ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 681/869/25

Провадження № 22-ц/820/327/26

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю апелянта та його представника,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 13 листопада 2025 року, суддя Горщар А.Г., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки і піклування - виконавчий комітет Полонської міської ради Шепетівського району Хмельницької області, військова частина НОМЕР_1 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,

встановив:

В липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити ОСОБА_1 його опікуном.

В обґрунтування заяви вказав, що ОСОБА_2 з 26 травня 2005 року визнано особою з інвалідністю другої групи довічно, який потребує постійного прийому підтримуючого лікування, стороннього догляду та нагляду, перебуває під спостереженням лікаря-психіатра КНП Полонської міської ради «Полонська багатопрофільна лікарня імені Н.С.Говорун».

ОСОБА_2 є хворим, дорослим чоловіком, фізично міцним та витривалим, який внаслідок психічної хвороби іноді поводить себе агресивно, має своєрідний характер, потребує відповідного чоловічого догляду, у тому числі інтимної гігієни (миття, гоління).

ОСОБА_1 є чоловіком рідної сестри ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , піклується про нього, спільно з ним проживає, створює необхідні побутові умови, забезпечує медикаментозним лікуванням, та за станом здоров`я надалі може здійснювати такий догляд.

Інші особи, які могли б здійснювати догляд за ОСОБА_2 відсутні, його батьки померли, а сестра ОСОБА_3 за станом здоров`я не може здійснювати догляд за хворим.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися приязні стосунки, останній не виявляє до заявника агресії, сприймає та слухає його як опікуна.

Виконавчим комітетом Полонської міської ради, як органом опіки та піклування, погоджено особу ОСОБА_1 на призначення опікуном над ОСОБА_2 .

Також зазначив, що сам по собі факт проходження ним військової служби не може слугувати підставою для відмови у призначенні його опікуном, оскільки законодавством України не запроваджено особливого порядку для встановлення опіки під час воєнного стану та не встановлено імперативної заборони щодо призначення мобілізованого військовослужбовця опікуном над недієздатною особою.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 13.11.2025 заяву задоволено частково. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним. В призначенні ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 відмовлено. До призначення опікуна над недієздатним ОСОБА_2 вирішено передати його під опіку органу опіки та піклування - виконавчому комітету Полонської міської ради Шепетівського району Хмельницької області.

У своєму рішенні суд зауважив, що докази у справі підтверджують обставини щодо визнання ОСОБА_2 недієздатним.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, в поданні органу опіки та піклування не наведено мотивів щодо можливості заявником виконувати обов`язки опікуна.

ОСОБА_1 з липня 2023 року призваний за мобілізацією та проходить військову службу в Збройних Силах України, відтак на даний час не зможе забезпечити ОСОБА_2 догляд, лікування та захист його цивільних прав та інтересів, що унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків опікуна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог про його призначення опікуном над недієздатним ОСОБА_2 скасувати та ухвалити нове судове рішення про повне задоволення заявлених вимог.

В обґрунтування скарги, зокрема, зауважив, що рідна сестра ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за станом здоров`я не в змозі здійснювати догляд за хворим братом, вона боїться його, оскільки він є фізично сильнішим та періодично проявляє до неї агресію. Посилання суду на неможливість здійснювати ним опіку у зв`язку із проходженням військової служби є безпідставним, оскільки жодних обмежень щодо призначення військовослужбовця опікуном чинним законодавством не встановлено.

В судовому засіданні апелянт та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити. ОСОБА_1 пояснив, що на даний час проходить військову службу у військовій частині на Сході України.

Інші учасники справи в суд не з`явилися.

Заслухавши пояснення апелянта та його представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що ОСОБА_2 з 2005 року перебуває під наглядом у лікаря-психіатра КНП Полонської міської ради «Полонська міська багатопрофільна лікарня імені Н.С.Говорун» з діагнозом: шизофренія параноїдальна форма, епізодичний тип перебігу із стабільним апато-абулічним дефектом RemС, легка розумова відсталість, є особою з інвалідністю ІІ групи довічно та за станом здоров`я потребує постійного прийому підтримуючого лікування, стороннього догляду та нагляду (а.с. 12, 15).

ОСОБА_1 є чоловіком рідної сестри ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 20-24).

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта судово-психіатричного відділення №754 Хмельницької філії державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» від 18.09.2025, ОСОБА_2 страждає стійким хронічним психічним розладом - інші форми шизофренії, за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 75-76).

Батьки ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , померли ІНФОРМАЦІЯ_2 та 25.01.2025, відповідно (а.с. 18, 19).

Рідна сестра ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно з довідкою №26, виданою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Полонської міської ради Полонської міської ОТГ» 10.02.2025, за станом здоров`я не може здійснювати догляд за хворим (а.с. 33).

За даними витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 (а.с. 11).

За даними акту №35 від 14.02.2025 року про обстеження умов проживання особи, що потребує опіки, піклування, ОСОБА_2 мешкає за вище вказаною адресою разом з ОСОБА_1 , який є чоловіком його сестри (а.с. 36).

ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади (а.с. 27).

Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», відомості щодо наявності незнятої чи непогашеної судимості у заявника відсутні (а.с. 28).

Згідно з довідками КНП «ЦПМСД Полонської міської ради» від 04.04.2025 та «Полонська міська багатопрофільна лікарня імені Н.С. Говорун» ОСОБА_1 за станом здоров`я може здійснювати догляд за хворим, на обліку в лікаря-психіатра та під спостереженням лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 31, 32).

Відповідно до довідки №26 від 10.02.2025, виданої КНП «ЦПМСД Полонської міської ради», ОСОБА_3 за станом здоров`я не може здійснювати догляд за хворим (а.с. 33).

Заявник перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України з 06.07.2023 по теперішній час, що підтверджується довідкою вказаної військової частини від 23.06.2025, №3-48/6176 (а.с. 29).

Згідно з поданням органу опіки та піклування виконавчого комітету Полонської міської ради від 27.02.2025, орган опіки та піклування вважає можливим призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , у разі визнання його недієздатним (а.с. 35).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що її брат, ОСОБА_2 проживав з батьком ОСОБА_5 до смерті останнього у січні 2025 року. Брат має психічні розлади, після смерті батька живе сам, примітивно може себе обслуговувати, зробити чай, ввімкнути телевізор, ввімкнути та вимкнути світло, годувати собаку, отримувати пенсійні виплати. Вона періодично приходить до нього, складає комунальні рахунки та оплачує їх, допомагає брату в побутовому обслуговуванні, куховарить. Брат іноді проявляє агресію щодо неї в формі сварок, агресивних висловлювань, відштовхувань, тому вона його боїться. ОСОБА_2 агресивних фізичних дій щодо неї не вчиняє. Заявник, який є чоловіком свідка, є для ОСОБА_2 авторитетом, він слухається ОСОБА_1 . У разі призначення чоловіка опікуном, вона продовжить доглядати брата на побутовому рівні.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду пояснили, що ОСОБА_2 спокійний, але має відхилення в поведінці, замкнутий, не йде на контакт, потребує допомоги. Доглядає за ним ОСОБА_3 зі своїм чоловіком ОСОБА_1

ОСОБА_2 слухається ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 не слухає, кричить до неї, словесно виявляє агресію. ОСОБА_2 сам одягається, пересувається.

Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Ст. 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Приписами ст. 62 ЦК України визначено, що опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Спільним наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999, №34/166/131/88, затверджено Правила опіки та піклування, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17.06.1999, за №387/3680 (далі - Правила).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Згідно з п.п. 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишилися без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.

Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).

Відповідно до п. 3.1. Правил при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Також, п. 3.3 Правил визначено перелік документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна, а саме: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органу опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі.

У постанові Верховного Суду від 08.01.2024 у справі №753/1905/22 (провадження №61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №736/1508/17 (провадження №61-39361св18), від 28.02.2024 у справі №372/3474/21 (провадження №61-16349св23).

У ч.ч. 2-5 ст. 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Тлумачення зазначених норм права дає підстави для висновку, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації (постанова Верховного Суду від 08.01.2024 у справі №753/1905/22).

Згідно з ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна (постанова Верховного Суду від 24.07.2024 року у справі №727/597/24).

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2 ст. 3 СК України).

Сімейний кодекс України регулює зокрема сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини, між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком, між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому (ст. 2 СК України).

Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999, №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не є родичем чи то членом сім`ї ОСОБА_2 .

Доказів щодо неможливості виконувати обов`язки опікуна іншими особами, зокрема сестрою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , матеріали справи не містять.

Довідка №26 від 10.02.2025 року про неможливість ОСОБА_3 за станом здоров`я здійснювати догляд, не спростовує можливості ОСОБА_3 бути опікуном рідного брата, враховуючи здійснення нею періодичного догляду за ОСОБА_2 на даний час. В той же час, у вказаній медичній довідці, яка підписана одним лікарем КНП «ЦПМЄД Полонської міської ради», відсутня інформація щодо причини неможливості здійснення ОСОБА_3 догляду за братом за станом здоров`я, вона має формальний характер та не може слугувати доказом неможливості ОСОБА_3 виконувати обов`язки опікуна рідного брата.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що опікунство передбачає правовий статус, який надається особі або установі для захисту прав та інтересів недієздатного, в той час як догляд передбачає безпосереднє надання фізичної підтримки людині з інвалідністю.

В суді підтверджено факт здійснення догляду за ОСОБА_2 в тому числі дружиною заявника, ОСОБА_8 .

Матеріали справи, зокрема, і подання органу опіки та піклування, не містять доказів щодо обґрунтування дійсної, фактичної можливості ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, проходить військову службу за мобілізацією, здійснювати опіку над ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відповідне подання органу опіки та піклування суд першої інстанції правомірно визнав необґрунтованим.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав виснувати про неправильне застосування судом норм матеріального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 13 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 лютого 2026 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова