Єдиний унікальний номер судової справи: 487/1787/25
Номер провадження 22-ц/812/155/26 Суддя - доповідач апеляційного суду Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2026 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участю: представника позивача адвоката Гапановича С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт»

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2025 року, ухваленого під головуванням судді - Нікітіна Д.Г. в приміщенні того ж суду по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (надалі - ТОВ «Глобал Спліт») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У березні 2025 року ТОВ «Глобал Спліт» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 06 березня 2020 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір-Анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №0. Пунктом 2.1.1 Кредитного Договору, ліміт кредитування встановлюється у розмірі 49 900 грн. Строк дії ліміту кредитування з дати укладання договору по 05 квітня 2022 року.

Відповідно до п.7.1.12 розділу ІІ Правил, сторони домовились, що Банк може продовжити строк дії ліміту кредитування на умовах Правил та кредитного договору та без укладання додаткових угод до кредитного договору

Відповідно до підпункту 2.1.4 Кредитного Договору Умови обслуговування кредиту: щомісячна комісія за розрахунково-касове обслуговування у відповідності до тарифного плану; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки, річних 55 %; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, річних 55%; пільговий період для погашення заборгованості 56 днів.

25 червня 2024 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір Факторингу №227 про відступлення прав вимоги відповідно до якого право вимоги за Договором № 0 від 06 березня 2020 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Глобал Спліт».

У зв`язку з невиконанням взятих на себе кредитних зобов`язань щодо оплати кредитних коштів станом на 12 березня 2025 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість за Договором №0 від 06 березня 2020 року у розмірі - 199 257,21 грн, яка складається: з простроченої заборгованості за основним боргом - 96 392,94 грн та простроченої заборгованості за відсотками - 102 864,27 грн.

Посилаючись на викладене та на те, що в добровільному порядку умови договору щодо сплати кредитної заборгованості позичальником не виконані, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 199 257,21 грн - заборгованість за кредитним договором № №0 від 06 березня 2020 року та 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що надана позивачем копія розгорнутої виписки з рахунку позивача на суму 49 900 грн містить відомості, які не узгоджуються з даними, зазначеними в позовній заяві, зокрема, в колонці «Сума наданого кредиту, грн», в графі «разом» зазначено 298 542,81 грн, між тим, первинних документів, якими зафіксовано отримання відповідачем кредиту на вказану суму 298 542,81 грн, матеріали справи не містять. За такого суд вважав, що сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а відтак суд зробив робить висновок про її недоведеність.

Не погодившись з вказаним рішенням суду представник ТОВ «Глобал Спліт» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження матеріалів справи та обставин справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дійшов хибних висновків щодо недоведеності суми позовних вимог, оскільки не дослідив належним чином поняття та складової кредитної заборгованості. Зазначає, що сума позовних вимог підтверджується розгорнутим розрахунком з сукупністю з виписками по рахунку картки з лімітом. Сума розгорнутого розрахунку заборгованості 298 542,81 грн являє собою узагальнений підсумок всіх використаних коштів кредитного ліміту за весь час користування кредитною лінією, яка протягом користування періодично поповнювалась позичальником, а суми поповнювання ставали частиною кредитного ліміта відновлюючи та збільшуючи його пропорційно. Судом невірно розтлумачено поняття відновлювальної кредитної лінії, яка дозволяє клієнту багаторазово використовувати та погашати кошти в межах встановлювального ліміту.

Відповідач ОСОБА_1 подав заперечення на апеляційну скаргу в якій просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Справу розглянути у його відсутністю.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі статтею 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що 06 березня 2020 року ОСОБА_1 підписав з АТ «УкрСиббанк» Анкету-заявку про надання споживчого кредиту та Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 0.

У п. 1.1. Договору-анкети сторони передбачили, що Банк на підставі наданих відповідачем, як клієнтом, відповідно до вимог законодавства України документів відкриває клієнту та обслуговує на умовах Тарифного плану «Картка з лімітом «55 з пільговим періодом Преміум», розміщеного на сайті www.my.ukrsibbank.com й на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку (надалі «Тарифи») поточний рахунок, який обслуговується згідно цього Договору-анкети та Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків, опублікованих в газеті «Урядовий кур`єр» №105 від 09 червня 2017року (з усіма змінами та доповненнями) та розміщених на сайті www.my.ukrsibbank.com/ua/personal/credits та/або на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку (далі Правила), а саме: поточний Рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті України (далі - Картковий рахунок).

Сторони домовились, що цей Договір-анкета містить заяву Клієнта на відкриття Карткового рахунку і подання окремої заяви не вимагається

Положеннями п. 2.1 Договору-анкети встановлено, що сторони дійшли згоди, що ліміт кредитування встановлюється у розмірі 49 900 грн. Строк дії ліміту кредитування: з дати укладання договору по 05 квітня 2023 року.

Пунктом 2.1.4 передбачені умови обслуговування ліміту кредитування: процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки та переказу коштів становить 55% річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями становить 55% річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями протягом пільгового періоду становить 0,00%; пільговий період для погашення заборгованості становить 56 днів.

