ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/83/26 Доповідач: Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді (судді-доповідача) - Базіль Л.В.,

суддів: Приходько Л.А., Радченка С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ`Хлопкової Марії Сергіївни на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2025 року, ухвалене під головуванням судді Рядчої Т.І. у цивільній справі №766/18157/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

24.10.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») через свого представника за довіреністю Тараненко А.І. засобами Електронного суду звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що 27.07.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №272828800, який відповідачка підписала електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV4W57R, на підставі чого відповідачкою було отримано кредит у сумі 12000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності із зобов`язанням повернути його зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №158 від 02.11.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), від ТОВ «Манівео» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №272828800 від 27.07.2021 року на загальну суму 26694,78 грн, де боржником є ОСОБА_1

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанси» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до витягу реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанси» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором, де боржником є ОСОБА_1 , на загальну сумум 39610,62 грн.

30.09.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №3009/24. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №3009/24 від 30.09.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну сумум 39610,62 грн, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №3009/24 від 30.09.2024.

Відповідно до розрахунків позивача, заборгованість за Кредитним договором №272828800 від 27.07.2021 складає суму у розмірі 39610,62 грн, яка складається з наступного: 11999,28 грн заборгованість по кредиту; 27611,34 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №272828800 від 27.07.2021 року у розмірі 39610 ,62 грн та судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2025 року у задоволенні позову ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням суду, представник позивача адвокат Хлопкова М.С. подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення суду, ухвалення нового рішення про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №272828800 від 27.07.2021 року в розмірі 39610,62 грн та 12056,00 грн судових витрат, понесених в суді першої та апеляційної інстанції, у вигляді сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та 3633,60 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована помилковістю висновку суду першої інстанції про погашення відповідачкою кредитної заборгованості, оскільки судом не враховано, що згідно з матеріалами справи відповідачка виконувала умови договору, а отже, строк кредиту було продовжено у порядку та на умовах, визначених в п.1.8 та п.1.12 цього договору. Вважає, що суд не оцінив надані докази, не взяв до уваги положення договору, які регулюють весь порядок нарахування відсотків, а також взаємні права та обов`язки сторін при невиконанні або неналежному виконанні зобов`язань.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Частинами 1 та 3 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України, у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду у повній мірі не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із відсутності доказів того, що ОСОБА_1 ініціювала продовження строку дії укладеного нею 27.07.2021 року з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитного договору №272828800, відповідно до якого вона отримала кредитні кошти в сумі 12000,00 грн зі сплатою базової ставки 1,70% на день, строком на 7 днів - з 27.07.2021 по 03.08.2021 року включно.

Суд також вказав, що не повернення позичальником кредитних коштів у визначений договором строк, за відсутності активних дій відповідачки направлених на зміну кінцевої дати повернення кредиту, є неправомірною поведінкою боржника, а саме не повернення кредиту у визначений договором строк, що виключає право кредитодавця нараховувати після спливу семиденного періоду кредитування проценти за користування кредитними коштами визначені у розмірі встановленому договором.

Такий висновок суд обґрунтував посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 27 липня 2021 року за №910/18943/20, відповідно до якої поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною.

За викладеного, виходячи із суми позики, базової ставки та строку дії кредитного договору, враховуючи сплачені відповідачем суми коштів на погашення кредитної заборгованості, суд першої інстанції зробив висновок про те, що відповідачкою була повністю погашена заборгованість по кредиту 02.11.2021 року.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна з огляду на таке.

Так, матеріалами справи підтверджується і не заперечується сторонами, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 272828800 від 27.07.2021 року у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV4W57R (а.с.62-67). Відповідно до умов цього кредитного договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надав відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти у сумі 12000,00 грн строком на 7 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі-"дисконтний період"), а саме до 03.08.2021 року.

