Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/1183/25

Провадження №2/377/106/26

05 лютого 2026 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Присяжного В.В., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 року позивач АТ КБ «ПриватБанк», в інтересах якого діє представник Ляр Д.Ю., в підсистемі «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.05.2020 у розмірі 188 209,60 грн, що складається із: 151 020,39 грн заборгованості за тілом кредиту, 37 189,27 грн заборгованості за простроченими відсотками, та судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що 03.04.2020 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт споживчого кредиту. 21.05.2020 відповідач в системі самообслуговування «Приват 24» за допомогою ОТР пароля на планшеті підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (договір), де погодив наступні умови: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія з лімітом 50 000,00 грн, який в процесі користування було збільшено до 145 000,00 грн; тип кредитної картки- універсальна, строк користування кредитом -12 місяців з пролонгацією; процентна ставка 43,2 % річних (в процесі користування яка була змінена до 42 % річних). На підставі укладеного кредитного договору відповідач отримав: Універсальну кредитну картку № НОМЕР_1 , строком дії 09/23; Універсальну кредитну картку № НОМЕР_2 , строком дії 09/27; Універсальну кредитну картку № НОМЕР_3 , строком дії 08/27. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, отже відповідно до Положення про порядок емісії та еквайрінгу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022, є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Відповідач користуючись кредитним лімітом, певний час повертав суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитом, але в порушення умов укладеного договору, припинив своєчасно повертати кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, заборгованості, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 27.10.2025 становить 188 209,66 грн, яка складається із: 151 020,39 грн заборгованості за тілом кредиту, 37 189,27 грн заборгованості за простроченими відсотками, яка з урахуванням положень статей 509, 525-527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050,1054 ЦК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а. с. 3-6).

Ухвалою судді від 12 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12 січня 2026 року ( а.с. 63-64).

Ухвалою суду від 12 січня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 26 січня 2026 року ( а.с. 81-82).

Ухвалою суду від 26 січня 2026 року судовий розгляд справи було відкладено на 05 лютого 2026 року на підставі пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України (а. с. 89-90).

Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом доставки судової повістки та копії ухвали суду від 26 січня 2026 року до зареєстрованого електронного кабінету позивача та його представника Ляра Д.Ю. ( а.с.102-104 ). У поданій до суду заяві представник позивача Потапенко Р.В. просив розглянути справу без участі представника АТ КБ «ПриватБанк», позовні вимоги підтримав, щодо заочного розгляду справи не заперечував ( а.с. 74).

Відповідач ОСОБА_1 у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Рекомендований лист з повідомленнями про вручення, яким йому за зареєстрованим місцем проживання направлялась судова повістка з копією ухвали суду від 26 січня 2026 року, повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній» ( а.с. 106). У такому випадку відповідач ОСОБА_1 відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідач не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, причин неявки суду не повідомив.

За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 05 лютого 2026 року, суд ухвалив заочне рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Суд встановив, що 03 квітня 2020 року ОСОБА_1 ознайомився з викладеними у паспорті споживчого кредиту основними умовами та правилами кредитування Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», який підписав 03.04.2020 ( а.с. 38-39).

У розділі 3 «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» зазначено, що тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці; ліміт кредиту : картка «Універсальна» - до 50 000 грн, картка «Універсальна Gold» - до 75 000 грн, картка Platinum - до 100 000 грн, картка World Black Edition - до 200 000 грн, картка VISA Signature - до 300 000 грн, картка World Elite - до 400 000 грн, картка VISA Infinite до 800 000 грн; строк договору 240 місяців.

Розділом 4 передбачена інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача. Процентна ставка у пільговий період 0,00001% річних для усіх карток, процентна ставка поза межами пільгового періоду картка «Універсальна» 43,2 % річних, картка «Універсальна Gold» - 42 % річних, картка Platinum - 37,2 % річних.

21 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» та підписав простим електронним підписом на планшеті три анкети заяви клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в яких надав банку загальну інформацію: ПІБ, дату народження, паспортні дані, контактні дані, місце роботи, відомості про фінансовий та майновий стан, отриману суму доходів. Також підписав погодження про використання простого електронного підпису, яким є такі способи підпису: ОТП-пароль, QR-код, підпис стилусом на планшеті у відділенні банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» і т.п. в програмних комплексах, мобільних застосунках, або на офіційних сайтах банку в мережі Інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитись з умовами надання відповідної послуги і підписати відповідний договір, дати доручення банку на здійснення операції з переведення коштів і т.п., або якщо інтерфейс відповідного ПК банку надає клієнту можливість зробити однозначний висновок про суть операції, довіреність на здійснення якої клієнт надає банку шляхом підписання способами, погодженим сторонами вище ( а.с. 97-99).

21 травня 2020 року ОСОБА_1 підписав простим електронним підписом заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій зазначені Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» в редакції на дату приєднання та підписання їх клієнтом, що розміщені на сайті АТ КБ «ПриватБанк» http://privatbank.ua/terms, та тарифи (а. с. 30-37).

Відповідно до цієї заяви відповідач, який діяв на підставі власного волевиявлення, згідно зі статтею 634 Цивільного кодексу України, підписанням цієї заяви приєднався до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунка, прийняв усі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.

