Справа №295/7297/24
УХВАЛА

15.01.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Карпішиної С.С.,

представника позивача адвоката Ліпської-Романченко Г.Д.,

представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Якименка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест Полісся-10» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокапітал+», Товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся-Техсервіс» про визнання недійсним договору комісії та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить визнати недійсним договір комісії №7990/22/8/009509 від 08.09.2022 року, укладений між власником транспортного засобу ТОВ «Форест Полісся-10» в особі ОСОБА_2 і суб`єктом господарювання ТОВ «Автокапітал+» щодо транспортного засобу KOEGEL SN24, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ; визнати недійсним договір комісії №ПТС-383/05-62 від 13.09.2022 року, укладений між власником транспортного засобу ТОВ «Форест Полісся-10» в особі ОСОБА_2 і суб`єктом господарювання ТОВ «Автокапітал+» щодо напівпричепу навантажувача фронтального АМКАДОР 352Л, заводський номер НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу (комісії) №ПТС-383/05-62 від 14.09.2022 року, укладений між власником транспортного засобу ТОВ «Форест Полісся-10» в особі ОСОБА_2 і суб`єктом господарювання ТОВ «Полісся-Техсервіс» та покупцем ОСОБА_1 щодо купівлі-продажу напівпричепу навантажувача фронтального АМКАДОР 352Л, заводський номер НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 ; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ТОВ «Форест Полісся-10» вказане рухоме майно.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 03.06.2024 року позовну заяву у даній справі прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження.

Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Якименко М.М. подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в частині позовних вимог щодо:

- визнання недійсним договору комісії №7990/22/8/009509 від 08.09.2022, укладеного між власником транспортного засобу ТОВ «Форест Полісся-10» в особі ОСОБА_2 і суб`єктом господарювання ТОВ «Автокапітал+» щодо транспортного засобу KOEGEL SN24, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- визнання недійсним договору комісії №ПТС-383/05-62 від 13.09.2022 року, укладеного між власником транспортного засобу ТОВ «Форест Полісся-10» в особі ОСОБА_2 і суб`єктом господарювання ТОВ «Полісся-Техносервіс» щодо напівпричепу навантажувача фронтального АМКАДОР 352Л, заводський номер НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 ;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу (комісії) №ПТС-383/05-62 від 14.09.2022 року, укладеного між власником транспортного засобу ТОВ «Форест Полісся-10» в особі ОСОБА_2 і суб`єктом господарювання ТОВ «Полісся-Техсервіс» та покупцем ОСОБА_1 щодо купівлі-продажу напівпричепу навантажувача фронтального АМКАДОР 352Л, заводський номер НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 .

В обґрунтування клопотання представник відповідача послався на те, що спір між суб`єктами господарювання (в даному випадку між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Форест Полісся-10») при здійсненні ними своєї господарської діяльності підсудний господарським судам і у суду загальної юрисдикції відсутня компетенція на вирішення спору між такими суб`єктами, а то й взагалі у Богунського районного суду м. Житомира були відсутні підстави для прийняття до розгляду як такий позов. Позивач обізнаний про непідсудність загальним судам цивільної юрисдикції таких спорів між суб`єктами господарювання при здійсненні ними господарської діяльності, а тому тут, на переконання представника відповідача, має місце умисне подання позову для створення штучної підсудності саме Богунському районному суду м. Житомира. Позивач, грубо порушуючи норми п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, і зловживаючи процесуальними правами, за підставами позовної заяви завідомо безпідставно залучив осіб відповідачами (сторонами) у спорі за віндикаційним позовом, а саме: ТОВ «Автокапітал+» та ТОВ «Полісся Техсервіс», нехтуючи при цьому тими вимогами процесуального законодавства, що спір між суб`єктами господарювання підлягає розгляду господарськими судами в порядку господарського судочинства. Із вищевказаних заявлених ТОВ «Форест Полісся-10» позовних вимог вбачається: спір між суб`єктами господарювання (в даному випадку між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Форест Полісся-10») при здійсненні ними своєї господарської діяльності, який підсудний господарським судам; об`єднується декілька вимог, що не пов`язані між собою: підставою виникнення (по кожному із об`єктів майна існують різні правові підстави, у різні часові проміжки відбулися ті чи інші юридичні факти), поданими доказами (навіть мають місце різні документи щодо різного майна і навіть укладені різні договори), не є між собою як основні та похідні позовні вимоги по кожному із об`єктів рухомого майна, заявлені не до одного і того ж відповідача, адже відповідачі є різними щодо кожного із транспортного засобу, а саме: ТОВ «Автокапітал+» щодо транспортного засобу KOEGEL SN24, ТОВ «Полісся-Техсервіс» щодо навантажувача фронтального АМКАДОР 352Л; даний спір є штучним та позов в тій редакції і об`єднання в ньому декілька вимог та з різною юрисдикцією слід розглядати як зловживання процесуальними правами зі сторони позивача. Такий позов має на меті зміни підсудності справи саме до Богунського районного суду м. Житомира, де зареєстрований один із відповідачів ТОВ «Автокапітал+», інакше при правильному визначенні кола відповідачів, а таким міг би бути лише ОСОБА_1 , який зареєстрований у м. Баранівці, то позов слід було подавати до Баранівського районного суду м. Житомира.