Сторони погодили, що встановлений в п.1.7 договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена (п.1.8 договору кредитної лінії)

Згідно з п.1.9 кредитного договору № 272828800 від 27.07.2021 року, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: п.1.9.1 виключно на період строку, визначеного в п.1.7 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 434,35 процентів річних, що становить 1,19 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним; п.1.9.2 за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п.1.8 Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7 Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної проце-нтної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті.

Відповідно до п.1.9.3 якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів у порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту, і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів у день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду.

Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови, якщо розмір Базової процентної ставки більший, ніж 1,70 процентів від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору.

За положеннями п.1.12 договору, сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною в розумінні ст.212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії договору ) на наступних умовах:

1.12.1 зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; п.1.12.2 з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів у день від суми Кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно до п.4.2 кредитного договору №272828800 від 27.07.2021 року строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту, визначеного в п.1.7 договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п.1.8 та п.1.12.1 договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання.

Також сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Всупереч вказаній нормі цивільного процесуального права суд першої інстанції не надав належної правової оцінки узгодженим між кредитодавцем та позичальником умовам кредитного договору від 27.07.2021 року, а саме тій обставині, що сторони кредитного договору передбачили зміну строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії договору) у разі, якщо позичальник продовжує користуватися сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду, який у цій справі визначений сторонами з 27.07.2021 до 03.08.2021 рік, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду, тобто до 03.11.2021 року.

Не можна погодитися і з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачкою була повністю погашена заборгованість по кредиту 02.11.2021 року, оскільки такі висновки суду були зроблені при неповному з`ясуванні обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Так, у відповіді на відзив представник позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Тараненко А.І. звертав увагу суду на те, що в розрахунках, наданих ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (додаток №24 та №25 до позовної заяви), при відступленні прав вимоги наявне балансове списання грошових коштів від клієнта до фактора відповідно до бухгалтерського обліку, яке жодним чином не стосується сплати заборгованості боржником.

З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», станом на 02.11.2021 року (дату продажу права вимоги) вбачається, що за ОСОБА_1 нараховується заборгованість за кредитним договором № 272828800 від 27.07.2021 року, з яких: 11999,28 грн - тіло кредиту; 14695,50 грн - нараховані проценти з урахуванням сплачених відповідачкою коштів в сумі 7528,00 (а.с.86-88). Крім того, в колонках сплачено тіло вказано 11999,28 грн та сплачено проценти вказано 14695,50 грн.

Оцінючи вказаний розрахунок заборгованості, суд першої інстанції належним чином не перевірив доводів позивача щодо того, що зазначені кошти є нічим іншим як балансовим списанням грошових коштів, та не зважаючи на те, що стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо сплати кредитної заборгованості у зазначених розмірах зробив хибні висновки про погашення відповідачкою в повному обсязі суми кредиту 02.11.2021 року.

Наведене дає підстави для висновку про наявність у ОСОБА_1 кредитної заборгованості, яка станом на 02.11.2021 року становить 26694,78 грн. з яких: 11999,28 грн - заборгованість за тілом кредиту; 14695,50 грн - заборгованість за відсотками.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно з п.2.1 якого було передбачено, що Клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.20-47).

Згідно з термінами, наведеними в розділі І зазначеного договору факторингу: кредитний договір, укладений між Клієнтом та Боржником, права вимоги за яким відступаються; право вимоги всі права Клієнта та кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому; реєстр прав вимог перелік прав вимог до боржників, що відступається за цим Договором.

Строк дії договору факторингу №28/1118-01 з урахуванням додаткових угод №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022 та №32 від 31.12.2023, якими вносилися зміни до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 було продовжено до 31.12.2024 включно.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №158 від 02.11.2021 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 26694,78 грн.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було відступлено право вимоги, зазначене у відповідних реєстрах прав вимоги, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 (а.с.48-72).

Строк дії договору факторингу №05/0820-01 згідно з п.8.2 було встановлено до 04.08.2021.

Крім того, додатковими угодами №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 вносилися зміни до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 30.12.2024 включно (а.с.57-58).

