Справа № 523/965/26
Провадження №2-о/523/123/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2026 р.

Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Кисельов В.К., розглянувши матеріали, які надійшли за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності нерухомого майна на праві особистої власності, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2026р.. до Пересипського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності нерухомого майна - дискотеки-бару «Гольфстрім», загальною площею 232,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 на праві особистої власності.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Суддя, дослідивши заяву та додані до неї матеріали вважає, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Нормою п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зі змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України вбачається, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

У судовому порядку підлягають встановленню факти: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий та судовий.

Верховний Суд у постанові від 10 липня 2024 року у справі № 213/3417/23 зазначив, що суддя, приймаючи заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Отож судовий порядок встановлення факту, що має юридичне значення, використовується лише у випадку, коли чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку його встановлення.

Заявник у своїй заяві вказує, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 16.02.2017р. по справі №1527/3743/12 здійснено поділ майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , спору щодо нерухомого майна: однак рішення щодо дискотеки-барк «Горльфстрім» не було, обома сторонами визнавалось право ОСОБА_1 як право особистої власності на це майно, однак на даний час не встановлення факту належності вищевказаного майна ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності перешкоджає їй розпоряджатись ним на власний розсуд.

Як визначено статтею 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про юридичний факт або стан, але не спір про право цивільне.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності такого юридичного факту або стану, і факт або стан, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Фактично, враховуючи, що між сторонами вже існував спір щодо поділу спільного сумісного майна, а тому встановлення факту належності нерухомого майна - дискотеки-бару «Гольфстрім», загальною площею 232,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 на праві особистої власності, належить вирішувати саме у порядку позовного провадження, а тому суд відмовляє у відкритті провадженні за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності нерухомого майна на праві особистої власності, роз`яснивши ОСОБА_1 , що вона вправі звернутися до суду із позовом у порядку позовного провадження.

Водночас суд роз`яснює заявнику, що вона вправі звернутися до суду з позовом про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 315, ст. 353ЦПК України , суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності нерухомого майна на праві особистої власності.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 про право звернення з вищевказаними вимогами у порядку позовного провадження.

3. Зобов`язати ГУДК в Одеській області повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок, якій було сплачено 13.01.2026р. номер квитанції: 881334956.1, (*;101; НОМЕР_1 ;22030101;101 Судовий збір за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту. ГУК в Од.обл./Пересипський р-/22030101)

Ухвалу про відмову у відкритті провадження разом з позовними матеріалами - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційного скарги до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня підписання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.К. Кисельов