Справа №949/143/26
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

04 лютого 2026 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Тарасюк А.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дубровицька міська територіальна громада про встановлення факту проживання,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою та просить встановити факт її постійного проживання в с. Залужжя Сарненського району Рівненської області з 02.01.1989 по 15.01.1989 (14 днів), з 06.06.1989 по 05.07.1989 (30 днів), з 03.08.1989 по 31.08.1989 (29 днів), з 01.01.1990 по 14.01.1990 (14 днів), з 02.07.1990 по 31.08.1990 (1 місяць 30 днів), з 01.01.1991 по 14.01.1991 (14 днів), з 18.06.1991 по 07.07.1991 (21 днів), з 21.07.1991 по 01.09.1991 (1 місяць 11 днів), з 30.12.1991 по 12.01.1992 (14 днів), з 18.06.1992 по 21.06.1992 (4 дні), з 05.07.1992 по 31.08.1992 (1 місяць 27 днів).

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, розглянувши матеріали заяви, суддя дійшов до наступного.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою, а згідно п. 5 ч. 2 вказаної статті цього Кодексу справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частина 3 ст. 294 ЦПК України передбачає, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Отже, заяви у справах окремого провадження повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним нормам процесуального законодавства, що врегульовують порядок вирішення судом порушеного питання, зокрема у справах за заявами про розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, встановленого статтями 316, 318-319 ЦПК України.

Так, згідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно з ч. 3 ст. 42 ЦПК України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Крім того, у ч. 4 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Поняття заінтересованих осіб в окремому провадженні обмежене за змістом.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Разом з тим, Верховний Суд України у своєму листі від 01 січня 2012 року вказує на те, що сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме:

- тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки;

- якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту заселення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва.

Крім того, ст. 318 ЦПК України визначено, що заява має містити мету з якою заявник просить встановити відповідний факт.

Зазначення заявницею у заяві мета звернення до суду, що встановлення вищевказаного факту їй необхідне для оформлення різного роду документів для отримання компенсацій та пільг, а також для впорядкування інформації про місце проживання для створення умов за яких вона зможе користуватися пільгами передбаченими, зокрема, Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є неконкретизованою, що не відповідає п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України.

Таким чином, заявник в залежності від мети встановлення юридичного факту не визначила організацію чи установу (заінтересовану особу), в якій буде реалізовувати рішення про встановлення факту постійного проживання на відповідній території у відповідні періоди.

Разом з тим, зазначення заявницею заінтересованою особою Дубровицька міська територіальна громада є некоректним, оскільки територіальна громада є первинним суб`єктом місцевого самоврядування, що представляє жителів, але за законодавством України вона не є юридичною особою. Юридичними особами публічного права є органи місцевого самоврядування (ради, їх виконавчі органи), через які громада реалізує свої права, управляє майном та бюджетом. Тобто, територіальна громада є об`єднанням жителів, а не організаційною структурою і саме сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи є юридичними особами, що діють від імені громади.

Таким чином, територіальна громада - це суб`єкт права, а ради - це органи, що володіють статусом юридичної особи та, відповідно, можуть бути учасниками процесу, у даному випадку, заінтересованою особою.

Враховуючи викладене вище, заявнику слід уточнити зміст своїх вимог із врахуванням зазначених вище вимог.

Також, в порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заява не містить відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у заявника, заінтересованої особи та не зазначено її ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України. Таким чином заявнику необхідно зазначити такі відомості.

Крім того, у разі залучення всіх належних заінтересованих осіб до участі у справі, заявниці необхідно зазначити дані цих осіб відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити також підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, в порушення вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява такого підтвердження не містить.

Таким чином, за наявності зазначених недоліків заяви провадження у справі не може бути відкрито.

Відтак заявниці необхідно виправити вищевказані недоліки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

Тому, зважаючи на вищевикладене та наявні недоліки, в силу ст. 185 ЦПК України, рахую, що заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строк п`ять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом приведення останньої у відповідність до положень чинного законодавства, врахувавши зазначені недоліки, а також надання заяви в новій редакції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дубровицька міська територіальна громада про встановлення факту проживання та надати заявнику для усунення вищевказаних недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Тарасюк А.М.