З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс», вбачається, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість за кредитним договором №272828800 від 27.07.2021, з яких: 11999,28 грн тіло кредиту; 27611,34 грн нараховані проценти (а.с.91).

В подальшому право вимоги за кредитним договором №272828800 від 27.07.2021 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на підставі договору факторингу №3009/24 від 30.09.2024 було відступлено на користь ТОВ «Юніт Капітал» (а с.72).

Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №3009/24 від 30.09.2024 від ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 39610,62 грн.

Позивач, посилаючись на вказані обставини та положення ст.ст.512, 514 ЦК України, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №272828800 від 27.07.2021 у розмірі набутої вимоги за договором факторингу №3009/24 від 30.09.2024, що становить 39 610,62 грн.

Стороною відповідача розрахунок суми кредитної заборгованості належними та допустими доказами не спростовано, доказів виконання боргових зобов`язань не надано.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Нормою ст.639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

З кредитного договору № 272828800 від 27.07.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», вбачається, що відповідно до вимог ч.1 ст.638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодилася на визначені у ньому умови кредитування, взяла на себе відповідні зобов`язання.

З матеріалів справи також слідує, що відбулася заміна кредитодавця на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги за кредитним договором від 27.07.2021 року №272828800, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

Оскільки відповідачка в добровільному порядку отримані у кредит кошти не повернула, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь кредитора ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість у розмірі 39610,62 грн, що складаються з: 11999,28 грн - заборгованість за тілом кредиту, 27611,34 грн - заборгованість за відсотками.

Вирішуючи спір у справі, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки обставинам, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення учасників справи, іншим фактичним даним, які випливають із встановлених обставин, а тому висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ТОВ «Юніт Капітал», без оцінки вказаних обставин у сукупності, не може вважатись обґрунтованим.

Посилання суду першої інстанції на відповідні правові позиції Верховного суду без врахування конкретних обставин цієї справи є помилковим.

З огляду на викладене рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» у позовній заяві просило суд стягнути з відповідача на його користь витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Відповідно до ч. 1. п. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу.

Відповідно до ч.2;3 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При поданні до суду першої інстанції позовної заяви, представник позивача, адвокат Тараненко А.І. вказав орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн, що складаються: з вивчення матеріалів справи: 1 год -500,00 грн; складання позовної заяви: 2 год - 5000,00 грн; усної консультації 1 год 500,00 грн.

На підтвердження надання правової допомоги, апелянтом надано копію договору про надання правової допомоги №0110/24 від 01 жовтня 2024 року (а.с.92), копію протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №0110/24 від 01 жовтня 2024 року (а.с.95), копію додаткової угоди №9 до договору про надання правничої допомоги №0110/24 від 01 жовтня 2024 року; копію акту прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2024 року на загальну суму 6000,00 грн (а.с.100); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4956 від 24.04.2012 року (а.с.101).

Аналізуючи матеріали справи, виходячи із принципу співмірності та розумності судових витрат, апеляційний суд вважає, що визначений адвокатом розмір оплати є дещо завищеним, враховуючи, що ціна позову в цій справі становить 39610,62 грн, тобто справа в силу закону відноситься до малозначних, та визначає вартість наданих правових послуг в розмірі 3000 грн, які відповідають критерію реальності адвокатських витрат, підготовка та складання позовної заяви, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Також згідно ч.13 ст.141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» сплачені та документально підтверджені витрати, понесені в суді апеляційної інстанції, на сплату судового збору в сумі 3633,60 грн (а.с.16 т.2).

Повний текст постанови складено 05.02.2026р.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» () заборгованість за кредитним договором № 272828800 від 27.07.2021 року у розмірі 39610,62 грн та судові витрати, понесені в суді першої та апеляційної інстанції, у вигляді сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та 3633,60 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 3000,00 грн

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуюча Л.В. Базіль

Судді: Л.А. Приходько

С.В. Радченко