В підпункті 1.2. пункту 1 «Істотні умови Договору «Кредитні картки»» заяви визначені основні умови кредитування: тип кредиту - відновлювана кредитна лінія; сума / ліміт кредиту, грн - розмір кредитного ліміту не перевищує: 50 000 грн для карт Універсальна, 75 000 грн для карт Універсальна Gold, строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом.

Згідно з підпунктом 1.3. пункту 1 «Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача», процентна ставка, відсотків річних: 43,2 % - для карт Універсальна; 42,0 % - для карт Універсальна Gold; тип процентної ставки фіксована; порядок зміни змінюваної процентної ставки - змінюваної ставки немає.

Підпунктом 1.4. пункту 1 вказаної заяви визначений порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення: повернення кредиту здійснюється шляхом:- договірного списання з рахунку клієнта, у т.ч. за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу: 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно; у разі прострочення з 31-го дня 10% від заборгованості, а з 181 го дня 100% заборгованості.

Відповідно до підпункту 1.5. пункту 1 «Додаткова інформація» процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, становить: відсотків річних 86,4 % - для карт Універсальна; 84,0 % - для карт Універсальна Gold.

Згідно з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», які підписав відповідач простим електронним підписом, на підставі статті 634 ЦК України анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» клієнт приєднується до Умов та Правил. Паспорт споживчого кредиту та тарифи банку є невід`ємною частиною цього договору ( пункт 2.1.1.1.1.). Відновлювальна кредитна лінія- вид кредиту, який передбачає можливість клієнта отримувати кошти періодично по мірі необхідності в рамках встановленого заздалегідь ліміту, погашати всю суму заборгованості або тільки її частину, здійснювати повторне запозичення протягом терміну дії кредитної лінії ( пункт 2.1.1.2.2.). Строк кредиту-12 місяців. При цьому сторони узгодили, що строк користування кредитом продовжується на кожні наступні 12 місяців, якщо щонайменше як на 30 календарних днів до дати повернення кредиту банк не повідомить клієнта про припинення кредитування одним із наступних способів: смс-повідомлення на фінансовий номер телефону клієнта; повідомлення на електронну пошту клієнта; інформування у Системі «Приват 24»; шляхом направлення листа поштою та іншими каналами, у порядку, визначеному розділом 1.1.5. «Зміна та доповнення Умов та Правил надання банківських послуг» цього договору. Датою повернення кредиту є останній день календарного місяця строку договору з урахуванням умови про продовження строку договору (пункт 2.1.1.2.4.).

Як вбачається з довідки АТ КБ «ПриватБанк» №985161 від 29.10.2025, ОСОБА_1 у зв`язку з укладенням кредитного договору №б/н були видані такі кредитні картки: НОМЕР_4 , термін дії 09/23 , тип картки «Універсальна»; 06.10.2023 № НОМЕР_2 , термін дії 09/27, тип картки «Універсальна»; 04.03.2024 № НОМЕР_3 , термін дії 08/27, тип картки «Універсальна» (а.с. 29).

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування №993943 від 29.10.2025 старт карткового рахунку № НОМЕР_1 відбувся 21.05.2020; 21.05.2020 встановлення кредитного ліміту 0,00 грн, 23.07.2024 збільшення кредитного ліміту 14 000,00 грн; 14.01.2025 збільшення кредитного ліміту 17 000,00 грн, 15.01.2025 збільшення кредитного ліміту 20 000,00 грн, 17.01.2025 - збільшення кредитного ліміту 23 000,00 грн, 18.01.2025 - збільшення кредитного ліміту 30 000,00 грн, 18.01.2025 збільшення кредитного ліміту 35 000,00 грн, 18.01.2025 збільшення кредитного ліміту 40 000,00 грн, 19.01.2025 збільшення кредитного ліміту 44 000,00 грн, 19.01.2025 збільшення кредитного ліміту 47 000,00 грн, 19.01.2025 збільшення кредитного ліміту 50 000,00 грн, 20.01.2025 збільшення кредитного ліміту 55 000,00 грн, 20.01.2025 збільшення кредитного ліміту 60 000,00 грн, 20.01.2025 збільшення кредитного ліміту 70 000,00 грн, 21.01.2025 збільшення кредитного ліміту 75 000,00 грн, 22.01.2025 збільшення кредитного ліміту 80 000,00 грн, 22.01.2025 збільшення кредитного ліміту 85 000,00 грн, 22.01.2025 збільшення кредитного ліміту 90 000,00 грн, 23.01.2025 збільшення кредитного ліміту 100 000,00 грн, 25.01.2025 збільшення кредитного ліміту 110 000,00 грн, 26.01.2025 збільшення кредитного ліміту 145 000,00 грн, 22.04.2025 збільшення кредитного ліміту 145 000,00 грн, 29.04.2025 зменшення кредитного ліміту 0,00 грн ( а.с. 28).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 21.05.2020, що доданий до позовної заяви, заборгованість за кредитним договором б/н від 21.05.2020 станом на 27.10.2025 ОСОБА_1 становить в загальному розмірі 188 209,66 грн, яка складається з наступного: 151 020,39 грн заборгованість за тілом кредиту, 37 189,27 грн заборгованість за простроченими процентами (а. с. 8-12).

