Номер провадження 2/754/1238/26
РІШЕННЯ

Іменем України

30 січня 2026 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засіданні Гуцул Д.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 141 056,87 грн,

Стислий виклад позицій сторін

Позивач просить стягнути з Відповідачів солідарно заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 141 056,87 грн станом на 30.04.2025, що складається з наступних категорій:

1.Заборгованість за послуги, спожиті до 01.05.2018:

Централізоване опалення: 14327,13 грн. Інфляційна складова: 2177,72 грн. Три відсотки річних: 535,80 грн.

2. Заборгованість за послуги, спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021:

Централізоване опалення: 24454,57 грн. Інфляційна складова: 3717,09 грн. Три відсотки річних: 908,50 грн.

Централізоване постачання гарячої води: 16360,76 грн. Інфляційна складова: 2486,84 грн. Три відсотки річних: 611,85 грн.

3. Заборгованість за послуги, спожиті з 01.11.2021:

Постачання теплової енергії: 33352,24 грн. Інфляційна складова: 3437,99 грн. Три відсотки річних: 879,67 грн. Пеня: 1070,27 грн.

Постачання гарячої води: 28364,74 грн. Інфляційна складова: 3485,34 грн. Три відсотки річних: 837,52 грн. Пеня: 1018,98 грн.

4. Заборгованість за абонентське обслуговування:

Послуг з постачання теплої енергії у розмірі 1397,46 грн. Послуг з постачання гарячої води у розмірі 1513,19 грн. Вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 119,21 грн.

Також позивач просить покласти на відповідачів судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі, будучи споживачами послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання, що надаються Позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , не виконали своїх зобов`язань з оплати за спожиті послуги. Тому вони, як дієздатні особами, що проживають та/або зареєстровані за вказаною адресою, відповідають солідарно за накопичену заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг.

08 вересня 2025 року до Суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву. Відповідачі просять відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки:

-Позивач не довів, яким чином нараховувалась заборгованість за гарячу воду (за показниками лічильника чи за кількістю зареєстрованих осіб), а також не надав доказів зняття показань лічильника. Крім того, в розрахунку зазначено про часткову оплату, однак відсутні будь-які докази здійснення таких платежів;

-Позивач не надав жодних доказів існування та надсилання рахунків за спірний період, чим порушив свій обов`язок за договором. У зв`язку з невиконанням позивачем зустрічного обов`язку з направлення платіжних документів, відповідачі, на підставі статті 538 ЦК України, мали право зупинити виконання свого обов`язку щодо оплати;

-Позивач не довів постачання гарячої води в квартиру в обсязі зазначеному в розрахунку заборгованості.

Відповідачі заявили про застосування наслідків спливу позовної давності до вимог за період з 01 травня 2018 року до червня 2022 року.

УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ЇХ ОЦІНКА

Відповідно до витягу з територіальної громади м. Києва у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані такі повнолітні особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (надалі - Споживачі).

Співвласники багатоквартирного будинку, у якому Відповідачі мають зареєстроване місце проживання, не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір.

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП "Київтеплоенерго" здійснює з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

У період з 01.05.2018 до 31.10.2021 КП "Київтеплоенерго" було виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ), а з 01.11.2021, у зв`язку із зміною законодавства, Позивач є виконавцем послуг постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ).

Позивач у справі надає послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, які належать до житлово-комунальних послуг відповідно до пункту другого частини першої статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (надалі - Закон про ЖКП).

Послуга з постачання гарячої води, а в опалювальний період -послуга з постачання теплової енергії для потреб опалення згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових індивідуальних договорів про надання послуги за правилами статей 13 і 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (надалі - Закон про ЖКП).

Послуга надається споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуги Зокрема, Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої затверджені постановами Кабінету Міністрів України, про що Позивач повідомив на власному веб - сайті https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kp-kyyivteploen/. Ці договори є публічними договорами приєднання.

КП "Київтеплоенерго" також є правонаступником ПАТ "Київенерго" щодо права вимоги заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, надані до 01.05.2018 року. Відповідно до умов договору цесії, додатку №1 та/або додатку №2 до договору цесії та типового договору про надання послуг, затвердженого постановою КМУ №630, КП "Київтеплоенерго" має право вимагати від споживачів у цій справі сплати заборгованості за опалення та гаряче водопостачання, що виникла до травня 2018 року.

