Справа № 559/3683/25
Провадження № 2/559/221/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 лютого 2026 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Макеєва С.В.,

секретаря судового засідання Франчук А.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Вишковської В.І.,

представника третьої особи Романової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Вишковська Валентина Іванівна, до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Тараканівської сільської ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Вишковська Валентина Іванівна звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Тараканівської сільської ради, про позбавлення батьківських праввідносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.10.2011 року. Від шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дубенського міськрайонного суду №559/574/20 від 09.10.2020 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню доньку залишено проживати з матір`ю. Однак, спільне проживання сторони припинили ще задовго до розірвання шлюбу. Майже після народження дитини в 2016 році, відносини між сторонами погіршувались, відповідач часто йшов з дому та не повертався. Позивачка вважала та сподівалась, що відносини налагодяться і не подавала до суду на розлучення, однак час йшов, відповідач не цікавився ні сім`єю, ні дитиною, нічого не змінювалося. Тому, з 2019 року відносини остаточно припинені, відповідач повністю самоусунувся від виховання своєї дитини, не бере участі у її вихованні, та не шукає такої можливості, тобто свідомо самоусунувся з життя дитини та виконання своїх батьківських обов`язків, не зважаючи на те, що проживає в одному населеному пункті, де і дитина. Він не хвилюється чи здорова дитина, чи має вона все необхідне для гармонійного розвитку, чи ходить до школи, чи відвідує гуртки, чи в змозі позивачка утримувати дитину самостійно тощо.

У зв`язку з тим, що відповідач не брав жодної участі в утриманні дитини, позивачка звернулась до суду із заявою про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. На виконанні у Дубенському відділі ДВС перебуває виконавче провадження про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання дитини ОСОБА_3 . Станом на 17.07.2025 року заборгованість по сплаті аліментів складає 27 684,33 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданої Дубенським відділом ДВС.

Таким чином, впродовж більше шести років відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, дитину не відвідує і ніколи не відвідував, ніколи не цікавився життям доньки, не брав та не бере участі у її вихованні. Дитина зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . На сьогоднішній день дитині повних 9 років, однак вона не прив`язана до батька, оскільки знає його лише по фото, батько не бажає спілкуватися з дитиною з власної ініціативи. Дівчинка звикла, що росте без батька, батька їй замінив дідусь, батько позивачки, адже дівчинка, як і кожна дитина, потребувала і потребує батьківського тепла і турботи, опіки та піклування, любові, якої не мала від рідного батька з народження.

Відповідач, достеменно знаючи де проживає його дитина, проживаючи поряд, не поцікавився життям дівчинки, її розвитком, успіхами, потребами, не дарував іграшок, подарунків, не гуляв з нею, не вітав зі святами та днем народження, не був присутнім на першому дзвонику, коли дитина пішла до школи тощо. Дана обставина свідчить ні про що інше, як про те, що відповідача не хвилює життя його дитини. Позивачка ніколи не чинила жодних перешкод у спілкуванні відповідача з донькою, однак він сам цього не бажає.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, покладених на нього законом та, відповідно, відсутності будь-якого контакту між ним та дитиною, страждає сама дитина, порушуються її права та законні інтереси, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 18.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 23.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Представник третьої особи Тараканівськоїсільської ради у судовому засіданні зазначила, що підтримує наданий письмовий висновок Тараканівськоїсільської ради щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав та просила прийняти рішення в інтересах дитини.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

У свідоцтві про народження дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання №910 від 04.05.2016, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 08.10.2020, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,залишено проживати з позивачкою (а.с. 10-11).

Згідно інформаційної довідки Служби у справах дітей Тараканівської сільської ради від 20.08.2025 року №01-18/149/25, батько малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 до Органу опіки та піклування Тараканівської сільської ради з заявами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, оскільки проживає окремо від неї, чи з будь-якими іншими заявами щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною чи щодо перешкоджання йому у спілкуванні з нею з боку матері дитини чи інших родичів не звертався (а.с. 12).

