Справа № 529/652/25
Провадження № 2/529/54/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Кириченко О.С., розглянувши в приміщенні суду в селищі Диканька Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказано, що 19.10.2023 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 249518588 (далі - кредитний договір) в електронній формі з використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі якого відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 5 400,00 грн та зобов`язався повернути тіло кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав. 28.11.2018 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу № 28/1118-01 та додаткові угоди до нього про продовження терміну його дії, відповідно до якого ТОВ "Таліон Плюс" набуло право вимоги, зокрема, за вказаним вище кредитним договором від 19.10.2023. 31.07.2024 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ ФК "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до якого ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" набуло право вимоги, зокрема, за вказаним вище кредитним договором. 04.06.2025 між ТОВ ФК "Онлайн Фінанс" та позивачем ТОВ "Юніт Капітал" було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до якого вже позивач набув право вимоги, зокрема, за вказаним вище кредитним договором. Заборгованість відповідача за цим кредитним договором складає у загальному розмірі 24 989,04 грн, з яких: 5 400,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 19 589,04 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 19.10.2023 № 249518588 у загальному розмірі 24 989,04 грн та понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

З поштових довідок на наявних у матеріалах справи рекомендованих листах вбачається, що надіслані судом відповідачу ОСОБА_1 рекомендовані листи з копією ухвали про відкриття провадження у справі та повідомленнями про судовий розгляд справи не було вручено останньому у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною зареєстрованою адресою місця проживання /а.с. 125, 144/, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про перебування на розгляді у суді судової справи, учасником якої він являється. Крім цього, відповідач був повідомлений про розгляд справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом опублікування оголошень на офіційному вебсайті судової влади України, останнє з яких було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення /а.с. 124, 142, 147/.

Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 19.10.2023 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 249518588 в електронній формі з використанням відповідачем електронного підпису з одноразовим ідентифікатором HQDB, на підставі якого відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 5 400,00 грн, з рекомендованою (не обов`язковою) датою дострокового повного повернення кредиту на 11 днів, тобто до 30.10.2023 (дисконтний період) (п. 3.1, п. 7.1), з можливістю пролонгації строку кредитування (дисконтного періоду) (п. 3.2), зі сплатою процентної ставки за користування кредитом у розмірі 270,10 % річних (0,74 % від суми кредиту з кожний день користування), що є дисконтною процентною ставкою (п. 8.3.1), у разі пролонгації з процентною ставкою 766,50 % річних (2,10 % на день), що є індивідуальною процентною ставкою (п. 8.3.2) /а.с. 42-51/.

Відповідно до п. 3.1 кредитного договору від 19.10.2023 позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 11 днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2 Договору /а.с. 31/.

Згідно з п. 3.2 кредитного договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1 Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Строк продовження Дисконтного періоду розраховується за визначеною у цьому пункті формулою і Сторони узгоджують, що Дисконтний період продовжується як правило на 30 днів /а.с. 44/.

Відповідно до п. 3.3 кредитного договору для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 11 днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 439,56 грн. Про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет /а.с. 44/.

Згідно з п. 8.3.1 кредитного договору за період від дати видачі Кредиту до 30.10.2023 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 270,10 % річних, що на день укладення Договору становить 0,74 % від суми Кредиту за кожний день користування ним (Дисконтна процентна ставка) /а.с. 46/.

Пунктом 8.3.2 кредитного договору передбачено, що у разі, якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2 Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 30.10.2023 проценти нараховуються за ставкою 766,50 % річних, що на день укладення Договору становить 2,10 % в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (Індивідуальна процентна ставка) /а.с. 46/.

Відповідно до п. 8.4 кредитного договору після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 % річних, що на день укладення Договору становить 2,98 % в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (Індивідуальна процентна ставка) /а.с. 47/.

Згідно з п. 7.2 кредитного договору в обов`язковому порядку сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору (5 років); дострокового припинення дії Договору, в порядку передбаченому п. 91.1.2 або п. 9.1.1.7 Договору (в односторонньому порядку вимагати від Позичальника дострокового повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом; кінцевої дати повернення (виплати) Кредиту 18.11.2028 /а.с. 45/.

Відповідачем також було підписано з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 7925 додаток до вказаного вище кредитного договору - Паспорт споживчого кредиту продукту "Смарт", у якому викладено вказані вище умови надання та повернення кредиту /а.с. 52-53/.

19.10.2023 відповідач отримав за вказаним вище кредитним договором кредит в розмірі 5 400,00 грн на зазначену ним банківську картку № НОМЕР_1 , що підтверджується наявними у матеріалах справи довідкою, наданою ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", платіжним дорученням від 19.10.2023 та випискою за карткою відповідача, наданою АТ КБ "ПриватБанк" /а.с. 54, 55, 127-128/.

28.11.2018 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ "Таліон Плюс" набуло право вимоги, зокрема, за вказаним вище кредитним договором від 19.10.2023, боржником за яким є ОСОБА_1 /а.с. 80-83/.