У п. 2.1.5 сторонами погоджено наступне визначення орієнтовної загальної вартості ліміту кредитування: розрахунок карткою в терміналі: сума 50 000 грн; розрахована Банком Мінімальна сума поповнення Карткового рахунку (усереднено за 24 місяці) 3 230 грн, з них: на погашення процентів та комісії 1 147 грн, на зменшення строкової заборгованості 2 084 грн. Орієнтовна загальна вартість ліміту кредитування 77 5200 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка ліміту кредитування 55%.

Положеннями п. 2.5 Договору-анкети встановлено, що дата розрахунку мінімальної суми поповнення рахунку (білінгова дата) 10 числа кожного місяця. Дата платежу, до якої клієнт зобов`язаний поповнити картковий рахунок на мінімальну суму поповнення рахунку, розраховану в білінгову дату - 5 число кожного місяця.

Відповідно до п. 2.8 Договору-анкети, клієнт доручає Банку здійснювати договірне списання коштів з усіх рахунків Клієнта, відкритих у Банку для погашення простроченої заборгованості за кредитом відповідно до Договору.

До матеріалів справи долучений паспорт споживчого кредиту - Інформаційний лист, підписаний ОСОБА_1 06 березня 2020 року, в якому, зокрема, зазначено: типи кредиту, такі як кредитний продукт «операція «спеціальний платіжний план» кредит та кредит «Кредитна картка» кредитування рахунку (овердрафт), кредит «плати частинами»; сума/ліміт кредиту 50 000 грн та до 50 000 грн для кредиту «плати частинами»; строк кредитування до 24 місяців з дати встановлення ліміту (з можливістю подальшої пролонгації); мета отримання кредиту на оплату товару та на споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту; процентна ставка, інші умови.

Загальні витрати за кредитом за типом «ліміт кредитування» - 27 520 грн, за типом кредиту «плати частинами» - до 60 001 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 77 520 грн для типу кредиту «ліміт кредитування» та до 110 001 грн для типу кредиту «кредит «плати частинами».

Відповідно до виписки (рух коштів по рахунку картки з лімітом) розрахунковий період з 11.11.2020 -10. 12.2020 позичальнику встановлено кредитний ліміт 49 900 грн, з 11.12.2021 по 10.12.2023 встановлено кредитний ліміт 87 400 грн.

25 червня 2024 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладений договір факторингу № 277, відповідно до умов якого, клієнт відступив фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

З акту приймання-передачі Права Вимоги від 25 червня 2024 року слідує, що на виконання договору факторингу № 277 від 25 червня 2024 року клієнт передав фактору права вимоги, а фактор прийняв права вимоги в обсязі та на умовах, визначених договором та Реєстром боржників від 25 червня 2024 року до договору факторингу № 227 від 25 червня 2024 року.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу № 277 від 25 червня 2024 року ТОВ «Глобал Спліт» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 06 березня 2020 у розмірі 199 257,21 грн, з яких: 96 392,94 грн - прострочена заборгованість за основним боргом; 102 864,27 грн - прострочена заборгованість за відсотками.

З наданих АТ «УкрСиббанк» роздруківок про рух коштів по рахунку картки з лімітом за період з 11 листопада 2020 року до 10 грудня 2023 року убачається, що крім наданого у розпорядження відповідачу кредитного ліміту 49 990 грн, банком здійснювалось договірне списання грошових коштів у зв`язку з простроченням ОСОБА_1 погашення кредитної заборгованості, також сам ОСОБА_1 здійснював витрати з кредитного карткового рахунку. До використаних таким чином кредитних коштів застосовано процентну ставку 55% річних, що відповідає умовам обслуговування ліміту кредитування, погодженим у п.2.1.4 договору-анкети № 0 від 06 березня 2020 року.

Позивачем наданий розрахунок заборгованості по кредиту, наданому ОСОБА_1 , за кредитним договором № 0 від 06 березня 2020 року, складений станом на 12 березня 2025 року, відповідно до якого загальний борг становить 199 257,21 грн, з яких: 96 392,94 грн - прострочена заборгованість за основним боргом; 102 864,27 грн - прострочена заборгованість за відсотками.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Із положень пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В силу статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України слідує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, а у разі прострочення виконання зобов`язання сплатити пеню, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Зібрані докази вказують на те, що між первісним кредитором та відповідачем при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Банк надавав відповідачеві ОСОБА_1 кошти, а останній отримавши їх здійснював часткові поповнення кредитної лінії, а також здійснював інтернет-покупки та зняття готівки.

В подальшому за договором відступлення АТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Глобал Спліт» право вимоги за кредитним договором.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з недоведеності позовних вимог.

Між тим з таким висновком погодитися не можливо з огляду на наступне.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до змісту Анкети-Заявки від 06 березня 2020 року, ОСОБА_1 звертаючись до Банку просив щоб йому надали споживчий кредит, строк дії ліміту кредитування 24 місяці, строк користування кредитом 60 місяців.

Згідно пункту 2.1.1 Договору-анкети передбачено, що строк дії ліміту кредитування: з дати укладання договору по 05 квітня 2022 року.

