Справа № 367/1011/26
Провадження №2/367/4084/2026
УХВАЛА

про залишення без руху

27 січня 2026 року м. Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

У січні 2026 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Як видно із позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, судовий збір було сплачено не в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, позивачем був сплачений судовий збір лише за одну вимогу немайнового характеру про розірвання шлюбу у розмірі 1331,20 грн., в якості документа на підтвердження сплати судового збору надано квитанцію № ПН 55 від 22 січня 2026 року.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», передбачено, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Законом України «Про судовий збір»(стаття 4) передбачені ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою у такому розмірі: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2026 року становить 3 328,00 гривень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність надати позивачем документ, що підтверджує сплату судового збору за другу вимогу немайнового характеру щодо визначення місця проживання дитини у розмірі 1311,20 гривень або копії документів, що підтверджують підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, відповідно до п. 4 та п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачем в позовній заяві про визначення місця проживання дитини не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких звертаються до суду та обґрунтовують свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або обставин, які свідчать на підтвердження дійсної неможливості отримання таких доказів, а також на підставі якої правової норми визначається той спосіб захисту прав, який позивач просить застосувати, тобто, які саме суб`єктивні права позивача порушені, якими саме діями відповідача з приводу даного предмету спору та з якими правовими наслідками.

Згідно із ст. 19 Сімейного кодексу України (далі СК України), при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Так, з позовної заяви видно, що позивач просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із нею.

Проте, позивач в позовній заяві не зазначає стороною у справі Орган опіки та піклування, участь представника якого в судовому засіданні є обов`язковою під час розгляду даної категорії справ.

При зверненні до суду із вказаним позовом позивач не надає відомостей про звернення до служби у справах дітей з приводу визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею або вмотивованої відмови даного органу у розгляді її звернення.

Крім того, до матеріалів позову не додає відомостей щодо обстеження умов проживання дитини, що були проведені компетентними органами опіки та піклування, висновку такого органу щодо доцільності визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судовому захисту підлягає реально, а не ілюзорно порушене, невизнане або оспорюване право, причому такий судовий захист повинен бути ефективним та призводити до відновлення порушених прав позивача.

Водночас, у поданій позовній заяві позивач вказує, що спору з відповідачем про місце проживання дитини сторони не мають, проте однією із позовних вимог просить визначити місце проживання дитини з матір`ю. Тим самим позов містить суперечності, що унеможливлює встановлення реального спору про право та перешкоджає з`ясуванню, яке саме порушене право позивачки підлягає судовому захисту.

Відтак, у позові слід сформулювати конкретні вимоги позивача до відповідача, звернуті через суд, які в разі їх задоволення призвели би до відновлення порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу позивача.

Згідно із ст.185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Додатково суд роз`яснює, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, у випадку повернення позовної заяви позивачу, це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя-

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі судді - 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява відповідно до ч. 3 ст.185 ЦПК України буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ip.ko.court.gov.ua/sud1013/.

Суддя Ю.В. Кравчук