В подальшому, 28.11.2019, 31.12.2020, 31.12.2021, 31.12.2022, 31.12.2023 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено додаткові угоди № 19, 26, 27, 31, 32 щодо продовження строку дії вказаного вище договору факторингу /а.с. 85-92/.

31 липня 2024 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до якого вже ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" набуло право вимоги зокрема за вказаним вище кредитним договором /а.с. 75-78/.

04 червня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та позивачем ТОВ "Юніт Капітал" було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до якого вже позивач набув право вимоги за вказаним вище кредитним договором, боржником за яким є відповідач /а.с. 67-70/.

Набуття вказаними вище товариствами та зокрема позивачем права вимоги за зазначеним вище кредитним договором, боржником за яким є відповідач, також підтверджується наявними у матеріалах справи копіями актів прийому-передачі Реєстру Боржників, витягами з Реєстру боржників за договорами факторингу, платіжними інструкціями про оплату отриманого відступленого права вимоги за договорами факторингу /а.с. 60-66, 71-74, 94/.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 04.06.2025 № 04/06/25-Ю, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в загальному розмірі 24 989,04 грн, з яких: 5 400,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 19 589,04 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом /а.с. 65/.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

В статті 3 Закону України Про електрону комерцію зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису.

Нормою статті 11 ЗУ Про електронну комерцію передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття підпис у сфері електронної комерції. Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається зі змісту укладеного 19.10.2023 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору № 249518588 та додатку до нього - Паспорта споживчого кредиту, ці документи відповідно до вимог чинного законодавства підписано відповідачем за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Матеріалами справи підтверджується, що кредитні кошти у розмірі 5 400,00 грн за цим кредитним договором були надані відповідачу. З матеріалів справи вбачається, що при укладенні кредитного договору відповідач своїм електронним підписом підтвердив, що він згодний з усіма умовами цього договору, зокрема порядком надання та повернення кредиту, наданою сумою кредиту, строком його повернення, розміром відсотків за його користування.

Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Таким чином, після укладення вказаних вище договорів факторингу у спірних правовідносинах змінився кредитор і позивач ТОВ "Юніт Капітал" набув право вимоги до відповідача за зазначеним вище кредитним договором.

Судом встановлено, що відповідач не погасив позивачу заявлену останнім заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 24 989,04 грн.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, відзиву на позов, будь-яких заперечень проти позову, заяв чи клопотань суду не надав.

Враховуючи те, що позивачем підтверджено факт укладення відповідачем ОСОБА_1 із ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" кредитного договору від 19.10.2023 № 249518588, отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 5 400,00 грн, факт переходу до ТОВ "Юніт Капітал" від первісного кредитора ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" права вимоги заборгованості до відповідача за договором факторингу, порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом кредиту та за відсотками за користування кредитом, в свою чергу відповідачем не спростовано розмір використаних кредитних коштів та заявленого позивачем розміру заборгованості за тілом кредиту та за відсотками за користування кредитом, які нараховані в передбачених умовами кредитного договору розмірах та межах строку кредитування, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Юніт Капітал" заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 24 989,04 грн, з яких: 5 400,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 19 589,04 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Вирішення судом питання щодо розподілу судових витрат у справі.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно положень частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати (зокрема, витрати на професійну правничу допомогу), пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі, у матеріалах справи наявні докази, які підтверджують понесення позивачем судових витрат у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 2 422,40 грн /а.с. 113/, суд дійшов висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Юніт Капітал" судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Позивач також просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн, на підтвердження чого додав до позову договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, укладений між ТОВ "Юніт Капітал" та адвокатським бюро "Тараненко та партнери" /а.с. 100-101/, протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги від 05.06.2025 /а.с. 101/, додаткову угоду до вказаного договору від 05.06.2025 про надання адвокатських послуг за кредитним договором, позичальником за яким є ОСОБА_1 /а.с. 99/, Акт прийому-передачі наданих послуг до цього договору, відповідно до якого вартість послуг адвоката становить 7 000,00 грн /а.с. 98/.

У постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20 та від 15.06.2021 у справі № 159/5837/19 Верховний Суд вказав, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Згідно з ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

У рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36, від 23 січня 2014 року у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі №911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі № 915/.

Так, спірні правовідносини між сторонами у справі виникли через стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим, адвокатським бюро в інтересах позивача, було здійснено вивчення матеріалів кредитної справи, підготовку адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника ОСОБА_1 , підготовку клопотання щодо отримання цієї інформації, складення позовної заяви.

Даний спір є спором незначної складності, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Враховуючи те, що матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, дана справа є нескладною, враховуючи усталену судову практику, суд вважає, що визначені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн є завищеними і не являються співмірними, обґрунтованими і пропорційними об`єму здійсненої роботи та наданих послуг, складності справи, ціні позову, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до 5 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 10, 12, 13, 17, 81, 89, 137, 141, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" заборгованість за договором кредитної лінії від 19 жовтня 2023 року № 249518588 у загальному розмірі 24 989 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн 04 коп, з яких: 5 400,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 19 589,04 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" понесені судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал", місцезнаходження: м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4А, офіс 10, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий О.С. Кириченко