Провадження №: 4-с/336/5/2026
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючої судді Худіної О.О.,

з участю секретаря Дорошенко К.В.,

представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_2 , на дії державного виконавця, суб`єкт оскарження старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ляшенко Дмитро Дмитрович, зацікавлені особи Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 ,

встановив:

29.01.2026 у провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Худіної О.О. надійшли матеріали скарги ОСОБА_2 , на дії державного виконавця, суб`єкт оскарження старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ляшенко Дмитро Дмитрович, зацікавлені особи Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 .

Скарга мотивована наступним.

На виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №79456870 відкрите за виконавчим листом №333/5676/24 виданим 10.10.2025 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 31.10.2025 винесена старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ляшенко Дмитром Дмитровичем від 31.10.2025.

Відповідно до виконавчого листа зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у вільному спілкуванні, вихованні та побаченнях його з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити такі способи участі батька у вихованні сина, а саме:

- на період відпустки батька ОСОБА_3 , за попередньою домовленістю з матір`ю, ОСОБА_2 , з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дитини зустрічі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з малолітнім сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоденно з 13.00 год. до 19.00 год. з урахуванням графіку навчання дитини та в присутності матері дитини ОСОБА_2 , без присутності третіх осіб, з правом відвідування дитячих розважальних закладів;

- щоденно в період з 20.00 год. до 21.00 год., але не більше 30 хвилин, здійснення спілкування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку (Viber, НОМЕР_1 , Telegram) за номером мобільного телефону, вказаного матір`ю ОСОБА_4 НОМЕР_2 .

13.01.2026 Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ляшенко Дмитром Дмитровичем постановлено: «за невиконання рішення суду в частині щоденного спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку (Viber, WhatsApp, Telegram) накласти на боржника: ОСОБА_2 … штраф на користь держави у розмірі 1700 грн.»

Як вказано у оскаржуваній постанові:

15.12.2025 надійшла заява стягувача про невиконання рішення суду в частині побачення з дитиною.

18.12.2025 надійшла заява стягувача про невиконання рішення суду в частині щоденного спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку (Viber, WhatsApp, Telegram).

Разом з тим 18.12.2025 надійшли пояснення від боржника в яких ОСОБА_2 посилається на відключення світла, нестабільний інтернет, виконання домашніх завдань у зв`язку з чим 15.12.2025 та 17.12.2025 спілкування дитини з батьком не відбулось. Вищевикладені пояснення не є суттєвими підставами, що унеможливили спілкування дитини з батьком.

Під час зустрічі державного виконавця з сторонами виконавчого провадження, сторони дійшли згоди йти на компроміси, спілкуватись на протязі дня ураховуючи графіки відключень та інші справи. Спілкування батька з дитиною не є обов`язком однієї сторони телефонувати, писати повідомлення, направляти голосові або відео повідомлення першим (бути ініціатором спілкування).»

З вказаним висновком виконавця скаржниця не погоджується у зв`язку із наступним.

ОСОБА_2 щоденно, з понеділка по п`ятницю працює бухгалтером на ТОВ «ДВ КОМПАНІ», з графіком роботи з 09.00-18.00, тривалість робочого тижня 40 годин. Про що виконавцю достеменно відомо.

Відповідно до графіку відключень світла у будинку, де проживає ОСОБА_2 із сином, як раз 15.12.2025 та 17.12.2025 світла не було у період часу з 19.30 до 24.00 години та з 16.30 до 21.30 години відповідно.

Рішенням суду та виконавчим листом вказано ОСОБА_2 не чинити перешкоди щодо щоденного спілкування ОСОБА_3 із сином в період з 20.00 год. до 21.00 год., але не більше 30 хвилин, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку (Viber, НОМЕР_1 , Telegram) за номером мобільного телефону, вказаного матір`ю ОСОБА_4 НОМЕР_2 .

