Справа № 522/905/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Овідіополь заяву позивачки ОСОБА_1 про відвід судді Спічака В.О. по цивільній справі №522/905/25

за позовом

ОСОБА_1

до

Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюк Ганни Олександрівни,

ОСОБА_2 ,

про

заборону видавати свідоцтва про право на спадщину,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Овідіопольського районного суду Одеської області Спічака В.О. перебуває зазначена цивільна справа.

02.02.2026 року надійшла заява позивачки ОСОБА_1 про відвід судді Спічака В.О. по цивільній справі №522/905/25 за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюк Ганни Олександрівни, ОСОБА_2 , про заборону видавати свідоцтва про право на спадщину

Заява мотивована тим, що 02.02.2026 року, під час проведення судового засідання головуючий суддя допустив до участі у судовому засіданні в режимі відео конференції представника відповідача без повноважень.

Ознайомившись з заявою, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Як передбачено ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч.11 ст.40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, ч.4 ст.36 ЦПК України передбачає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думку судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відвід, за ч.3 ст.39 ЦПК України, повинен бути вмотивованим і заявлений у визначені законом строки, та з наданням доказів неупередженості судді для цілей відводу ч.4 даної статті.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини у рішенні в справі «Білух проти України» від 09 листопада 2006 року зазначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При вирішенні справи Європейський суд у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

При цьому суд вважає, що наявність об`єктивного критерію має визначатися виходячи з об`єктивно існуючих обставин, тобто обставин, які існували та існують поза волею учасників процесу.

Суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки судом по вказаній справі вже проводились судові засідання, та вже було перевірено повноваження представника відповідача по справі, копії яких наявні в матеріалах справи (т 2 а.с. 173, т 2а.с.199, т. 3 а.с. 42).

З точки зору закону такі обставини не є підставою для сумнівів в об`єктивності судді та відводу, а є процесуальними діями, врегульованими законом.

Таким чином, суд вважає, що правові підстави для задоволення відводу відсутні.

Керуючись ст.ст.36, 40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про відвід судді Спічака В.О. по цивільній справі №522/905/25 за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюк Ганни Олександрівни, ОСОБА_2 , про заборону видавати свідоцтва про право на спадщину відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.І.Бочаров