Провадження № 2/742/614/26
Єдиний унікальний № 742/6331/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Короткої А.О.,

при секретарі судового засідання Бурмаці Є.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивачки адвокат Опанасенко Віталій Володимирович, до Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачки - адвокат Опанасенко В.В. звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 до Сухополов`янської сільської об`єднаної територіальної громади Прилуцького району Чернігівської області, в якому просив визнати за нею права власності на земельну ділянку площею 2,0662 га з кадастровим номером :04:000:0471, цільове призначення для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, що утворена в результаті поділу земельної ділянки, площею 4,130 га, кадастровий номер :04:000:0101, яка перебуває у спільній частковій власності та становить її частину.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки, ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне ій майно, зокрема на земельну ділянку площею 4,1300 га, кадастровий номер :04:000:0101, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області. На частину вищевказаної ділянки позивачка отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.05.2018.

Іншу частину спадщини успадкував брат позивачки ОСОБА_3 , який в подальшому, оформив свою частку та виділив її в окрему земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0472. В свою чергу, ОСОБА_1 , маючи на меті передати належні їй земельні ділянки в оренду, звернулася до державного реєстратора.

Однак, їй було відмовлено у реєстрації права власності з огляду на те, що належна їй земельна ділянка утворена в результаті поділу/виділу земельних ділянок, які належали на праві спільної часткової власності і один зі співвласників вже зареєстрував свою земельну ділянку.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, проте останній подав заяву до суду, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, а розгляд справи провести за відсутності сторони позивачки (а.п.17).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився також, проте подав заяву до суду, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглянути дану справу за відсутності сторони відповідача (а.п.20).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.05.2018, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , після смерті своєї матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримали у спадщину по частині земельної ділянки, площею 4,1300 га, що розташована на території Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, кадастровий номер :04:000:0101 (а.п.9).

Згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №124988000 від 23.05.2018, частина земельної ділянки площею 4,1300 га, що розташована на території Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, кадастровий номер :04:000:0101, яка перебуває у спільній частковій власності, належить ОСОБА_1 (зворот а.п.9).

З копії відповіді ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області вбачається, що земельні ділянка з кадастровим номером :04:000:0471, площею 2,0662 га, сформована у Державному земельному кадастрі 26.03.2020, шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0101, площею 4,1300 га (а.п.10).

Державним реєстратором Ладанської селищної ради було відмовлено ОСОБА_1 у реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0471, з огляду на те, що належна їй земельна ділянка утворена в результаті поділу/виділу земельних ділянок, які належали на праві спільної часткової власності і один із співвласників вже зареєстрував земельні ділянки, та рекомендовано звернутися до суду (а.п.зворот а.п.10).

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Пунктом 2 статті 16 ЦК України передбачено, що визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Згідно з ч.3, 4 статті 87 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки, як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Відповідно до ст.78 ЗК України, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 79-1 Земельного кодексу України встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка є сформованою, а отже являється об`єктом цивільних прав.

З роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2007 року "Про судову практику у справах про спадкування", вбачається, що особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.

Землевпорядними організаціями виготовлено технічну документацію на кожну частину спадкової земельної ділянки визначеної площі, присвоєно кадастрові номери (а.п.11), однак юридично вказана дія не оформлена. Іншим шляхом провести поділ спадкової земельної ділянки не можливо, так як спадкоємець помер.

Державна реєстрація права власності у зв`язку з поділом, виділом частки або об`єднанням земельної ділянки проводиться за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про сформовані ( сформовану ) земельні ділянки ( земельну ділянку ) у результаті такого поділу, виділу частки або об`єднання.

Відповідно до ч.2 ст. 18. Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до підпункту 2 п. 54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 № 553) для державної реєстрації права власності у зв`язку з поділом, виділом частки або об`єднанням земельної ділянки, закінченого будівництвом об`єкта подаються: 2) договір про поділ спільного майна або договір про виділ у натурі частки із спільного майна, або відповідне рішення суду (у разі належності земельної ділянки, закінченого будівництвом об`єкта, що поділяється або частка з якого виділяється, на праві спільної власності та прийняття співвласниками рішення щодо поділу спільного майна або виділу в натурі частки із спільного майна,що має наслідком припинення права спільної власності для всіх або одного із співвласників, що здійснює виділ у натурі частки).

Таким чином, з огляду на все викладене вище, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом після смерті матері - ОСОБА_2 та успадкувала частину земельної ділянки площею 4,130 га з кадастровим номером :04:000:0101, яка перебувала у спільній частковій власності, тому належній їй частині площею 2,0662 га присвоєно кадастровий номер :04:000:0471, на яку вона має всі необхідні документи для реєстрації права власності, у зв`язку з чим даний позов беззаперечно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та ст. ст.16,321,328, 392 ЦК України та керуючись ст. 60, 206, 247, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), представник позивачки адвокат Опанасенко Віталій Володимирович (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: 1-й пров.В.Чорновола, буд.6А, м.Прилуки, Чернігівська область, 17500), до Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області (, місцезнаходження: вул.Чернігівська, буд.42, с.Сухополова, Прилуцький район, Чернігівська область, 17542) про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку, площею 2,0662 га, з кадастровим номером :04:000:0471, цільове призначення - для товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, яка була утворена в результаті поділу земельної ділянки площею 4,1300 га, кадастровий номер :04:000:0101, що перебувала у спільній частковій власності, та становить її частину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 03.02.2026.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Анна КОРОТКА