Провадження № 2/522/2858/26
УХВАЛА

03 лютого 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Запольської А.М.,

сторони в судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про застосування до відповідача заходів процесуального примусу у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» про повернення безпідставно набутого майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «МІТРІДАТ ОДЕСА», третя особа ТОВ «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» про повернення безпідставно набутого майна.

22.09.2025 надійшло клопотання ОСОБА_1 про застосування до адвоката відповідача заходів процесуального примусу, передбачених п. 1 ч .5 ст. 144 ЦПК України у вигляді штрафу.

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідачем подано до суду документ, не існування оригіналу якого вже встановлено рішенням суду у справі № 916/3137/21, що набрало законної сили, а отже такі дії свідчать про відверту недобросовісність відповідача та його представника, а також про зловживання ними процесуальними правами з метою введення суду в оману та затягування судового процесу. Мотивом, або умислом подання таких доказів до суду є введення суду в оману з метою впливу на вирішення спору на свою користь. Такі дії адвоката позивача є протизаконними діями за які передбачено відповідальність.

Розглянувши клопотання, суд виходить з наступного.

Права та обов`язки учасників справи урегульовані положеннями ст. 43 ЦПК України.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України). Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 43 ЦПК України у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

За правилом частини першої статті 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Відповідно до частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

У наведеному випадку суд не вбачає підстав для застосування до відповідача та його адвоката заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, оскільки право подавати докази приписами п. 2 ч. 1 ст. 43 ЦПК України віднесено до прав учасників справи, натомість оцінка доказів відповідно до положень ст. 89 ЦПК України є дискрецією суду, а тому кожному доказу судом буде надано належну правову оцінку під час дослідження доказів за участі сторін та враховано під час ухвалення рішення.

За наведених обставини, підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу відсутні.

Керуючись статтями 43, 143, 144, 148 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про застосування до відповідача заходів процесуального примусу у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» про повернення безпідставно набутого майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 04.02.2026.

Суддя І.А. Павлик