Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

15 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Пустовіта О.Г., при секретарі судового засідання Мехтієвій А.Е., за участі: представника позивача - адвоката Жукова О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Покровської районної у місті ради в особі відділу реєстрації місця проживання громадян м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є головним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 , де він і зареєстрований. Відповідач ОСОБА_2 10 лютого 2017 року залишив приміщення вищевказаної квартири та почав проживати окремо, при цьому квартирну плату та інші комунальні послуги відповідач не платить, матеріальної допомоги по оплаті комунальних послуг позивачу не надає. За таких обставин, позивач просив суд визнати відповідача такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою суду від 14 листопада 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Жуков О.А. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подавав.

Враховуючи вказані факти, суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала суду письмові пояснення в яких просить суд розгляд справи провести у відсутності представника виконкому та прийняти рішення згідно норм діючого законодавства.

Допитані в судовдому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен окремо, надали появлення, що відповідач ОСОБА_6 раніше мешкав по сусідству, але вже більше 5 років його не видно. Де він мешкає зараз їм не відомо.

Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зі змісту ст.ст. 13, 81 ЦПК України вбачається, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , а також малолітній син позивача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих осіб, яка видана відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Покровської районної у місті ради №32 від 23.10.2025.

Особовий рахунок на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , відкрито на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є головним квартиронаймачем, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з фінансово-особового рахунку № НОМЕР_1 від 23.10.2025 року.

Згідно акту від 24 вересня 2025 року, складеного мешканцями буднику 56 по АДРЕСА_3 , посвідченого майстром дільниці ТОВ «Житлокомцентр» з 10 лютого 2017 року по теперішній час ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_4 зазначеного будинку не проживає.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

У Постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі №490/12384/16-ц зроблено висновок щодо застосування статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволенню, оскільки відповідач добровільно, з власної ініціативи залишив спірне житлове приміщення у 2017 році та більше ніж 8 років в даному приміщенні не проживає та повернутись до нього не намагався.

Оскільки відповідач не проживає і некористується спірним житловим приміщенням, не виявив наміру проживати у квартирі вчиненням відповідних дій, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

При цьому, суд враховує, що обставин та доказів, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи перешкоджали відповідачу в користуванні квартирою, та/або що з цього питання відповідач зверталась до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 223, 247, 259, 265 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Покровської районної у місті ради в особі відділу реєстрації місця проживання громадян м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку в приміщенні вказаної квартири.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення виготовлено 15 січня 2026 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт