Номер провадження 2/754/4214/26
Справа № 754/714/26
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2026 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Сенюта В.О., вивчивши письмові матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до помічника судді з Касаційного цивільного суду про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва позовом до відповідача - помічника судді з Касаційного цивільного суду про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 27.01.2026 позовна заява залишена без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання ухвали.

Позовна заява залишена без руху у зв`язку із тим, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України. Позивач не вказав відповідача, зазначивши лише посаду особи, що не може вважатися виконанням вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. В порушення вимог ст.ст. 43, 177 ЦПК України позивач не надав докази направлення позовної заяви з додатками іншим учасникам розгляду справи. Таким чином, на виконання вимог ст.ст. 43, 175, 177 ЦПК України позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та направити позовну заяву із додатками відповідачу про що надати суду докази.

28.01.2026 позивач подав на адресу суду заяву про усунення недоліків.

Проте, суд заяву позивача про усунення недоліків до уваги не приймає, оскільки вимоги ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 27.01.2026 не виконані, вказані судом недоліки не були усунуті позивачем у наведений спосіб та строк, а відтак позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Також, суд роз`яснює позивачу про те, що відповідно до ч. 7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Крім того, необхідно в даному випадку також зазначити, що повернення позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.185, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до помічника судді з Касаційного цивільного суду про відшкодування моральної шкоди визнати неподаною та повернути.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення та підписання ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 30.01.2026.

Суддя В.О. Сенюта