У підпункті 2.3.3 Договору відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кошти, отримані в межах кредитного ліміту та/або «кредит «плати частинами», плату за користування лімітом кредитування/»кредитом «плати частинами» не пізніше дати спливу строку дії ліміту кредитування та строку кредитування за кредитом «плати частинами» відповідно.

У пункті 2.14 Договору-анкета зазначено, що договір укладається на невизначений строк та набирає чинності з моменту укладення Договору-анкети, усі додатки до Договору є його невід`ємною частиною.

Відповідно до пункту 9.11 Правил (договірні умови) споживчого кредитування позичальника АТ «УкрСиббанк» з можливістю відкриття та розрахунково-касового обслуговування карткових ( поточних) рахунків, в редакції від 03 грудня 2020 року ( далі - Правила) визначено, що строк дії Договору встановлюється з дати його укладення (дати підписання Договору Сторонами), до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором, якщо інше не передбачено Договором.

Пунктом п. 7.1.1. Правил «кредитна картка» є окремим видом кредитування позичальників, що здійснюється шляхом встановлення ліміту кредитування (ліміту овердрафту) на картковий рахунок позичальника (далі- картковий рахунок) та випуску платіжної карки до цього рахунку.

Ліміт кредитування встановлюється у вигляді відновлювальної кредитної лінії, передбачає надання кредитних коштів позичальнику траншами. В рамках ліміту кредитування Банком встановлюється доступний ліміт використання кредитної картки, в межах якого позичальник може отримати транші (доступний ліміт). Разом з цим цей ліміт відновлюватись при погашенні частинами або всієї суми кредиту, дозволяючи повторно отримати ці кошти.

Згідно п. 7.1.12 Правил, сторони домовились, що у разі належного виконання Позичальником зобов`язань за кредитним договором, Банк може продовжити строк дії ліміту кредитування на умовах цих Правил та кредитного договору та без укладання додаткових угод до кредитного договору.

Пунктом 7.1.13 Правил передбачено, що сторони вважають, що продовження строку дії ліміту відбулось у разі, якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії ліміту кредитування Банком не отримано від Позичальника заяви про відмову від подовження строку дії ліміту кредитування та Банком не направлено Позичальнику повідомлення про припинення строку дії ліміту кредитування.

Разом з цим слід звернути увагу на те, що «строк дії ліміту кредитування» - це термін, протягом якого позичальник може користуватися наданою кредитною лінією (період, коли клієнт може звертатися за отриманням кредитних коштів у межах встановленого ліміту), використовувати кредит, він є частиною «строку дії кредиту», а «Строк дії договору» - це загальний термін, протягом якого діють права та обов`язки сторін за кредитним договором, може бути довшим, якщо договір передбачає погашення заборгованості після закінчення строку використання ліміту, тобто охоплює як період використання ліміту, так і період погашення заборгованості після закінчення цього ліміту. Метою є повне погашення відсотків.

«Строк користування кредитом» - це загальний термін, протягом якого погашається заборгованість, яка була взята в певний момент (або протягом усього терміну кредитування). Цей термін може бути довшим за строк дії ліміту кредитування, особливо якщо ви берете кошти частинами протягом усього періоду дії ліміту, а погашення основної суми відбувається пізніше. Сторони передбачили у анкеті заяві такий строк - 60 місяців.

З огляду на умови, які погоджені сторонами при підписані анкети-заяви, договору -анкети від 06 березня 2020 року та Правил, строк дії ліміту кредитування до 05 квітня 2022 року не є строком дії Договору, оскільки станом на 10 квітня 2022 року, у останнього була наявна прострочена заборгованість, яка не була погашена на дату відступлення права грошової вимоги, яка перейшла до позивача.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

З наданих позивачем виписок по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що останньому було встановлено відновлювальну кредитну лінію у зв`язку з чим розмір кредиту періодично збільшувався.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за кредитним договором № 0 від 06 березня 2020 року, становить 199 257,21 грн, з яких: 96 392,94 грн - прострочена заборгованість за основним боргом; 102 864,27 грн - прострочена заборгованість за відсотками.

Відповідач не заперечував проти отримання кредитних коштів, заперечуючи щодо суми заборгованості, між тим доказів на спростування заявленої суми позивачем за кредитним договором не надав, що є його процесуальним обов`язком.

На вказане вище суд першої інстанції належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог.

За таких обставин, рішення суду на підставі п. 1, 2 ч.1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 0 від 06 березня 2020 року у розмірі 199 257,21 грн яких: 96 392,94 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту, 102 864,27 грн прострочена заборгованість за процентами.

Відповідно до вимог частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6 056 грн судового збору ( 2 422,40 грн за подання позову + 3 633,60 грн -за перегляд справи в суді апеляційної інстанції).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» - задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» () заборгованість за кредитним договором № 0 від 06 березня 2020 року у розмірі 199 257,21 грн з яких: 96 392,94 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту, 102 864,27 грн прострочена заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» 6 056 грн судового збору

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: О.В. Локтіонова

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 19 січня 2026 року.