ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________________________________________________
Провадження №2-з/756/1728/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м. Київ

розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача у якому просить зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати позивачу у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити порядок та способи участі позивача у вихованні спільного сина, з підстав того, що відповідач чинить перешкоди у такому спілкуванні та вихованні сина.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13.10.2025 у вказаній справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

23.01.2026 від представника позивача - адвоката Сухомлинової Н.І. надійшла заява про забезпечення позову шляхом встановлення обов`язку вчинити певні дії, а саме просила зобов`язати ОСОБА_2 надавати неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьку ОСОБА_1 з метою його участі у спілкуванні з сином.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.01.2026 визначено головуючого суддю Дибу О.В.

З урахуванням відсутності електропостачання у приміщенні суду, вказана заява розглядається судом за найпершої технічної можливості.

В обґрунтуванні заявлених вимог вказувала, що Розпорядження Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 28.08.2025 №581 про вирішення питання щодо участі батька у вихованні дитини не захищає права батька і дитини на побачення, вказаним рішенням фактично заблоковано нормальне спілкування батька та сина, а матір дитини ОСОБА_2 порушує встановлений графік побачень та продовжує перешкоджати побаченням та участі батька у вихованні дитини.

Внаслідок чого просила вжити заходи забезпечення позову виклавши два можливих варіанти такого забезпечення:

1. Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по черзі один тиждень у батька, один тиждень у матері.

2. Один тиждень вівторок-четвер з ночівлею у батька, вихідні, починаючи з п`ятниці до понеділка з матір`ю. Другий тиждень день-середа дитина з ночівлею у батька, вихідні із п`ятниці до понеділка у батька, решта днів з матір`ю.

Представник відповідача звернувся до суду із запереченнями на заяву у яких вказував, що позивачем заявлено тотожні вимоги, які викладені у позовній заяві, окрім того, представником не обґрунтовано позицію чим саме невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду чи поновлення порушених позивача прав. Таким чином, просив відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Окрім того посилався на практику Верховного Суду зі змісту якої слідує, що звернення особи до суду із позовом, однією з вимог якого є визначення способу та порядку участі у вихованні дитини шляхом встановлення відповідного графіка, а також із заявою про забезпечення позову щодо побачень та спілкувань (контактів) із дитиною, тотожні між собою, а тому вжиття заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами не допускається (постанова від 25.11.2020 ун. №752/21544/18).

Представником позивача надано заперечення у яких зазначила, що графік побачень з дитиною не є тотожним, а матір дитини систематично порушує встановлений Розпорядженням №581 від 28.08.2025 графік побачень, не піклується про інтереси сина та його здоров`я, погрожує, що вивезе дитину закордон та порушує інтереси як батька так і дитини.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах заяви докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це, як правило, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Забезпечення позову у спорах щодо визначення місця проживання малолітньої дитини має на меті гарантувати дотримання інтересів дитини, створити передумови, які унеможливлять недобросовісну поведінку батьків, забезпечать фундамент для належного виконання судового рішення.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Відповідно до ч. 3, 10 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у справі.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача та є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

У постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 Велика Палата Верховного Суду зазначала, що особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

У параграфі 54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року, заява № 31111/04, вказано, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Таким чином, рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків.

Як убачається з матеріалів справи, Розпорядженням Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації №581 від 28.08.2025 визначено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом спілкування з ним, у такому порядку: щосереди з 18:00 до 20:00, у першу та третю суботу кожного місяця з 10:00 до 18:00, у другу та четверту неділю кожного місяця з 10:00 до 18:00, щороку спільний відпочинок протягом 10 днів під час літніх канікул, за попередньою домовленістю між батьками та за згодою дитини.

Зазначене вище Розпорядження є чинним.

Додатково суд звертає увагу на те, що суд перебуває на стадії підготовчого провадження, учасники зверталися до спеціалістів для надання відповідних висновків психолога, сторона позивача зверталася до суду із клопотанням про призначення судово - психологічної експертизи, яке наразі не розглянуто, тому, в т.ч, питання про забезпечення позову є передчасним, а посилання сторони позивача про наміри відповідача вивезти спільну дитину за кордон - не доведеними.

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що забезпечення позову шляхом встановлення порядку спілкування з дитиною за вже наявного визначеного графіку спілкування дитини з батьком не відповідає найкращим інтересам дитини та батьків, а тому суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільні справі за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, буд. 2-Д) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня складання її повного тексту.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 30.01.2026.

Суддя: Олексій ДИБА