоліку.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі невиправлення вказаного недоліку у встановлений строк, подана ним апеляційна скарга буде визнана неподаною, і повернута ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя А. А. Скрипка