15 та 17 грудня ОСОБА_3 відправив на номер телефону ОСОБА_2 для сина голосові повідомлення виключно на Viber. Інших спроб зв`язатися із сином ОСОБА_3 не вчиняв в ці дні. На звичайний мобільний зв`язок він не телефонував, на інші месенджери голосові аудіо сповіщення також не направляв та вхідних дзвінків не було. Через відключення світла в будинку, домашній інтернет (Wi-Fi роутер) у ОСОБА_2 не працював, бездротовий Інтернет 4G на телефоні ОСОБА_2 працював із перебоями та не стабільно, тому аудіо сповіщення, які мати отримала на свій номер телефону у Viber для сина від ОСОБА_3 , не могла загрузити, щоб відповісти своєчасно. Відключення світла є суттєвим зовнішнім чинником, який не залежав від скаржника, щоб забезпечити спілкування батька із сином через мобільні застосунки (месенджери), які працюють через мережу Інтернет. Підключення до мережі Інтернет залежить від електропостачання та якості і швидкості мобільного Інтернету. Під час відключення світла в місті значно обмежується трафік самим операторами зв`язку, щоб зберегти в пріоритеті звичайні телефонні дзвінки. У такому випадку хочеться запитати у старшого державного виконавця Ляшенко Д. Д., яким чином на його думку, ОСОБА_2 без працюючих через Інтернет месенджерів, повинна була забезпечити спілкування сина з ОСОБА_3 у Viber? Якщо врахувати, що вдень вона працює, дитина на заняттях, а у вечорі відсутнє електропостачання в її житлі.

Щодо інших тверджень старшого державного виконавця Ляшенко Д. Д. зазначає наступне:

-по-перше, ОСОБА_2 працює, дитина відвідує заняття (підготовка до школи) та логопеда, інші розвиваючі заняття протягом дня, на які дитину відводять інші родичі, а тому спілкуватися протягом дня у будні дні не має такої можливості;

-по-друге, судовим рішенням встановлено час спілкування не більше 30 хв протягом часу з 20.00-21.00 години. Цей час був визначений членами комісії органу опіки та піклування, під час бесіди із батьками дитини. Саме час з 20.00-21.00 є оптимальним для телефонного спілкування батька з сином. При цьому, ОСОБА_3 є військовослужбовцем і під час вирішення питання його участі у вихованні та спілкуванні із сином у органі опіки та піклування зазначив, що не може дзвонити в будь-який час та приймати телефонні дзвінки, щоб не розсекретити своє і військової бригади місце розташування. Тому саме під час усної бесіди було визначено, що телефонує саме ОСОБА_3 сину та у визначений час, якщо він може. А виконавець змінюючи рішення суду, не обізнаний в усіх обставинах справи, визначає самовільно, що спілкування може відбуватися протягом дня;

-по-третє, у оскаржуваній постанові виконавцем не зазначено, які саме дії чи бездіяльність ОСОБА_2 призвели до перешкод у спілкуванні сина із батьком 15 та 17 грудня 2025.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, порушено їх права чи свободи. Справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів. Отже вбачається, що виконавець не перевірив наявність умов для такої відповідальності, зокрема вини ОСОБА_2 у незабезпеченні спілкування батька із сином в ці дати.

Просила дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ляшенко Д.Д. при винесенні постанови про накладення штрафу від 13.01.2026 на ОСОБА_2 , визнати неправомірними та скасувати постанову.

Ухвалою суду від 30 січня 2026 року було поновлено строк для звернення до суду, відкрите провадження у справі за матеріалами скарги, призначене судове засідання.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явилась, розгляд скарги проводився за участі її представника, яка підтримала скаргу на підставі доводів викладених у останній.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився.

У судове засідання державний виконавець Ляшенко Д.Д., а також інший представник державної служби не з`явився, про дату, час та місце проведення були повідомлені належним чином (31.01.2026 р. згідно з відміткою про отримання ухвали), матеріали виконавчого провадження надані для огляду у судове засідання не були. Державним виконавцем будь які клопотання, пояснення або заперечення до суду не надходили.

Заслухавши представника скаржниці, вивчивши матеріали справи, оцінивши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, суд знаходить скаргу, такою, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань.

Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

За статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 448 ЦПК України).

