Справа № 467/1594/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20.01.2026 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.

за участю секретаря судового засідання Рожкової Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування

Звернувшись до суду із вказаним позовом, представник позивача посилався на те, що 17 червня 2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит № 8366474, за умовами якого позичальнику надано кредит в розмірі 2000 грн., строком на 360 днів, з фіксованою процентною ставкою в розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 17.25% від суми наданого кредиту, що становить 345 грн.

Умовами вказаного договору також передбачено, що у разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 100 грн. за кожен день понадстрокового користування.

Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором, який було надіслано позичальнику на електронну адресу в порядку ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

При цьому позичальник ідентифікований за посередництва системи BankID НБУ.

Кредитодавець на виконання умов кредитного договору виконав своє зобов`язання, передавши відповідачу грошові кошти в розмірі 2000 грн., шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 за посередництва платіжної установи ТОВ «Європейська платіжна система».

В свою чергу, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за вказаним договором становить 8074 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу - 2000 грн.; заборгованості за процентами - 1729 грн.; заборгованості за комісією - 345 грн.; заборгованості за пенею/неустойкою - 4000 грн.

16 жовтня 2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 16/10/25 за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, в тому числі а договором кредиту № 8366474 від 17 червня 2025 року.

Відповідно до реєстру прав вимог № 16/10/25-02 від 16 жовтня 2025 року кредитодавець відступив позивачу право вимоги до боржників, в тому числі до відповідача в сумі 8074 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач через свого представника просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 8074 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.

Процесуальні дії у справі

Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 05 листопада 2025 року після отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача - фізичної особи. Вказаною ухвалою судді, також задоволено клопотання представника позивача про витребування від АТ КБ «ПриватБанк» доказів.

Позиції сторін

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про його дату, час і місце повідомлялась належно, згідно позовної заяви просила провести розгляд справи за відсутності представника позивача. Від представника позивача до судового засідання також надійшла заява, згідно якої вона просила суд розгляд справи провести за відсутності представника ТОВ «Фінпром Маркет», проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання та публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причин свого неприбуття не повідомляв, будь-яких заяв чи то клопотань не направляв.

При цьому, відповідач причин своєї неявки до суду не вказував, будь-яких заяв, у тому числі й заяв по суті справи, не направляв, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належно в силу положень ч. 9 ст. 10, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку із чим суд вважає наявними одночасно існування усіх передумов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач двічі повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте, на розгляд справи не з`явився, причин своєї неявки не вказав, відзив на позов не подав, у той час, як позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.

За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був.

Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи

У свою чергу, суд, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, виходив із такого.

Зокрема, суд установив, що 17 червня 2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії (надійний) № 8636474.

За умовами вказаного договору кредитодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (кредит), на погоджений умовами договору строк (строк кредиту), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору (п. 2.1 договору).

Підпунктами 2.2.1-2.2.3 п. 2 договору визначено параметри та умови кредиту, а саме: сума кредиту - 2000 грн.; строк кредитування/строк договору 360 днів; розмір першого обов`язкового платежу - 915 грн..

Відповідно до п.п. 2.8 п. 2 договору, сторони погодили. Що комісія за надання кредиту становить 17,25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 345 грн.

Крім того, п.п. 2.2.8 п. 2 договору зазначено наступні характеристики кредиту: дата надання кредиту - 17 червня 2025 року; дата повернення кредиту - 11 червня 2026 року; денна процентна ставка (фіксована) - 0,95%; орієнтовна загальна вартість кредиту - 9182 грн.; неустойка - 100 грн. на день; загальні витрати за кредитом - 7185 грн.

Пунктом 2.8 договору також зазначено розмір реальної процентної ставки, яка становить 3194,73%, в зв`язку з чим денна процентна ставка за цим договором складає 0,998%.

Розділом 3 договору кредитної лінії обумовлено порядок реєстрації позичальника в ІКС, зокрема, передбачено, що для отримання кредиту, позичальник має бути зареєстрований в ІКС, для чого він проходить процедуру реєстрації на сайті та результатом проходження всіх етапів реєстрації є створення особистого кабінету позичальника.

За умовами п. 5.1. договору передбачено, що перед укладенням (підписанням) договору, позичальник обзнайомлюється з паспортом споживчого кредиту та офертою, що містить в тому числі проект договору, політикою конфіденційності, правилами надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту та мобільного додатку, іншою інформацією про кредитодавця та послуги, які ним надаються, в тому числі на сайті кредитодавця: інформацією, передбаченою Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про захист персональних даних».

Договір укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням ІКС, в результаті чого відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін договору виникають цивільні права та обов`язки (п. 5.5 договору).

У відповідності до п. 5.11 договору, підписуючи електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором, позичальник засвідчує, що його акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується усіма без виключення умовами оферти.

Крім того, розділ 6 договору кредитної лінії містить детальні умови щодо порядку нарахування, сплати процентів, комісії та інших платежів, порядок повернення кредиту.

Укладаючи цей договір позичальник, зокрема, засвідчив, що ознайомився на сайті кредитодавця з повною інформацією щодо кредитодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України; до моменту підписання договору вивчив умови договору та правила надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту та мобільного додатку, що розміщені на веб-сайті товариства, а його міст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі; договір уклався ним без нав`язування та відповідає його вільному вибору, намірам та інтересам, а інформація, надана кредитодавцем є зрозумілою та достатньою для прийняття усвідомленого рішення.

