30.01.2026 Справа № 363/6273/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

судді Олійник С.В.,

за участю секретаря Поліщук Є.Д.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

встановив:

22 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Просить суд встановити, що вона разом із ОСОБА_3 проживала однією сім`єю у період з 07 березня 2020 року по 01 вересня 2024 року.

В обґрунтування заяви зазначає, що з ОСОБА_3 вони вже проживали однією сім`єю з 1994 по 2000 рік. З 7 грудня 2000 року по 7 березня 2020 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . Від шлюбу народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Хоча шлюб був розірваний 06 березня 2000 року, спільне проживання однією сім`єю не припинилося. Протягом зазначеного періоду заявниця та ОСОБА_3 продовжували вести спільне подружнє життя: вона перебувала на його повному утриманні, вони вели спільний побут, виконували взаємні права та обов`язки. Оскільки ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, 1 вересня 2024 року був визнаний безвісти зниклим, для оформлення відповідного грошового забезпечення необхідно встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Процесуальні дії.

29 жовтня 2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області заява залишена без руху.

04 листопада 2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позиції сторін.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в заяві, та підтвердила, що факт їх спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу підтверджується спільними сімейними фотографіями, платіжними інструкціями та доказами перебування на утриманні ОСОБА_3 , який перераховував кошти, укладеним договором дарування частки їхньої спільного будинку та земельної ділянки сину, скриншотами листування у додатку «Вайбер», декларацією про медичне обслуговування, де ОСОБА_3 зазначений довіреною особою, а також показами свідків, які підтверджують факти спільного проживання та ведення спільного побуту.

Заінтересована особа ОСОБА_2 підтвердив, що заявник ОСОБА_1 є його матір`ю, а батько, військовослужбовець ОСОБА_3 , зник безвісти; він зазначив, що матір та батько спільно проживали однією сім`єю за однією адресою, вели спільне господарство, батько матеріально утримував матір.

У судове засідання представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 двічі не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

У судове засідання представник заінтересованої особи Міністерства оборони України не з`явився, двічі про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знає тривалий час. Із 1990 року вони спільно будували будинки по сусідству та з того часу проживали однією сім`єю. Про їх розірвання шлюбу йому нічого не було відомо. Зазначив, що вони разом святкували сімейні свята, спільно працювали на городі та виконували ремонтні роботи. За весь час спостереження їхні відносини мали характер подружніх, і вони поводилися як чоловік і дружина.

Свідок ОСОБА_6 у суді пояснила, що добре знає ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є її сусідами. Знайома з ними з 2012 року, відколи придбала будинок у селі. Їй відомо, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем, а його дружина ОСОБА_9 разом із ним вели спільне господарство: здійснювали ремонти, разом ходили до магазину, спільно відпочивали у святкові дні. Зазначила, що вони проживали як подружжя, а інформація про нібито розірвання шлюбу стала для неї несподіваною, оскільки їхні сімейні відносини завжди були добрими.

Згідно зі свідоцтвом про одруження, ОСОБА_3 та ОСОБА_10 уклали шлюб 07 грудня 2000 року, після чого прізвище ОСОБА_10 було змінено на ОСОБА_11 , про що здійснено актовий запис № 17 у книзі реєстрації актів цивільного стану, виданій Лютізькою сільською радою Вишгородського району Київської області.

Згідно зі свідоцтвом про народження, від шлюбу народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано 07 березня 2020 року.

Із довідки Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 09 вересня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 20 грудня 2003 року по теперішній час.

Відповідно до акта депутата про встановлення факту проживання від 17 вересня 2024 року, ОСОБА_1 проживає спільно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 однією сім`єю.

Згідно з договором дарування від 06 березня 2024 року, ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_3 подарували сину ОСОБА_2 частини житлового будинку та земельної ділянки.

Із декларацій про вибір лікаря, укладених ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , вбачається, що вони взаємно зазначили один одного як довірених осіб.

Згідно з платіжними інструкціями за період з 05 липня 2022 року по 08 квітня 2024 року, ОСОБА_3 здійснював регулярні грошові перекази власних коштів на користь ОСОБА_1 .