Актом обстеження умов проживання сім`ї від 20 серпня 2025 року, встановлено що в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проживають позивачка з донькою та дідусем (станом на день подання заяви дідусь помер). Умови проживання задовільні, в будинку чисто, охайно, затишно. Кімнати мебльовані сучасними меблями, є всі необхідні речі домашнього вжитку, сучасна побутова техніка. У малолітньої ОСОБА_4 є окрема кімната, в якій облаштовано місце для сну, для підготовки до уроків, для проведення дитячого дозвілля. Дитину забезпечує мама, ОСОБА_1 , в повному обсязі одягом, взуттям, продуктами харчування, шкільним приладдям, іграшками тощо. Під час обстеження умов проживання членами комісії було з`ясовано, що малолітня ОСОБА_5 проживає в хороших умовах. Батько дитини більше шести років з донькою не проживає, проживає також у с. Микитичі, але доньку не відвідує за місцем проживання, навчання, не виховує її, не утримує, не надає ніякої допомоги, злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, чим заслуговує на позбавлення його батьківських прав (а.с. 13-14).

Згідно інформації Тараканівського ліцею Тараканівської сільської ради від 27.08.2025 року, учениця 3-го класу ОСОБА_3 завжди охайна, доглянута. Мати дитини спілкується з педагогами, які навчають доньку, систематично відвідує батьківські збори та цікавиться ліцейним життям дитини. Батько ОСОБА_3 за час навчання в ліцеї доньки жодного разу не цікавився її життям, навчанням та поведінкою, не брав участі у виховному процесі, не був присутнім на жодних батьківських зборах чи індивідуальних консультаціях, не підтримував зв`язку з класним керівником чи адміністрацією в будь-який спосіб (а.с. 15).

Відповідно до інформації, наданої КНП «Дубенський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Привільненської сільської ради від 28.08.2025 р. №131, дитина ОСОБА_3 перебуває на спостереженні в Вербській АЗПСМ. Під час звернень в амбулаторію для планових оглядів, проведення вакцинації та з приводу захворювань, дитину супроводжувала мама, ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_2 протягом останніх двох років з приводу захворювань ОСОБА_3 , планових медичних оглядів не звертався. Надати достовірну інформацію чи звертався він з моменту народження дитини немає змоги (а.с. 16).

Як свідчить розрахунок заборгованості зі сплати аліментів Дубенського відділу ДВС (ВП №73754345), заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 17.07.2025 складає 27684, 33 грн (а.с. 17).

Згідно висновку органу опіки та піклування Тараканівської сільської ради №01-31/2533/25 від 15.10.2025, затвердженого рішенням Тараканівської сільської ради №187 від 15.10.2025, вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 30-39).

Свідок ОСОБА_6 в суді показала, що вона є тіткою позивачки, та часто буває у них в гостях. Відповідач вже більше шести років не цікавиться долею дитини, та не бере жодної участі у її вихованні.

Свідок ОСОБА_7 в суді показала, що вона є мамою позивачки. Відповідач жодної участі в житті дитини не приймає вже біля шести років, попри те що проживає поруч.

Дитина ОСОБА_3 в суді пояснила, що свого батька вона інколи бачить на вулиці, проте він із нею не спілкується, та ніяким чином їй не допомагає., так триває вже багато років

IV. Норми права, які застосував суд.

За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей.

Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».

Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»).

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Стороною позивача було надано до суду достатньо доказів того, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її життям та здоров`ям, не виявляє до дитини будь-якої уваги та турботи, і подання позову, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини.

Під час розгляду справи, зокрема і з пояснень самої дитини, встановлено, що батько з нею не спілкується та не відвідує її.

Суд першочергову увагу приділяє якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з біологічним батьком контакту не має та не прагне до спілкування та взаємодії з ним, а відповідач не виконує батьківські обов`язки, тому є підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої доньки, відповідно п.2 ч.1 ст.164 СК України.

Також, суд роз`яснює ОСОБА_2 , що у відповідності до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Згідно ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 1211, 20 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 223, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 164, 166, 169, 180 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Вишковська Валентина Іванівна, до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Тараканівської сільської ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 понесені судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп. на повернення сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його підписання. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Тараканівської сільської ради Дубенського району Рівненської області, адреса: вул. Львівська, буд. 117, с. Тараканів, Дубенського району, Рівненської області, .

Суддя: С.В. Макеєв