Справа № 295/5736/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", в інтересах якого діє Киричук Галина Миколаївна, звернулось до Богунського районного суду м. Житомира через підсистему "Електронний суд" із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням заяв поданої порядку усунення недоліків позовної заяви, просить:

- стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 43 706,95 (сорок три тисячі сімсот шість гривень 95 копійок) гривень;

- стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,4 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02.01.2018 між Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №01, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 1 000 грн, який пізніше збільшено до 30 845,79 грн. Оскільки відповідачка в повному обсязі не повернула грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями, у неї виникла заборгованість, яка становить 43 706,95 грн та складається з наступного: 30 845,79 грн - заборгованість за кредитом; 12 861,16 грн - заборгованість за процентами.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Біднини О.В. від 15 травня 2025 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - передано на розгляд до Корольовського районного суду м. Житомира.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачка ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження у справі була отримана відповідачкою в електронному кабінеті 02.07.2025, що підтверджується довідкою про доставку до електронного документу. Також ухвала про відкриття провадження у справі, двічі направлялись на адресу відповідачки за зареєстрованим місцем її проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідачка повідомлялась про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 02.01.2018 між Акціонерним товариством Перший Український Міжнародний Банк (скорочена назва - АТ ПУМБ) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви №01 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у якій відповідачка просила відкрити на її ім`я поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривнях та надати кредитну картку НОМЕР_3 на наступних умовах: сума кредитного ліміту 1 000 грн. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування Кредитної карти встановлюється відповідно до умов ДКБО в залежності від типу Кредитної картки.

Крім того, 02.01.2018 ОСОБА_1 було підписано із позивачем паспорт споживчого кредиту із наступними умовами: сума/ліміт кредиту 1 000 грн; процентна ставка, відсотків річних 49%; тип процентної ставки фіксована; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 59,59%; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 62,0% річних (з 1 дня виникнення простроченої заборгованості на суму залишку заборгованості за кредитом; інші платежі комісія за проведення обов`язкового платежу, внесеного після настання платіжної дати 100 грн.

Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту, ОСОБА_1 за умовами договору №01 від 02.01.2018 за карткою було встановлено наступні суми кредитного ліміту: 02.01.2018 1 000,00 грн; 11.01.2018 3 000,00 грн; 15.03.2018 7 000,00 грн; 14.08.2018 11 800,00 грн; 12.12.2018 15 600,00 грн; 03.04.2019 20 400,00 грн; 13.08.2019 25 200,00 грн; 11.12.2019 30 845,79 грн.

Відповідно до наявної в матеріалах справи виписки по особовим рахункам НОМЕР_4 за період з 02.01.2018 по 04.02.2025 та НОМЕР_5 за період з 02.01.2018 по 04.02.2025 вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, наданими згідно договору №01 від 02.01.2018.

У відповідності до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №01 від 02.01.2018, станом на 04.02.2025 ОСОБА_1 має борг в розмірі 43 706.95 грн, який складається з наступного: 30 845,78 грн - заборгованість за кредитом, 12 861,16 грн - заборгованість за відсотками.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України).

Як встановлено судом, між банком та відповідачкою укладено кредитний договір 02.01.2019, шляхом підписання заяви №01 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у якому було погоджено кредитний ліміт. Проценти за користування кредитом не погоджено.

Паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем, не є доказом погодження умов кредитування в частині нарахування та оплати процентів, оскільки він є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Наведена позиція суду узгоджується із викладеною в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 в справі № 393/126/20.

Отже, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки заборгованості за нарахованими процентами в сумі 12 861,16 грн слід відмовити.

Згідно з розрахунком заборгованості, відповідачкою фактично погашено процентів за кредитним договором на загальну суму 33 423,22 грн (графа 4).

Разом з тим, оскільки позивачем не надано доказів того, що при укладанні кредитного договору сторони погодили його умови по сплаті процентів за користування кредитом, безпідставним є списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом, відтак необхідно зарахувати ці кошти у сумі 33 423,22 грн на погашення тіла кредиту.

При цьому, як встановлено судом, сума погашених відповідачкою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 33 423,22 грн перевищує суму заборгованості за тілом кредиту в розмірі 30 845,79 грн.

За таких обставин, враховуючи погашення відповідачкою процентів за користування кредитними коштами в розмірі, що перевищує залишок заборгованості за кредитом, відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 279, 352 Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалив:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 30 січня 2026 року.

Суддя М. В. Петровська