Із скриншотів листування в застосунку Viber, що знаходяться на телефоні ОСОБА_1 , підтверджується постійний зв`язок між нею та ОСОБА_3 , який у телефонній книзі зазначений як « ОСОБА_12 », наявність теплих, довірливих відносин, обговорення побутових і сімейних питань, обмін привітаннями зі святами та повідомленнями, що свідчать про взаємне піклування.

Із спільних фотознімків, на яких зображені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом із сином, вбачається факт спільного сімейного відпочинку, а також наявні фотографії, де вони виглядають як подружжя, зокрема фотознімки, на яких ОСОБА_3 зображений у військовій формі.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, ОСОБА_3 зник на території проведення бойових дій під час воєнних дій.

Застосовані норми права.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю у наведеному визначенню.

Крім того, КЦС ВС у Постанові від 17 червня 2020 року у справі №755/18012/16 надав приблизний перелік підстав, які можуть підпадати під поняття наявності спільного життя - ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Обмеження щодо засобів доказування факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю законодавством не передбачено, а тому з цією метою можуть використовуватися всі передбачені законодавством належні, допустимі докази - показання свідків; ділове та особисте листування; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; витяги з погосподарських книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання як рухомого, так і нерухомого майна (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, довідки житлово-експлуатаційних організацій, органів місцевого самоврядування про спільне проживання та ведення господарства (Постанова КЦС ВС від 11.02.2021 року у справі №158/431/19).

Умовами встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є наступні: 1) відсутність між ними офіційно зареєстрованого шлюбу, як і не перебування кожного з них в іншому офіційному шлюбі; 2) ведення спільного господарства; 3) наявність спільного бюджету; 3) наявність взаємних прав та обов`язків як у подружжя; 4) наявність інших обставин, що можуть свідчити про реальність сімейних стосунків між особами.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Подібна правова позиція також міститься у постанові Верховного Суду від 09.10.2024 у справі №753/11423/22.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Мотиви і висновки суду.

З досліджених у справі доказів встановлено, що заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердила факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, надавши спільні сімейні фотографії, платіжні інструкції про перекази коштів ОСОБА_3 на її користь, укладений договір дарування частини будинку та земельної ділянки сину, скриншоти листування у застосунку Viber, декларацію про медичне обслуговування, у якій ОСОБА_3 зазначений довіреною особою. Покази свідків підтвердили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 спільно проживали за однією адресою, вели спільне господарство, мали тривалі та стабільні сімейні стосунки, здійснювали спільний побут, разом відпочивали та святкували.

Із досліджених письмових доказів, а саме: свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження сина, свідоцтва про розірвання шлюбу, довідок про місце проживання, акта про встановлення факту проживання, договору дарування, платіжних інструкцій, скриншотів листування у Viber та спільних фотографій, вбачається фактичне спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та ведення ними сімейного побуту.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293, частинами 1, 2 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу. Відповідно до статті 74 СК України майно, набуте жінкою та чоловіком, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Практика Верховного Суду України (лист від 01.01.2012 року, постанови від 03.07.2019 у справі № 554/8023/15, від 17.06.2020 у справі № 755/18012/16, від 11.02.2021 у справі № 158/431/19) свідчить, що для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно враховувати спільний побут, ведення господарства, взаємні права та обов`язки, наявність спільного бюджету, спільне придбання майна, переписку, покази свідків, фотографії, довідки з місця проживання та інші обставини, що підтверджують реальність сімейних відносин.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 фактично проживали однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 07 березня 2020 року по день зникнення безвісти ОСОБА_3 01 вересня 2024 року.

Оскільки зазначений факт підтверджений показами свідків та наявними в матеріалах справи доказами, а його встановлення має для заявника юридичне значення з метою оформлення виплат грошового забезпечення та вирішення інших правових питань, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період часу з 07 березня 2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд, або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: : АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: Міністерство оборони України .

Суддя С.В. Олійник