Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 2-п/641/14/2026 Справа № 641/6052/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Зелінської І.В.,

за участю секретаря Кривенко А. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові заяву відповідача ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лісової Наталі Вікторівни про перегляд заочного рішення Слобідського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Слобідського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2025 року задоволено позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 23.02.2022 року в розмірі 97535, 94 грн та судовий збір у розмірі 2422, 40 грн.

26.12.2025 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лісової Н. В. звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення, у якому просив скасувати заочне рішення Слобідського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначити справу до розгляду.

В обґрунтування посилався на те, що відповідач повісток про виклик до суду не отримував у зв`язку із проходженням військової служби та перебуванням в зоні бойових дій, про рішення суду дізнався у грудні 2025 року після отримання сповіщення у мобільному застосунку «Дія». Що стосується аргументованих заперечень проти позовних вимог, представник зазначила, що з рішення суду вбачається, що до суми боргу додана не тільки сума по тілу кредиту, але і заборгованість за простроченими відсотками. Позаяк, відповідач був мобілізований, то має право на пільгу, встановлену частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». За таких обставин вважає, що сума нарахованих відсотків, можливо, містить суми, які були нараховані вже після його мобілізації. Посилалась, що відповідач не міг бути повідомленим належним чином про розгляд даної цивільної справи через відсутність зв`язку з ним та відсутність за постійним місцем проживання у зв`язку з проходженням військової служби за призовом під час дії режиму воєнного стану, тому він був позбавлений можливості реалізації своїх процесуальних прав, зокрема, подання доказів, ознайомлення з поданими доказами та подання відзиву, а тому вважає, що є підстава для скасування заочного рішення.

Представник позивача подала до суду заяву, згідно якої просила відмовити у задоволенні заяви сторони відповідача про перегляд заочного рішення. В обґрунтування посилалась на те, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надійшло жодних клопотань, заперечень чи інших документів щодо розгляду даної справи. Крім того, відповідач не подавав ані клопотань, ані заперечень та не просив відкласти розгляд справи за поважністю причини не прибуття на призначені дати судового розгляду. Разом з цим посилалась, на те, що відповідач не надав жодних доказів до заяви про перегляд заочного рішення, які можуть слугувати підставою для скасування рішення. Вказала, що всі твердження відповідача зазначені в заяві є надуманими, повністю спростовуються доказами по справі та не впливають на зміст ухваленого рішення. Щодо доводів відповідача про поширення на нього ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», вказала, що відповідач із заявою про звільнення від сплати штрафних санкцій, пені і процентів по Кредиту із відповідними документами до відділення банку не звертався. Враховуючи викладене вище, вважає, що надані до суду докази не дозволяють встановити факт проходження військової служби відповідачем. Для перерахунку заборгованості необхідно було звернутись до відділення банку із оригіналами відповідних документів. У зв`язку із чим, просила відмовити у задоволенні заяви сторони відповідача.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Згідно заяви представник відповідача просила здійснювати розгляд справи без її участі. Представник відповідача також подав заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутність.

Суд вважає за можливе проводити розгляд заяви про перегляд заочного рішення за відсутності учасників справи, які, будучи належними чином сповіщеними про дату, час і місце розгляду заяви, не з`явилися в судове засідання, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 287 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Частиною першою статті 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, які були отримані відповідачем (а.с.51, 56), причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.

Наведене свідчить, що судом вчинено дії щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи у встановленому законом порядку. Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштових конвертів свідчить, що зазначені документи не були вручені відповідачеві з причин, що не залежать від суду, який в установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії, що у відповідності до вимог ЦПК України свідчить про належне повідомлення відповідача про розгляд справи.

Аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року, прийнятій у справі №0870/8014/12, провадження № К/9901/6938/19.

З аналізу статті 288 ЦПК України слідує, що умовою перегляду заочного рішення є не лише встановлення судом при розгляді відповідної заяви обставин того, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, а одночасно судом має бути встановлено, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто ці дві обставини мають існувати одночасно.

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі від 01 травня 2007 року «Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах», другу умову слід розуміти таким чином, що відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення посилається на такі обставини та на такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд дійшов би іншого висновку. Заочне рішення не може бути скасовано лише на підставі поданої відповідачем заяви та його усних доводів, які не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами у справі.

Вирішуючи питання відносно того, чи мають істотне значення для правильного вирішення справи докази, на які посилається відповідач, суд керується таким.

В обґрунтування доцільності скасування заочного рішення Слобідського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2025 року, представник відповідача посилається, на те, що відповідач був мобілізований, та має право на пільгу, встановлену частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». За таких обставин вважає, що сума нарахованих відсотків, можливо, містить суми, які були нараховані вже після його мобілізації.

На підтвердження вказаних доводів представником відповідача надано копію військового квитка серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , згідно якого останній проходить військову службу в в/ч НОМЕР_2 з 20.08.2025 року; копії довідок т.в.о. начальника відділення кадрової роботи секції персоналу штабу вих. №5606 від 03.09.2025 року та начальника відділення кадрової роботи секції персоналу штабу вих. №8408 від 19.12.2025 року в/ч НОМЕР_2 2 корпусу НГУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з яких вбачається, що ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації та дійсно перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_2 з 20.08.2025 року по день надання довідок.

Згідно з пунктом 15статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Як вбачається з наданих представником відповідача доказів, ОСОБА_1 з 20.08.2025 був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації.

В свою чергу, як вже було встановлено судом, 23.02.2022 року ОСОБА_1 власноручно підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг строком на 12 місяців з пролонгацією та зі сплатою відсотків.

З заяви про приєднання, наявної в матеріалах справи вбачається, що строк кредитування продовжується на кожні наступні 12 місяців, якщо щонайменше за 30 календарних днів до дати повернення кредиту Банк не повідомить Клієнта про припинення кредитування одним із способів, визначених у заяві. Повідомлення про припинення строку кредитування матеріали справи не містять.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач за період з 23.02.2022 року по 06.03.2025 року, неодноразово збільшував та зменшував кредитний ліміт.

Згідно розрахунку заборгованості, наявного в матеріалах справи, заборгованість нарахована відповідачу, в тому числі за відсотками, за період з 18.12.2023 року по 29.07.2025 року, тобто до призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.

За таких обставин, надані стороною відповідача докази не є посиланням на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи в розумінні ч. 1 ст. 288 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд вважає, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин його неявки в судове засідання і доказів, які мають значення для вирішення справи, тому заяву необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 261,287,288 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лісової Наталі Вікторівни про перегляд заочного рішення Слобідського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2025 року за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повна ухвала складена 19.01.2026 року.

Суддя -І. В. Зелінська