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

27 січня 2026 року Запорізький окружний адміністративний суд відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі за заявою ОСОБА_2 до Центрального ВДВС у м. Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, інша особа ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування постанови, та роз`яснив заявнику, що розгляд справи відносить до юрисдикції Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Судом встановлено, що:

31.10.2025 старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Ляшенко Д.Д. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за Виконавчим листом № 333/5676/24 виданого 10.10.2025 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про зобов`язання ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у вільному спілкуванні, вихованні та побаченнях його з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити такі способи участі батька у вихованні сина, а саме:

- на період відпустки батька ОСОБА_3 , за попередньою домовленістю з матір`ю, ОСОБА_2 , з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дитини зустрічі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з малолітнім сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоденно з 13.00 год. до 19.00 год. з урахуванням графіку навчання дитини та в присутності матері дитини ОСОБА_2 , без присутності третіх осіб, з правом відвідування дитячих розважальних закладів;

- щоденно в період з 20.00 год. до 21.00 год., але не більше 30 хвилин, здійснення спілкування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку (Viber, НОМЕР_1 , Telegram) за номером мобільного телефону, вказаного матір`ю ОСОБА_4 НОМЕР_2 .

18.12.2025 ОСОБА_2 державному виконавцю було надано звіт щодо спілкування по телефону ОСОБА_3 із сином з 15 по 17 грудня 2025, відповідно до якого

Відповідно до рішення суду спілкування дитини із батьком відбувається за номером мобільного телефону (боржника) у період з 20.00 до 21.00 годину, але не більше 30 хв.

15.12.2025 (понеділок) о 20.05 год. Від ОСОБА_3 відправлені голосові повідомлення на її номер. Голосові повідомлення дитина разом із матір`ю прослухала пізніше. Через відключення світла (у понеділок не було світла з 19.30 до 24 години, черга 6.2) виникають труднощі із спілкуванням через мобільний інтернет, при цьому мати з дитиною робили домашні завдання, що задали ОСОБА_6 і побачили смс, що прийшли від ОСОБА_3 набагато пізніше. У відповідь ОСОБА_3 боржник написала, що наступного дня зможуть відповісти, бо багато домашніх завдань не виконаних залишилось після вихідних. Дитина о 21.00 вже збиралась до сну.

У своєму звіті ОСОБА_2 повідомила державного виконавця про негідну поведінку стягувача під час спілкування із сином.

16.12.2025 (вівторок) о 20.30 год надійшло два голосових смс від ОСОБА_7 , так як дитина готувала домашні завдання і вони поспішали до відключення світла, то відповісти ОСОБА_6 зміг о 21.10 год., були надіслані аудіо сповіщення. Дитина надсилала та відповідала на голосові батька до 21.25 год.

17.12.2025 (середа) о 19.44 год відправлено аудіо сповіщення від ОСОБА_3 . Відключення світла у будинку було з 16.30 до 21.30. Графік відключень та номер черги вона надсилала ОСОБА_3 , щоб він враховував під час надсилання своїх сповіщень. Зазначили, що не одразу отримує смс коли відсутнє світло. О 21.00 год. Дитина вже спала, тому відповідь відсутня.

Крім того, ОСОБА_2 повідомила державного виконавця про обставини зустрічей ОСОБА_3 із сином, та негативний вплив останнього на поведінку дитини.

До вказаного Звіту боржником додані скрін з вайберу та інформація щодо відключень світла, фото домашніх завдань дитини.

Також до матеріалів скарги додана особиста переписка між скаржницею та стягувачем, якою частково підтверджується обставини викладені у звіті наданого державному виконавцю.

Згідно із Наказом № 70к від 01.09.2025 ОСОБА_2 прийнята на роботу з 02.09.2025 бухгалтером ТОВ «ДВ КОМПАНІ», з графіком роботи з 09.00 до 18.00.

13.01.2026 старшим державним виконавцем при примусовому виконані Виконавчого листа № 333/5676/24 виданого 10.110.2025 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя встановлено:

11.12.2025 в телефонному режимі державний виконавець викликав боржника та стягувача до відділу за адресою: м. Запоріжжя, вул. Брюллова, 5, для встановлення подальшого побачення з дитиною. 12.12.2025 побачення з дитиною відбулося. Боржника ОСОБА_2 зобов`язано не чинити перешкоди в побаченні дитини з батьком, повідомлено про відповідальність у разі невиконання рішення суду в присутності представника боржника адвоката Гешевой Ю.Л., про що складено акт державного виконавця та відібрано підписи всіх залучених осіб. Сторони погодились йти на компроміс для подальшого виконання рішення суду.

15.12.2025 надійшла заява стягувача про невиконання рішення суду в частині побаченні з дитиною.

18.12.2025 надійшла заява стягувача про невиконання рішення суду в частині щоденного спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку (Viber, WhatsApp, Telegram).

Разом з тим 18.12.2025 надійшли пояснення від боржника, в яких ОСОБА_2 посилається на відключення світла, нестабільний інтернет, виконання домашніх завдань у зв`язку з чим 15.12.2025 та 17.12.2025 спілкування дитини з батьком не відбулось.

Вищевикладені пояснення не є суттєвими підставами, що унеможливили спілкування дитини з батьком. Під час зустрічі державного виконавця з сторонами виконавчого провадження, сторони дійшли згоди йти на компроміси, спілкуватись на протязі дня ураховуючи графіки відключень та інші справи. Спілкування батька з дитиною не є обов`язком однієї сторони телефонувати, писати повідомлення, направляти голосові або відео повідомлення першим (бути ініціатором спілкування).

У зв`язку з вищевикладеним відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Боржника ОСОБА_2 зобов`язано не чинити перешкоди в побаченні дитини з батьком. Виконувати рішення у встановленому судом порядку. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, державним виконавцем 13.01.2026 винесено постанову про накладення штрафу, згідно з якою: за невиконання рішення суду в частині щоденного спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку (Viber, WhatsApp, Telegram) накладено на боржника ОСОБА_2 штраф на користь держави у розмірі 1700 грн.; зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Вирішуючи вимоги заявника, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 448 ЦПК України).

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Державний виконавець не має права самостійно змінювати зобов`язання, суму заборгованості, спосіб та порядок виконання, вказані у виконавчому листі. Він зобов`язаний виконувати рішення суду в тому вигляді, в якому воно було прийнято. Зміна зобов`язань здійснюється виключно судом за заявою сторін.

З досліджених судом матеріалів не вбачається, що державним виконавцем були якимось чином змінені зобов`язання встановлені рішенням суду. Навпаки з оскаржуваної постанови вбачається, що державним виконавцем зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди в побаченні дитини з батьком, виконувати рішення у встановленому судом порядку.

При цьому, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без урахування усіх обставин та поважних причин неможливості виконання рішення суду боржником в частині щоденного спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку.

У тому числі, при винесенні вказаної постанови державним виконавцем не врахована як поведінка боржника, котра задля належного виконання рішення суду неодноразово повідомляла стягувача про проблеми зі зв`язком, час відключення за графіком електроенергії у місті їхнього мешкання, так і пасивної поведінки стягувача, який не здійснив спроби зв`язатися із сином іншим шляхом (окрім за допомогою месенджера Viber) у встановлений судом час.

Враховуючи викладене, твердження державного виконавця про відсутність суттєвих підстав, що унеможливили спілкування дитини з батьком необґрунтовані, зроблені на підставі поверхнево встановлених обставин. Державний виконавець не переконався належним чином у відсутності поважних причин неможливості виконання боржником рішення суду, що призвело до прийняття передчасного, необґрунтованого рішення про накладення штрафу.

Таким чином, можна зробити висновок про безпідставність накладення на Боржника штрафу на користь держави у розмірі 1700 грн., оскільки Державним виконавцем були грубо порушені вимоги ч. 3 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», що є беззаперечною підставою для визнання неправомірною та скасування Постанови від 13.01.2026.

На підставі викладеного, керуючись статтями 457-453 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 , на дії державного виконавця, суб`єкт оскарження старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ляшенко Дмитро Дмитрович, зацікавлені особи Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати не правомірними дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ляшенко Д.Д. при винесенні постанови про накладення штрафу від 13.01.2026 на ОСОБА_2 .

Скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ляшенко Д.Д. від 13.01.2026 про накладення штрафу на ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду безпосередньо.

Ухвала складена у повному обсязі та підписана 09.02.2026.

Суддя О.О.Худіна