На обґрунтування заявлених позовних вимог до позову банк додав виписку по рахунку за договором б/н від 21.05.2020 за період з 21.05.2020 01.10.2025, відповідно до якої станом на 01.10.2025 заборгованість становить 188 209,66 грн ( а.с. 13-27).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У пункті 5 частини першої статті 3 Закону №675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них (частина п`ята статті 11Закону України № 675-VIII).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Як зазначено у статті 12 Закону № 675-VIII, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України « Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною тринадцятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів ( частина друга статті 1050 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Як установлено статтею 625 ЦК України,боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З фактичних обставин, які встановив, суд вбачається, що 21 травня 2020 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір №б/н від 21.05.2020 шляхом підписання відповідачем простим електронним підписом на планшеті трьох анкет-заяв клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, тобто уклали його в електронній формі порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» ( а.с. 30-37, 97-99).

Сторонами у належній формі погоджено розмір процентів за користування кредитом та строк, на який надається кредит.

На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент- кредитні картки: НОМЕР_4 , термін дії 09/23, тип картки «Універсальна»; 06.10.2023 № НОМЕР_2 , термін дії 09/27, тип картки «Універсальна»; 04.03.2024 № НОМЕР_3 , термін дії 08/27, тип картки «Універсальна», що підтверджується довідкою № 985161 від 29.10.2025 (а.с. 29).

Старт карткового рахунку відбувся 12.05.2020, кредитний ліміт: 0,00; 23.07.2024 збільшено кредитний ліміт до 10 000,00 грн, в подальшому кредитний ліміт поступово збільшувався від 14 000,00 грн до 145 000,00 грн; 29.04.2025 кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн, що вбачається із довідки про зміну умов кредитування № 993943 від 29.10.2025 ( а.с.28).

З виписки по рахунку за договором №б/н за період з 21.05.2020-29.10.2025 вбачається, що відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував проценти за користування кредитним лімітом, усього витрат за вказаний період: 1 156 113,74 грн, усього надходжень: 967 904,08 грн; баланс на кінець періоду: - 188 209,66 грн ( а.с. 13-27).

Суд враховує, що відповідно до положень статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або електронній формі.

Згідно з п.п. 14 п. 3 розділу І Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року за №75 ( далі Положення), первинний документ - документ, який містить відомості про операцію.

Відповідно до п. 59 розділу IV Положення регістром аналітичного та синтетичного обліку, зокрема, є клієнтські рахунки та виписки з них, які банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях.

За правилом п. 60 розділу IV цього Положення клієнтські рахунки та рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

Відповідно до п.п. 62, 63 розділу IV Положення виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій та може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта.

Отже, виписка по рахунку, яка знаходиться в матеріалах справи, може підтверджувати видачу ОСОБА_1 кредитних коштів за укладеним кредитним договором б/н від 21.05.2020, а також підтверджувати розмір заборгованості.

Відповідно до виписки по рахунку за договором №б/н за період з 21.05.2020-29.10.2025 відповідач не дотримувався умов укладеного договору, зокрема пункту 1.4., яким визначений порядок повернення кредиту, не забезпечив наявності на рахунку необхідної суми коштів для здійснення повернення кредиту шляхом договірного списання з рахунку клієнта, у т.ч. за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту.

Також відповідач не забезпечив виконання умов договору шляхом внесення коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, який повинен становити не менше 5 % від заборгованості, а у разі прострочення з 31-го дня 10% від заборгованості, а з 181 го дня 100% заборгованості.

Оскільки відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за вказаним договором, зокрема, пунктом 1.4, не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, відповідно до умов вказаного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 21.05.2020 станом на 27.10.2025 складає в загальному розмірі 188 209,66 грн, з яких : 151 020,39 грн заборгованість за тілом кредиту, 37 189,27 грн заборгованість за простроченими процентами (а. с. 8-12).

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався та не надав жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора. Доказів повернення тіла кредиту, сплати процентів за користування кредитом матеріали справи не містять.

З урахування викладених обставин та відповідних їм правовідносин, суд погоджується з порядком нарахування позивачем загального залишку заборгованості за наданим відповідачу кредитом (тілом кредиту та процентами), який відповідає вимогам закону та положенням спірного договору та вважає правильним задовольнити позов повністю та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.05.2020 станом на 27.10.2025 у розмірі 188 209,66 грн, з яких: 151 020,39 грн заборгованість за тілом кредиту, 37 189,27 грн заборгованість за процентами.

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору в сумі 2 422,40 грн, які позивач сплатив в розмірі 2 422,40 грн згідно з платіжною інструкцією №BOJ62B4ELJ від 12.11.2025 за подання позовної заяви в електронній формі через підсистему «Електронний суд».

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 21 травня 2020 року в розмірі 188 209 гривень 66 копійок, з яких: 151 020 гривень 39 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 37 189 гривень 27 копійок заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422 гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: м. Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення суду складено 05 лютого 2026 року.

Суддя Н. С. Бабич