СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кицюк В.С., розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 76511,93 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 грудня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.

23.01.2026 до суду надійшло клопотання відповідача про закриття провадження у справі. В обґрунтування зазначає, що відповідачем заборгованість була погашена у повному обсязі, що підтверджується платіжними документами.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

При цьому суд враховує висновки, викладені ОП КЦС ВС у постанові від 20 вересня 2021 року, справа №638/3792/20, у якій колегія суддів вважала, що необхідно конкретизувати висновок Верховного суду щодо застосування пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, а саме зазначити, що закриття провадження у справі можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судового рішення, з огляду на таке. Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Так, на підтвердження сплати заборгованості відповідач надає: дублікат квитанції №313/2727 від 09 січня 2026 року на суму 4000,00 грн та 1000,00 грн; копію платіжної інструкції №37Т7-В189-МН7В-8ТРТ від 13 січня 2026 року на суму 1273,90 грн; дублікат квитанції №99/935 від 09 січня 2026 року на суму 42,44 грн, 29,30 грн, 12177,78 грн, 13649,29 грн; дублікат квитанції №294/2552 від 09 січня 2026 року на суму 15000,00 грн; копію платіжної інструкції №0.0..1 від 13 січня 2026 року на суму 16138,52 грн.

Тобто, у загальному відповідачі на рахунок КП «Київтеплоенерго» сплатили 63311,23 грн. У той же час, позивач Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернувся до суду із позовними вимогами на суму 76511,93 грн. Таким чином, у даній справі предмет спору наявний, тому провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України закриттю не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.255 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вікторія КИЦЮК