Справа № 216/8451/23
Провадження № 2/216/194/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про неможливість участі у судовому засіданні у зв`язку зі станом здоров`я та позбавлення можливості реалізувати право на захист, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі спадкоємця.

02 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про неможливість участі у судовому засіданні у зв`язку зі станом здоров`я та позбавлення можливості реалізувати право на захист. У зв`язку з хворобою він не можу прибути у судове засідання, а держава не забезпечила призначення йому адвоката, він позбавлений можливості реалізувати право на правничу допомогу та ефективний захист.

Згідно зі ч. 3 ст. 15 ЦПК України безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Статтею 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 02.06.2011 року встановлено, що безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Статтею 14 вищевказаного Закону визначено категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 15 Закону суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: 1) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Статтею 18 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» передбачено, що звернення про надання одного з видів правових послуг, передбачених ч. 2 ст. 13 цього Закону, подаються до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правової допомоги особа або законний представник особи повинні подати документи, що підтверджують належність особи або осіб, стосовно яких звертається законний представник, до однієї з вразливих категорій осіб, передбачених частиною першою ст. 14 цього Закону.

Крім того, пунктом 4 Розділу IV «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про безоплатну правову допомогу» передбачено призначення судом лише захисника.

Визначена законом процесуальна особа захисник, може брати участь лише у справах, що розглядаються в порядку кримінального судочинства або у справах про адміністративні правопорушення. Водночас, цивільним процесуальним законодавством участь захисника у справі та можливість призначення його судом не передбачено.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведене суд не наділений повноваженнями вирішувати питання про забезпечення заявника правничою допомогою у вказаній цивільній справі.

Разом з тим, у разі належності до категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу, заявник можете самостійно звернутись до відповідного Центру з надання такої допомоги, з відповідним зверненням та документами, що підтверджують належність до однієї з вразливих категорій осіб.

Стосовно повідомлення та направлення документів виключно на електронну пошту, звертаю увагу на таке.

ЦПК України передбачено можливість повідомлення про розгляд справи та направлення процесуальних документів з використанням засобів мобільного зв`язку, у тому числі електронної пошти, за наявності відповідної письмової заяви учасника справи.

Разом з тим, ч. 8 ст. 43 ЦПК України визначено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Так, згідно з частинами першою і другою статті 17 Закону України від 05 жовтня 2017 року № 2155-VIII «Про електронні довірчі послуги» електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях не повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в інформаційних системах, в яких здійснюється обробка таких електронних даних, можуть здійснюватися з використанням електронних довірчих послуг або без отримання таких послуг, за умови попередньої домовленості між учасниками взаємодії щодо порядку електронної ідентифікації учасників таких правових відносин.

Електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в складових частинах інформаційних систем, в яких здійснюється обробка таких електронних даних та володільцями інформації в яких є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, повинні здійснюватися з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг.

Частиною четвертою статті 18 цього Закону визначено, що кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Частинами першою і другою статті 7 Закону України від 22 травня 2003 року № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

За змістом статті 7 цього Закону оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що адресовані суду заяви або клопотання мають бути підписані безпосередньо самим учасником судового процесу, яким подається відповідний процесуальний документ. Виконання цієї вимоги є умовою його прийнятності та можливості розгляду по суті. При цьому, у разі подання процесуального документа в паперовому варіанті, він має містити власноручний підпис особи, яка його подає. У випадку подання такого документа до суду в електронній формі, він повинен бути скріплений електронним цифровим підписом такої особи (підписанта). Лише у такому випадку електронний документ матиме силу оригіналу і вважатиметься підписаним у встановленому законодавством порядку.

У пунктах 48-49 Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року № 522/3777/17 вказано, що «письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником (частина друга статті 183 ЦПК України). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюється електронним цифровим підписом учасника справи (його представника) (абзац перший частини восьмої статті 43 ЦПК України). Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог, зокрема, частини другої статті 183 ЦПК України, повертає її заявнику без розгляду (частина четверта вказаної статті)».

Отримана судом в електронній формі заява від імені ОСОБА_1 не скріплена його кваліфікованим електронним підписом, отже не відповідає статусу належного процесуального документа, який підлягає розгляду судом по суті порушених у ньому питань, у зв`язку з чим підлягає поверненню заявникові без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 43, 183, 260 ЦПК України суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про неможливість участі у судовому засіданні у зв`язку зі станом здоров`я та позбавлення можливості реалізувати право на захист повернути заявникові без розгляду.

Ухвалаоскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Онопченко