Провадження №2-н/367/264/2026
УХВАЛА

Іменем України

05 січня 2026 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кухленко Д.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» (далі - ТОВ «ГК «Нафтогаз України») у порядку наказного провадження звернулося до суду із заявою до ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, у якій просить стягнути з боржника заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 16497, 50 грн., та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Відповідно до вимог частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Згідно частини 2 статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Перевіривши матеріали заяви суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Так, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі частини п`ятої статті 165 ЦПК України направлено запит до Ірпінської міської ради Київської області з метою встановлення відомостей щодо зареєстрованого місця проживання боржника. Згідно відповіді Ірпінської міської ради Київської області ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, до заяви не додано жодного доказу, який би свідчив, що ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою за якою виникла заборгованість та/або користується послугами ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» у вказаному домоволодінні за вказаною адресою. Крім того, не додано жодних доказів на підтвердження належності боржнику об`єкта, за яким нарахованого заборгованість (право власності, користування, тощо), а документ з назвою «фінансовий стан», долучений до заяви, не є доказом того, що ОСОБА_1 є споживачем послуг заявника.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Перевіривши матеріали справи, судом встановлено відсутність копії письмового договору, укладеного між ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та ОСОБА_1 про надання послуги з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , а також заяви-приєднання споживача до умов договору постачання природного газу. Заявником також не надано доказів на підтвердження права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують беззаперечність наявного суб`єктивного права у заявника, а саме: відповідний договір про надання послуг із постачання природного газу, заяви-приєднання споживача до умов договору постачання природного газу, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

Наказне провадження є одним із видів проваджень цивільного судочинства, у якому без розгляду справи по суті на підставі безспірних вимог та доказів, поданих заявником, видається судовий наказ, згідно з яким з боржника стягуються грошові кошти.

Одними з характерних ознак наказного провадження є: спрощена форма, оскільки має місце «урізана» цивільна процесуальна форма: - на нього не поширюються принципи гласності, усності, безпосередності, змагальності; - не може бути пред`явлено зустрічний позов; - урізана модель стадійності цивільного процесу - немає попереднього судового засідання, судового розгляду справи по суті; - сторони не повідомляються про видачу судового наказу; - судовий наказ видається за відсутності сторін, та документарна видача судового наказу здійснюється лише на підставі безспірних письмових доказів, поданих заявником.

Наявність типового договору незважаючи на відсутність підписаного договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки такий обов`язок прямо передбачений законом, але вказані обставини не дають суду підстав для видачі саме судового наказу про стягнення заборгованості.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 161, 163, 165 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.С. Кухленко