Також на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_2 про вступ у справу №295/7297/24 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, із клопотанням про поновлення процесуального строку на подання такої заяви. В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_2 вказує, що раніше про існування такої справи їй відомо не було і так само не було відомо, що її в позові згадують як винуватця у всьому. При цьому, є очевидним, що рішення у даній справі впливає на її та обов`язки щодо однієї та/або обох сторін у спорі, так як позовні вимоги ґрунтуються на твердженнях позивача про незаконність дій Юрчук С.М., як представника ТОВ «Форест Полісся-10», про начеб-то виведення майна з Товариства і вчинення юридично значимих дій від імені Товариства начеб-то як без на то повноважень у Юрчук С.М.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Якименко М.М. в судовому засіданні підтримав клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог та заяву ОСОБА_2 , натомість представник позивача адвокат Ліпська-Романченко Г.Д. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні згаданих клопотання та заяви.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце цього засідання повідомлялись належним чином.

Вивчивши й дослідивши окремі матеріали справи, розглянувши клопотання по суті, суд дійшов наступного висновку.

Щодо клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Якименка Миколи Миколайовича про закриття провадження у справі.

Статтями 124, 125 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 646/6644/17 (провадження № 14-352цс19) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду подібних справ визначальним є характер правовідносин, з яких виник спір. Суб`єктний склад спірних правовідносин є формальним критерієм, який має бути оцінений належним судом.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Відповідно до статті 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

За змістом частини першої статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Позивач визначив відповідачем ТОВ «Автокапітал+» за позовними вимогами про визнання недійсним договору комісії №7990/22/8/009509 від 08.09.2022 року, ТОВ «Полісся-Техсервіс» за позовними вимогами про визнання недійсними договору комісії №ПТС-383/05-62 від 13.09.2022 року та договору купівлі-продажу (комісії) №ПТС-383/05-62 від 14.09.2022 року.

У свою чергу, ОСОБА_1 є відповідачем за позовними вимогами ТОВ «Форест Полісся-10» про витребування транспортних засобів та визнання недійсним договору купівлі-продажу (комісії) №ПТС-383/05-62 від 14.09.2022 року.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 липня 2023 року у справі №757/31372/18 зазначено, що Велика Палата Верховного Суду вже зауважувала, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (п.58).

У пункті 62 зазначеної постанови Велика Палата вказала, що суд має встановити відповідні факти й оцінити певні дії відповідача як правомірні чи протиправні у мотивувальній частині рішення, вирішуючи питання про задоволення саме тієї позовної вимоги, яка спрямована на вирішення спору, а не на створення передумов для його вирішення у майбутньому. Згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу (тобто вирішення одного спору у декількох судових справах в одній чи декількох судових юрисдикціях) є неприпустимим. Вирішення справи у суді в одному судовому процесі має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Як слідує зі змісту позову, спір у цій справі в частині наведених в ухвалі позовних вимог є спором про стверджуване порушення цивільного права та законного інтересу позивача як власника транспортних засобів з боку юридичних осіб та фізичної особи ОСОБА_1 , зокрема, й щодо права власності на транспортні засоби, власником яких на час розгляду справи є безпосередньо фізична особа. Отже, предметом спору у справі є транспортні засоби, а спір, серед іншого, стосується прав та обов`язків фізичної особи.

Таким чином, виходячи з характеру спірних правовідносин, враховуючи суть спору та не дивлячись на те, що вимоги про визнання недійсними договорів комісії та договору купівлі-продажу (комісії) заявлені до юридичних осіб, проте, окремий розгляд заявлених вимог є процесуально недоцільним, суд дійшов висновку, що даний спір підлягає вирішенню і розгляду саме за правилами цивільного судочинства.

З огляду на наведені вимоги закону та обставини справи суд вважає, що клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Якименка М.М. про закриття провадження у справі в частині позовних вимог задоволенню не підлягає.

Стосовно клопотання ОСОБА_2 про вступ у справу №295/7297/24 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Частиною першою статті 54 ЦПК України передбачено, що якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу.

Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи (ч. 1 ст. 53 ЦПК України).

У справі, яка розглядається, ОСОБА_2 подала заяву про вступ у справу третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, після закриття підготовчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі № 911/3513/16 зазначено, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує залежно від поважності причин пропуску строку на оскарження.

При цьому саме на заявника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації наданих йому прав.

За змістом статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Як було встановлено в ході судового розгляду справи ОСОБА_2 є донькою відповідача у справі Саксоніка М.М.

Проаналізувавши зміст заяви ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 порушено строк пред`явлення заяви про вступ у справу третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, поважних причин пропуску такого строку, який склав майже рік, не наведено, а тому відсутні правові підстави для задоволення клопотання.

З огляду на викладене, керуючись ст. 53, 127, 255 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Якименка Миколи Миколайовича про закриття провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест Полісся-10» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокапітал+», Товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся-Техсервіс» про визнання недійсним договору комісії та витребування майна з чужого незаконного володіння в частині вимог визнання недійсними договорів комісії та купівлі-продажу відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення пропущеного процесуального строку та заяви про вступ у справу №295/7297/24 як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відмовити.

Ухвалу про відмову у поновленні процесуального строку може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В іншій частині ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Д.В. Кузнєцов