Виконавець забезпечує постачання гарячої води у відповідній кількості та якості послуги, що встановлені нормативами, зокрема, за колективним договором, договором з колективним споживачем, індивідуальним договором, договором з власником (користувачем) будівлі - до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі) (Абзац другий пункту 7 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182 (надалі - Правила № 1182).

Суд встановив, що квартира під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, до будинку постачається тепло та гаряча вода, що підтверджують корінці нарядів та довідками про обсяги споживання послуги з постачання теплої енергії/послуги з постачання гарячої води за показниками КВОТЕ.

У довідці щодо гарячого водопостачання зазначено, що за адресою: АДРЕСА_2 за показниками загальнобудинкового лічильника ГВП за період з 01 травня 2018 року по 30 квітня 2025 року спожито 22 635,3380 м? гарячої води.

У довідці щодо теплової енергії зазначено, що за тією ж адресою за показниками загальнобудинкового лічильника опалення за період з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2025 року спожито 4 790,2580 Гкал теплової енергії.

Матеріали справи не містять доказів, що квартира відповідачів відключена від внутрішньобудинкової системи теплопостачання.

Таким чином за відсутності доказів відключення квартири відповідачів від внутрішньобудинкових мереж слід вважати, що гаряча вода подавалася також і до їхньої квартири, а отже послуга була надана.

Таким чином Суд відхиляє твердження відповідачів про недоведеність постачання гарячої води саме до їх квартири.

Відповідачі вважають, що у них відсутній обов`язок з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки Позивач не надав жодних доказів існування та надсилання рахунків.

Суд не погоджується з доводами відповідачів.

Відповідно до частини третьої статті 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Водночас, Відповідачі є індивідуальними споживачами, які отримують житлово-комунальну послугу для власних потреб відповідно до умов цих типових договорів (пункт 6 частини першої статті 1 Закону про ЖКП).

Вони, як індивідуальні споживачі, зобов`язані здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, і не звільняються від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Вони мають обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами - не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, тобто у строки, встановлені у пункті 34 договорів (пункт 5 частини другої статті 7, частина перша статті 9 Закону про ЖКП).

Згідно з пункт 1 частини другої статті 8 Закону про ЖКП виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Отже обов`язок споживача щодо оплати житлово-комунальних послуг виникає з факту їх надання та споживання, та не залежить від отримання рахунків. Рахунок має інформаційний характер і не є зустрічним виконанням обов`язку у розумінні статті 538 ЦК України, тому підстави для зупинення виконання обов`язку з оплати відсутні.

Суд перевірив надані Позивачем розрахунки заборгованості і встановлено, що вони є належними та обґрунтованими. Зазначені розрахунки містять відомості про застосовані тарифи, обсяги споживання, періоди нарахування, кількість зареєстрованих у квартирі осіб, дані щодо здійснених нарахувань та відсутності оплати, що дає можливість перевірити правильність визначення заборгованості.

Нарахування плати за послуги з постачання гарячої води та теплової енергії здійснено відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2018 року № 315, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182, Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830.

Доводи відповідачів про необґрунтованість розрахунків суд відхиляє, оскільки відповідно до пункту 12 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок щодо передачі показників приладів обліку покладено саме на споживачів. Водночас відповідачі не надали доказів передачі показників приладів обліку у спірний період.

Крім того, відповідачами не надано суду жодних доказів сплати вартості спожитих житлово-комунальних послуг.

Споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг (пункт 6 частини першої статті 7 Закону про ЖКП).

Зокрема, споживач має право на неоплату вартості послуг з постачання гарячої води у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору; це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) (підпункт 7 пункту 43 Правил № 1182).

У такому разі індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати протягом місяця виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) шляхом надання виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуги у разі її невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі (підпункти 11, 11-1 пункту 45 Правил № 1182).

У справі, що розглядається, Відповідачі не доводили Суду наявність обставин, з якими Закон встановлює право на несплату вартості послуг з постачання гарячої води у разі їх невикористання.

Відповідно до наданих суду розрахунків заборгованостей, Суд встановив, що Відповідачі мають заборгованість за житлово-комунальні послуги 141 056,87 грн, що складається з:

-заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 14327,13 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 2177,72 грн, три відсотки річних у розмірі 535,80 грн;

-заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 24454,57 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 3717,09 грн, три відсотки річних у розмірі 908,50 грн;

-заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 16360,76 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 2486,84 грн, три відсотки річних у розмірі 611,85 грн;

-заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 33352,24 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 3437,99 грн, три відсотки річних у розмірі 879,67 грн, пеня у розмірі 1070,27 грн;

-заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 28364,74 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 3485,34 грн, три відсотки річних у розмірі 837,52 грн, пеня у розмірі 1018,98 грн;

-заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1397,46 грн;

-заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 1513,19 грн;

-заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 119,21 грн.

