Провадження № 2-ві/752/7/26
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про відвід судді

16 січня 2026 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кирильчук І. А., розглянувши заяву адвоката Гудзери Тараса Сергійовича, представника відповідача ОСОБА_1 , про відвід головуючого судді Данілової Т.М. у цивільній справі № 752/13957/24 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Деміївська слобода» до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Мале приватне підприємство фірма «Дукат» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектсервісгруп», про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Голосіївського районного суду міста Києва Данілової Т.М. перебуває цивільна справа № 752/13957/24 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Деміївська слобода» до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Мале приватне підприємство фірма «Дукат» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектсервісгруп», про витребування майна з чужого незаконного володіння.

15 грудня 2025 року системою «Електронний суд» надійшла заява адвоката Гудзери Тараса Сергійовича, представника відповідача ОСОБА_1 , про відвід головуючому судді Данілової Т.М. від розгляду даної цивільної справи.

Заява про відвід судді Данілової Т.М. обґрунтована сукупністю обставин, які, на думку заявника, викликають сумнів у її неупередженості. Так, у ході розгляду вказаної цивільної справи позивачем було заявлено клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи, проведення якої пропонувалося доручити ТОВ «Експертно-дослідна служба України». У відповідь на це представником відповідача подано пропозиції щодо визначення експертної установи та переліку питань для проведення будівельно-технічної експертизи, зокрема запропоновано доручити її проведення експертам Київського відділення Львівського НДІСЕ або іншій державній експертній установі. Однак ухвалою від 21 січня 2025 року головуючим суддею постановлено провести у справі будівельно-технічну експертизу та доручено її виконання експертній установі, запропонованій позивачем, попри наявність у матеріалах справи заперечень відповідача щодо призначення експертної установи за пропозицією сторони позивача. На переконання представника відповідача, такі дії суду свідчать про порушення вимог частини третьої статті 103 ЦПК України, оскільки між сторонами не було досягнуто згоди щодо експертної установи, а судом не визначено її самостійно.

З огляду на викладене, зазначені обставини, за доводами представника відповідача, можуть бути підставою для відводу головуючого судді Данілової Т.М. як інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, у розумінні пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Данілової Т.М. від 18 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Голосіївського районного суду м. Києва Данілової Тетяни Миколаївни у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Деміївська слобода» до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Мале приватне підприємство фірма «Дукат» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектсервісгруп», про витребування майна з чужого незаконного володіння - передати на вирішення іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому статті 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2026 року вирішення питання про відвід головуючого судді Данілової Т.М. у цивільній справі № 752/13957/24 передано судді Кирильчук І. А.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Частинами третьою, сьомою статті 40 ЦПК України передбачено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Вивчивши подану заяву та долучені до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 ЦПК України).

Стаття 36 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Крім того, відповідно до вимог частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною сьомою статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

З поданої заяви про відвід вбачається, що вказана заява не містить жодної обґрунтованої підстави вважати, що існують сумніви в неупередженості або об`єктивності головуючого судді Данілової Т.М.

Перевіривши зазначені представником заявника підстави для відводу головуючого судді Данілової Т.М., суддя приходить до висновку, що твердження представника заявника, зазначені у заяві, є необґрунтованими та не дають підстави для відводу судді та не можуть оціночно визначатись стороною як сумніви в об`єктивності та неупередженості судді. Судом не встановлена наявність певної особистої заінтересованості головуючого судді Данілової Т.М. та упередженого її ставлення до особи заявника.

Посилання представника заявника на порушення вимог частини третьої статті 103 ЦПК України є помилковими, оскільки зазначена норма не позбавляє суд повноважень визначати експертну установу з урахуванням усіх обставин справи, поданих сторонами пропозицій та необхідності забезпечення ефективного, повного і своєчасного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору. Сам по собі факт доручення проведення експертизи установі, запропонованій однією зі сторін, за відсутності доказів залежності суду від такої установи або заінтересованості судді у результатах експертизи, не свідчить про порушення принципу змагальності чи рівності сторін та не може розцінюватися як прояв упередженості суду. Крім того, доводи заявника фактично зводяться до незгоди з ухвалою суду про призначення будівельно-технічної експертизи та визначення експертної установи, що є процесуальним рішенням суду, прийнятим у межах наданих йому повноважень. Незгода представника заявника з процесуальними рішеннями головуючого судді Данілової Т.М. не можуть бути обставинами, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

З огляду на викладене вище та враховуючи викладені підстави відводу у заявленій заяві, суддя приходить до висновку, що заява адвоката Гудзери Тараса Сергійовича, представника відповідача ОСОБА_1 , про відвід головуючого судді Данілової Т.М. у цивільній справі № 752/13957/24 є необґрунтованою та безпідставною, оскільки не містить визначених процесуальним законодавством підстав для відводу судді.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36-40 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката Гудзери Тараса Сергійовича, представника відповідача ОСОБА_1 , про відвід головуючого судді Данілової Т.М. у цивільній справі № 752/13957/24 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Деміївська слобода» до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Мале приватне підприємство фірма «Дукат» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектсервісгруп», про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Кирильчук