ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/439/26Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/4976/25 Категорія: 304090000 Годік Л.С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т. Л.
судді Новіков О. М., Сіренко Ю. В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2025 (повний текст складено 27.11.2025, суддя в суді першої інстанції Годік Л. С.) у цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «Айконс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

у серпні 2025 року ТОВ «ФК «Айконс» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № /452808 від 02.01.2020 у розмірі 6522 грн та судові витрати, мотивуючи про те, що позивач у справі набув права вимоги до позичальника за укладеними з первісними кредиторами договорами факторингу на суму, заявлену до стягнення у даній справі.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2025 позов у справі задоволено з посиланням на те, що позичальник не виконала свої договірні зобов`язання щодо повернення кредитору отриманих у кредит коштів та сплати погоджених у договорі відсотків, що свідчить про необхідність стягнення відповідної суми заборгованості.

Відповідач подала на вказане рішення суду 29.12.2025 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про стягнення відсотків та розподіл судових витрат скасувати та новим рішенням зменшити розмір заборгованості по відсоткам, що підлягає стягненню, до суми 2 570,00 грн (2000 грн тіло + 570 грн відсотки за 15 днів), зменшити витрати на правничу допомогу Позивача, що підлягають стягненню з Відповідача, до 2 000,00 грн та покласти судові витрати Скаржника (судовий збір та витрати на правничу допомогу) на Позивача.

В обґрунтування вказано на те, що строк кредитування складає 15 днів, отже саме за цей час може стягуватися заборгованість по відсоткам за кредитом, а нарахування вказаної суми боргу, виконане позивачем поза межами строку кредитування є протиправним.

Крім того, стягнута судом першої інстанції сума відшкодування за правничу допомогу позивача є необґрунтовано завищеною.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач проти її аргументів заперечив, вказавши на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, та просив рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

У своїй відповіді на вказаний відзив скаржник ОСОБА_2 наполягає на задоволенні вимог своєї апеляційної скарги.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 6522 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що 02.01.2020 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № /452808 на таких умовах:

Пункти 1.1. Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 2 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 1.2. Кредит надається строком на 15 днів, тобто до 16.01.2020. Строк дії договору 15 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. 1.3. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 693,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,9 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. 1.5. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. 1.7. Невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, https://www.eurogroshi.com.ua/. яка розміщена на сайті Товариства 1.8. Клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим Договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування».

Із довідки ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» про ідентифікацію вбачається, що ОСОБА_3 , з якою укладено Кредитний договір № /452808 від 02.01.2020, ідентифікована ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», одноразовий ідентифікатор: R66516, дата відправки ідентифікатора позичальнику: 02.01.2020.

У подальшому, 20.08.2021 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-20/08/2021 відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» відступило до ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за Кредитним договором № /452808 від 02.01.2020, укладеним із ОСОБА_3

25.08.2021 ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №1-25/08/2021, відступило право вимоги за Кредитним договором № /452808 від 02.01.2020, укладеним із ОСОБА_3 , ТОВ «ФК АЙКОНС» у зв`язку з чим останнє набуло права грошової вимоги до відповідача.

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 1-25/08/2021 від 25.08.2021 ТОВ ФК АЙКОНС набуло права грошової вимоги до ОСОБА_3 в сумі 6522 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 000 грн, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 4522 грн.

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 28.03.2025 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 6522 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 000 грн, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 4522 грн.

Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів за кредитним договором не виконала у зв`язку з чим позивач, як новий кредитор, звернувся до суду з позовом у цій справі про стягнення боргу, що складається з тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, погодженої договором.

Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що відповідач, як позичальник, отримала кошти за кредитним договором та не повернула їх у визначені строки, сплативши погоджені сторонами відсотки по кредиту, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором факторингу.

Таким чином відповідні позовні вимоги підлягають до задоволення.

При цьому доказів виконання наявних грошових зобов`язань ні перед позивачем у справі ні перед попередніми кредиторами відповідачем суду не надано. Також скаржником обґрунтованість нарахування заборгованості як по тілу кредиту (позики) так і по відсоткам у аспекті правильності математичних розрахунків та підстав їх проведення під сумнів не ставиться.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так апеляційний суд не погоджується з аргументами скаржника про те, що заборгованість по відсоткам по кредиту нарахована позивачем поза межами строку кредитування, з урахуванням такого.

Як вірно зауважує скаржник, відсотки за користування кредитом нараховуються протягом строку дії кредитного договору або до моменту зміни сторонами строку повернення кредиту в повному обсязі згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, що відповідає правовому висновку ВП ВС від 28.03.2018 у справі №444/9519/12.

У даному випадку п. 1.2 кредитного договору від 02.01.2020 передбачено, що строк дії договору 15 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором, а п.2.3 обчислення строку кредиту та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом.

Отже відсотки по кредиту за таких умов можуть правомірно нараховуватися не лише за 15 днів з моменту надання кредитних коштів, а за всю кількість днів фактичного використання позичальником отриманих у кредит коштів.

Також апеляційний суд оцінює критично аргументи скаржника про те, що витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн є завищеними, враховуючи складність справи, оскільки вказана сума належним чином співвідноситься із характером наданих адвокатом позивача послуг, які підтверджуються матеріалами справи, їх вартість не є неспівмірною із обсягом робіт, зокрема, щодо підготовки позовної заяви та збору доказів у обґрунтування заявлених вимог.

Інші апеляційні доводи відповідача стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судом першої інстанції, та переоцінки вже оцінених ним доказів у справі, тому не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2025 у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2025 у даній цивільній справі залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи відповідачу не відшкодовувати.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 04.02.2026.

Суддя-доповідач

Судді