Справа № 643/118/26
Провадження № 2/643/3308/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року Салтівський районний суду міста Харкова у складі:

головуючого судді Задорожної А.М.,

при секретарі судових засідань Тугайбей В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання подружжя,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання подружжя, в якому просив суд, встановити режим окремого проживання подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюб між якими зареєстровано 19.09.2019 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що зроблено відповідний актовий запис №4240.

В ході підготовки справи до розгляду судом було встановлено, що відповідно до Відповіді №2234477 від 13.01.2026, відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься до територіальної юрисдикції Салтівського районного суду міста Харкова, а відноситься до територіальної підсудності Індустріального районного суду міста Харкова.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Стаття 1 Цивільного процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно норм Цивільного процесуального кодексу України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст.27 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 9 ст.187 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст.31 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п.1 ч.1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Будь-які докази, які б на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі давали правові підстави для розгляду вищевказаного позову Салтівським районним судом міста Харкова відсутні.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Поняття «суд, встановлений законом» з-поміж іншого передбачає дотримання правил юрисдикції (підвідомчості) та підсудності спору.

Таким чином, враховуючи, що розгляд справи по суті не розпочато, суд вважає за необхідне передати вказану позовну заяву для розгляду за належною підсудністю за зареєстрованим місцем реєстрації відповідача.

У відповідності до положень ч.ч.1, 2 ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи, що територіальна підсудність має імперативний характер, порушення правил якої, відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України є безумовною підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, а необхідність дотримання правил підсудності також узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практикою Європейського суду з прав людини, суд, враховуючи відомості про зареєстроване місце проживання відповідача, дійшов висновку про наявність правових підстав для передачі матеріалів вказаної цивільної справи на розгляд Індустріального районного суду міста Харкова за підсудністю.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання подружжя передати за підсудністю до Індустріального районного суду міста Харкова (61007, м. Харків, проспект Архітектора Альошина, 7).

Копію ухвали направити позивачу до відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається - протягом п`ятнадцяти днів з дня (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: А.М. Задорожна