Справа № 296/6325/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2026 рокум. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Драча Ю.І.,

за участі секретаря судового засідання Дальянської В.Ю.

представника боржника Талько С.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа

ВСТАНОВИВ:

15.01.2026 через підсистему «Електронний суд» представником ОСОБА_1 Ліпською-Романченко Г.Д. подано заяву про видачу дубліката виконавчого листа № 296/6325/15-ц.

В судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Представник боржника ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви, вказала, що виконавчий документ перебуває у ОСОБА_3 , який добровільно перераховує грошові кошти на рахунок стягувача у значно більших сумах ніж визначено за рішенням суду. Також вказала, що заявницею не надано доказів втрати виконавчого документу.

Заслухавши представника боржника, дослідивши матеріли справи та подані заявником докази, суд приходить до наступного.

Так, рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13.08.2015 року вирішено стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ід.н. НОМЕР_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 10.02.2015 р. до досягнення дитиною повноліття.

21.07.2017 року судом було видано виконавчий лист № 296/6325/15.

Заявником зазначено, що відповідно до Постанови старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Волинця Б.О. від 05.03.2019 (ВП № 54363935), виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з цим, доказів зазначено суду надано не було.

Натомість, відповідно до довідки старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Коваленко Анастасії, станом на 28.01.2026 згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження у Корольовському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі не перебувають на виконанні відкриті виконавчі провадження у тому числі зі стягнення аліментів боржником по яких є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник зазначає, що виконавчий документ на поштову адресу стягувача не надходив, його місцезнаходження на даний час невідоме.

Згідно з пп.17.4 п.17 Розділу ХІІІ "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

При вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Згідно з частинами 2, 3статті 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з частинами 1, 3статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частинами 1, 5статті 81 ЦПК визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом частини 2статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладаєтьсязакономна сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

На підтвердження викладених у заяві обставин щодо відсутності виконавчого листа заявником не надано жодних доказів його втрати, про це зазначено лише у заяві про видачу дубліката виконавчого документа.

Інших доказів на підтвердження доводів заяви про втрату виконавчого листа матеріали справи не містять.

Отже виходячи з обсягу долучених до заяви доказів, суд дійшов висновку що заявником не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтвердили втрату виконавчого листа, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Ліпська-Романченко Ганна Дмитрівна про видачу дубліката виконавчого листа є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 260, 261, 268, 353, пп.17.4 п.17 Розділу ХІІІ "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Ліпська-Романченко Ганна Дмитрівна про видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю. І. Драч