ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/163/26 Справа № 208/702/25 Суддя у 1-й інстанції - Величко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.
УХВАЛА

03 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Городничої В.С., Свистунової О.В.

при секретарі Пікос А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Макарова М.О. по справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.01.2025 року виданого за заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 березня 2025 року по справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.01.2025 року виданого за заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання.

03 лютого 2026 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючому судді Макарова М.О.

У даній заяві ОСОБА_1 заявляє відвід головуючому судді Макарову М.О. у зв`язку з тим, що під час судового засідання у справі № 208/702/25, яке відбулося у грудні 2025 року, головуючий суддя Макаров М.О. оголосив технічну перерву, висловлювавши до неї вимогу подання до суду витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо квартири, за адресою якої судом першої інстанції було видано оскаржуваний судовий наказ на користь Стягувача, а саме: за адресою квартири АДРЕСА_1 .

В подальшому з матеріалів кримінального провадження № 0000037 від 11.08.2021 року за ч. 1 ст. 162 КК України їй стали відомі обставини, які свідчать про те, що головуючий суддя Макаров М.О. не може брати участь у розгляді справи № 208/702/25.

В провадженні ВП№1 Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області здійснюється дізнання за кримінальним провадженням № 0000037 від 11.08.2021 року за ч. 1 ст. 162 КК України щодо громадянки ОСОБА_3 , 1952 р.н. з приводу її незаконного вселення, проживання та користування чужим житлом з 2008 р. до сьогодення.

В означеному дізнанні ОСОБА_1 є заявник та однією з потерпілих. Об`єктом кримінального правопорушення за вказаним дізнанням є квартира за адресою якої судом першої інстанції в справі № 208/702/25 було видано оскаржуваний судовий наказ на користь Стягувача.

Під час відповідних допитів по справі ОСОБА_3 та її онук судовий охоронець ОСОБА_4 , відкрито повідомляли та фактично хизувалися своїм особистим знайомством із суддею Дніпровського апеляційного суду Макаровим М.О., посилаючись при цьому на судові рішення, ухвалені за його участю та, за їх твердженнями, під його впливом, проти мене у справах № 209/3190/20 та № 208/3878/22.

Зазначені висловлювання сприймалися нею як прямі вказівки на наявність неформальних зв`язків між суддею Макаровим М.О. та зазначеними особами, а також як підтвердження того, що результати розгляду справ за її участю, на переконання останніх, є наперед визначеними та зумовленими цими зв`язками.

У межах справ № 209/3190/20 та № 208/3878/22 суддя Макаров М. здійснював правосуддя, де сторонами по справі є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та Друга Кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, а предметом судового розгляду в означених справах було спадкове майно за спадкодавцем ОСОБА_5 , зокрема нерухоме і рухоме майно.

В своїй заяві, ОСОБА_1 зазначає, що суддя Макаров М. у вказаних справах не надавав належної правової оцінки доказам, що підтверджували її право власності на спадкове майно, ігнорував обставини незаконного користування та володіння зазначеним спадковим майном з боку ОСОБА_3 та судового охоронця ОСОБА_4 (який не є спадкоємцем спадкодавця ОСОБА_5 ), як наслідок фактично легітимізував порушення її майнових та спадкових прав останніми.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (ч. 1, 2, 3 ст. 40 ЦПК України).

Згідно ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» вбачається, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Частина 7 п. 1 ст. 56 цього Закону передбачає, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в ст. 36 ЦПК України.

Відповідно положень цієї статті, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше (справа «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006).

Слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Зі змісту заяви про відвід судді вбачається, що наведені мотиви фактично стосуються незгоди заявника із процесуальними рішеннями в інших справах.

Викладені в заяві про відвід судді підстави, суд вважає такими що ґрунтуються на припущеннях.

Проаналізувавши доводи заяви про відвід судді Макарова Миколи Олексійовича, на підставі положень ст.ст. 36-41 ЦПК України, вважаємо, що заявлений відвід є необґрунтованим, а тому правові підстави для його задоволення відсутні.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст. ст.36-41 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Макарова М.О. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді: В.С. Городнича

О.В. Свистунова