Провадження № 2-ві/643/2/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026

Суддя Салтівського районного суду м. Харкова Олійник О.О. розглянувши, без повідомлення учасників справи, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Тимош О.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, стягнення моральної та матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Салтівського районного суду м. Харкова Тимош О.М. перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 душ ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Позивач 15.01.2026 подав до суду заяву про відвід судді Тимош О.М. від розгляду вказаної справи, яка ухвалою суду від 15.01.2026 року визнана необґрунтованою.

Заява про відвід судді Тимош О.М. обгрунтована наступним.

На думку заявника, суддя Тимош О.М. під час розгляду його позову допустила системні порушення чинного законодавства України, грубі порушення норм матеріального та процесуального права, що свідчить про її упередженість, необ`єктивність, пряму зацікавленість в інтересах третіх осіб. Станом на 15.01.2026 року не розглянуто його інформаційні запити № 1-6, чим порушуються вимоги законодавства про доступ до публічної інформації. Крім того, відзив третьої особи у справи ОСОБА_1 не наданий сторонам у справі. Порушуються строки проведення підготовчого судового засідання у справі. Суддя відмовляє йому у розгляді його клопотань, виклику свідків тощо.

Крім того, заява про відвід судді містить доводи та міркування позивача по суті спору, які, на його думку, залишаються поза увагою судді під час розгляду справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2026 року, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Тимош О.М. було передано на розгляд судді Олійнику О.О.

Положеннями частини 7 статті 40 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (частини 8, 9 статті 40 Цивільного процесуального кодексу України).

Позаяк позивач виклав свої доводи письмово, суд вирішив проводити розгляд заяви про відвід судді Тимош О.М. без повідомлення учасників справи.

Ураховуючи, що судове засідання проводилося без повідомлення та участі учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши доводи заяви про відвід судді та матеріали справи у тій частині, що необхідні для вирішення заяви по суті, встановив таке.

Відповідно до частини 1 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У частині четвертій статті 39 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Цивільний процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Згідно зі ст. 17 ЗУ " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод" - Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

При вирішенні справи «Biluha v. Ukraine» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Окрім того, за практикою Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися у неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Положення Цивільного процесуального кодексу України передбачають порядок перевірки законності процесуальних дій судді і прийнятих ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках.

До компетенції судді суду першої інстанції під час розгляду заяви про відвід судді не відноситься вирішення питання щодо законності процесуальних дій і процесуальних рішень іншого судді тієї ж судової інстанції.

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Наведені мотиви для відводу судді Тимош О.М. не містять переконливих доводів з посиланням на докази, які б свідчили про необ`єктивність чи упередженість судді Тимош О.М. під час судового розгляду.

Крім того, з доводів заявника не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість судді Тимош О.М.

Не заперечуючи безумовне право позивача на обстоювання його правової позиції, яке гарантовано ЦПК України, суд вважає, що незадоволення діями судді Тимош О.М. щодо відмови у задоволенні клопотань про допит свідків, порушення, на його думку, строків проведення підготовчого судового засідання та інші наведені ним у заяві доводи, не свідчать про упередженість судді, а відтак не можуть бути підставою для відводу судді.

У ході розгляду заяви про відвід, будь-яких інших підстав для її відводу від розгляду справи відповідно до статей 36, 37 Цивільного процесуального кодексу України, судом встановлено не було.

Розглядаючи заяву про відвід, суд позбавлений можливості надавати оцінку законності рішень іншого судді цього ж суду під час здійснення останнім судочинства. Вказані питання, згідно чинного законодавства України належать до виключної компетенції суду апеляційної та касаційної інстанцій.

У контексті поданої заяви суд звертає увагу позивача на приписи частини четвертої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Тимош О.М. від розгляду справи № 643/12128/25

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 40, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Тимош Олена Миколаївни від розгляду цивільної справи № 643/12128/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 душ ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, стягнення моральної та матеріальної шкоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Cуддя - О.О. Олійник