Вказаний договір кредитної лінії підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 258343.

Як вбачається з довідки ТОВ «Європейська платіжна система» № КД-000002754 від 15 жовтня 2025 року та копії платіжної інструкції, ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» 17 червня 2025 року здійснило переказ грошових коштів в розмірі 2000 грн. на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .

Матеріали справи містять також повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 18 листопада 2025 року, згідно якого зазначається про те, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 .

Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» надано суду виписку по рахунку ОСОБА_1 за період з 17 червня 2025 року по 20 червня 2025 року, згідно якої вбачається, що 17 червня 2025 року на рахунок ОСОБА_1 було здійснено переказ грошових коштів в розмірі 2000 грн.

Як слідує із матеріалів справи, відповідач умов укладеного договору кредитної лінії не виконав, зокрема, жодного платежу за ним з метою погашення кредитної заборгованості не здійснив, внаслідок чого, відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», станом на 16 жовтня 2025 року має заборгованість яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2000 грн., заборгованості за процентами в розмірі 1723 грн., неустойки в розмірі 4000 грн. та комісії в розмірі 345 грн.

Крім того, судом встановлено, що 16 жовтня 2025 року між ТОВ «Фінпром Маркет» (фактор) та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) укладено договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.

Згідно витягу із реєстру боржників до договору факторингу № 16/10/25-02 від 16 жовтня 2025 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 8366474 від 17 червня 2025 року в розмірі 8074 грн., яка складається: з суми заборгованості за тілом в розмірі 2000 грн.; суми заборгованості за процентами в розмірі 1729 грн.; суми заборгованості за неустойкою в розмірі 4000 грн.; комісії за надання кредиту в розмірі 345 грн.

Умови договору факторингу були виконані обома сторонами про що суд робить висновок з наявної у матеріалах справи платіжної інструкції від 20.10.2025 року.

Тим самим суд встановив, що ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 8366474 від 17 червня 2025 року.

Як встановлено судом, відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Фінпром Маркет», останнє з моменту набуття права грошової вимоги до ОСОБА_1 , будь-яких нарахувань заборгованості за договором не здійснювало.

Тож, вирішуючи справу по суті, суд ураховував наступне.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Частиною 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Отже, між первісним кредитором ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 існували зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.

Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак, згідно підпункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Визначення факторингу як кредитної операції міститься у статті 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність», відповідно до якої факторинг це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Таким чином, у ракурсі установлених фактичних обставин щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором кредитної лінії, ураховуючи наведені вище правові норми, які регулюють відносини, що виникли між сторонами, суд вважає правомірними вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за вказаним договором, яка складається з заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за процентами, комісією та відхиляє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені, оскільки таке прямо суперечать вимогам закону.

При цьому, суд перевірив правильність нарахування складових заборгованості, як то, щодо заборгованості за тілом та процентами, нарахованими згідно умов кредитного договору на дійсну заборгованість відповідача і вважає ці розрахунки в цій частині вірними, позаяк, вони відповідають вимогам закону.

Отже, суд робить висновок, що права позивача порушені відповідачем через неналежне виконання ним умов укладеного договору та непогашення дійсної заборгованості, а тому вони підлягають захисту шляхом стягнення на користь позивача установленої судом заборгованості, яка складається з заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за процентами та комісії за надання кредиту, яка у цій справі є підтвердженою належними, допустимим і достовірними доказами, у тому числі й їх сукупністю.

В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені, суд вважає, що такі не підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до підпункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, а неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Крім того, Верховний суд у постанові Пленуму Верховного Суду від 07 лютого 2025 року № 6 зазначає, що пункт 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України не може розглядатись як порушення права кредитора на мирне володіння майном, оскільки такі заходи мають тимчасовий характер та спрямовані на захист інтересів боржника в умовах воєнного стану.

Як наслідок, цей позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо питання розподілу судових витрат

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути 1222,34 грн. судового збору, що становить 50,46 відсотків задоволених вимог.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то суд керується правилами ст. 137 ЦПК України і вважає, що розмір цих витрат належно доведений і обґрунтований, оскільки в матеріалах справи наявний договір № 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25 серпня 2025 року, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, витяг з акту № 7ФП від 24 жовтня 2025 року прийняття-передачі правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги, платіжна інструкція № 579939290.1 від 27 жовтня 2025 року про оплату згідно акту № 7ФП приймання наданої правничої допомоги від 24 жовтня 2025 року та документи, що підтверджують надання правничої допомоги адвокатом.

Разом з тим, відповідач не звертався до суду з клопотанням про зменшення розміру цих витрат та недоведеність їх не співмірності, в зв`язку з чим не виходячи за межі позовних вимог, суд вважає, що ця вимога позивача підлягає повному задоволенню у розмірі, що ним визначений і доведений, а саме - у розмірі 4500 грн.

Крім цього, суд не убачає підстав для відхилення тих правових норм, на які представник позивача посилався в позовній заяві, оскільки всі вони визначені правильно і підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

З цих підстав, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором кредитної лінії № 8366474 від 17 червня 2025 року в розмірі 4074 (чотири тисячі сімдесят чотири) грн., яка складається з: 2000 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 1729 грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 345 грн. - комісії.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судовий збір у розмірі 1222 (одна тисяча двісті двадцять дві) грн. 34 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (, 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33);

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя Ірина Явіца