Відповідачі заявили про застосування наслідків спливу позовної давності до вимог за період з 01 травня 2018 року до червня 2022 року.

Суд визнає заперечення Відповідачів щодо спливу позовної давності частково обгрунтованими з таких підстав.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина першої статті 257 ЦК України). Для зобов`язань з визначеним строком виконання, як у цьому випадку, перебіг позовної давності починається з наступного дня після закінчення строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України).

У спірний період діяли Правила, які визначали, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630).

Отже, для оплати комунальних послуг строк позовної давності починається з 21 числа місяця, що настає за розрахунковим. Наприклад, заборгованість за березень має бути сплачена не пізніше 20 квітня, тому перебіг позовної давності за цими вимогами починається з 21 квітня.

Позов подано 11 липня 2025 року.

Водночас строк позовної давності продовжувався на період карантину (з 12.03.2020 по 30.06.2023, п. 12 Прикінцевих положень ЦК України) та зупинений з початком воєнного стану (з 24.02.2022, п. 19 Прикінцевих положень ЦК України).

Тому строк позовної давності не пропущеною для вимог, строк оплати яких настав після 12 березня 2017 року, оскільки з 12 березня 2020 року цей строк продовжувався на період карантину, а надалі був зупинений з початком воєнного стану.

У справі, що розглядається, строк оплати за послуги з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання, спожиті в лютому 2017 року, спливає 20 березня 2017 року, тому позовну давність до вимог про оплату послуг за лютий 2017 року і наступні місяці не попущено.

Позовну давність пропущено за період з липня 2015 по січень 2017 року включно за послуги з централізованого опалення. Сума боргу за цей період, згідно з розрахунками, становить 6516,45 грн.

Отже, стягненню підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення, що були надані за період з лютого 2017 року по квітень 2018 року у розмірі 7810,68 грн, а також 3 % річних в сумі 311,33 грн та інфляційні втрати 1308,63 грн, що нараховані на цю суму боргу за період прострочення з 01.01.2024 по 30.04.2025 відповідно до вимог частини другої статті 625 ЦК України, яка визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Підсумовуючи викладене, Суд, застосувавши наслідки спливу позовної давності до вимог, що стосуються заборгованості, яка виникла за спожиті за період з липня 2015 по січень 2017 року включно за послуги з централізованого опалення, задовольняє позовні вимоги частково у сумі 133 446,86 грн, яка складається з:

-заборгованість за спожиті з 01.02.2017 до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 7810,68 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 1308,63 грн, три відсотки річних у розмірі 311,33 грн;

-заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 24454,57 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 3717,09 грн, три відсотки річних у розмірі 908,50 грн;

-заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 16360,76 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 2486,84 грн, три відсотки річних у розмірі 611,85 грн;

-заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 33352,24 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 3437,99 грн, три відсотки річних у розмірі 879,67 грн, пеня у розмірі 1070,27 грн;

-заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 28364,74 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 3485,34 грн, три відсотки річних у розмірі 837,52 грн, пеня у розмірі 1018,98 грн;

-заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1397,46 грн;

-заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 1513,19 грн;

-заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 119,21 грн.

У частині позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 6516,45 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 869,09 грн, три відсотки річних у розмірі 224,47 грн - відмовити.

Щодо розподілу судових витрат

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову також покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша, пункт 3 перший частини другої статті 141 ЦПК України).

Солідарний порядок стягнення судових витрат цивільним процесуальним законодавством України не передбачено, тому з кожного з Відповідачів буде стягнуто по 1 432,32 грн (133446,86/141 056,87?3028) на користь Позивача як компенсація судових витрат.

Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 133 446,86 грн

У іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" судовий збір у розмірі 1 432,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" судовий збір у розмірі 1 432,32 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Позивач (Стягувач) Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (адреса: вул. Площа І. Франка, 5, м. Київ; ).

Відповідач (Боржник) ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Відповідач (Боржник) ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Повне рішення суду складено 30 січня 2026 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО