Справа № 490/745/26
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позову без руху

04 лютого 2026 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Громадської організації "ДОФ про визнання цивільного договору трудовим договором, стягнення середнього заробітку під час хвороби та стягнення коштів за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з даним позовом до відповідача, в якому просить:

- Визнати що цивільно-правовий договір №14-1 від 28 квітня 2025 р. є трудовим договором

- Стягнути з відповідача на користь позивача середню зарплату за період хвороби Заробітна плата за період хвороби та час вимушеного прогулу згідно пункту 4.1 цивільно-правового договору N?14-1 визначається із рахунку

983,60 грн. в робочій день, але без податків (18% податок з доходів фізичних осіб та 5% військового збору): 757,37 грн. .

Розрахунок суми, що стягується з відповідача. Вимушений прогул за період хвороби з 30.07 по 29.08 2025 р. з них робочих днів - 23.

23*757,37 = 17419,51 грн.

- Стягнути з відповідача на її користь середню заробітну плату під час вимушеного прогулу. 10.09.2025 р. була прийнята на іншу роботу.

Вимушений прогул 1.09 - 10.09.2025 р. зіставив 7 робочих днів.

7*757,35 = 5301,59 грн.

- компенсацію моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачкою заявлено 1 вимога немайнового характеру та 3 вимоги майнового характеру, проте судовий збір не сплачено з посиланням на звільнення від його сплати.

Разом із тим доказів, які б підтверджували наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, суду не надано.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Оскільки заявлені позовні вимоги не належать до категорії справ про стягнення заробітної плати чи поновлення на роботі, підстави для звільнення позивачки від сплати судового збору відсутні.

За таких обставин позивачка зобов`язана сплатити судовий збір за кожну позовну вимогу у розмірі 1 331,20 грн, що у загальному розмірі становить 5324,80 грн.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при об`єднанні в одній заяві кількох позовних вимог, судовий збір сплачується в розмірі визначеному ставками, встановленими для відповідних позовів, за кожну таку вимогу окремо.

Відповідно до тієї ж Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10, від 17.10.2014 року, у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру, судовий збір, згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI, підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому, судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогамст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Громадської організації "ДОФ про визнання цивільного договору трудовим договором, стягнення середнього заробітку під час хвороби та стягнення коштів за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків заяви, який не може перевищувати семи днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачам, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гуденко О.А.