Справа № 724/4142/25
Провадження № 2/724/102/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.,

за участю секретаря судового засідання: Лазарюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотин Чернівецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що між АТ «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 25.10.2019 на підставі кредитного договору № 101 видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 30000 грн., який пізніше було збільшено до 50000 грн.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 04.08.2025 складає 78268.1 (сімдесят вісім тисяч двісті шістдесят вісім гривень 10 копійок) грн., з яких: 48615.74 грн. заборгованість за кредитом; 29652.36 грн. заборгованість за процентами.

Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Також зазначає, що Кредитний договір укладено між сторонами процесу 25.10.2019. Однак, кредитною карткою Відповідач користувалася і здійснювала платежі до 10.07.2022, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку. Таким чином, строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано.

Враховуючи вище наведене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 78268,10 грн. та судові витрати по справі у сумі 2422,40 грн.

Ухвалою Хотинського районного суду від 11 грудня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника позивача та щодо заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.

Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням наведених обставин, та відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, враховуючи обґрунтування позовних вимог, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 25.10.2019 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 підписано заяву № 101 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої відповідач просить відкрити на її ім`я поточний рахунок у банку та надати у користування кредитну картку із встановленням кредитного ліміту у сумі 30000 гривень.

Відповідно до заяви № 101 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 25.10.2019 р., з умовами якої погодилася відповідачка, про що свідчить наявність її власноручного підпису в ній, визначено строк кредитування, розмір відсоткової ставки, розмір щомісячних платежів, схема повернення кредиту.

Відповідно до даної заяви, Клієнт, підписанням цієї заяви беззастережно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті АТ "ПУМБ": pumb/ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговуване (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї Заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах.

До даного договору позивачем додано копію паспорту споживчого кредиту, який особисто підписаний відповідачкою ОСОБА_1 .

Згідно паспорту споживчого кредиту, який також власноручно підписаний ОСОБА_1 , відповідачу надається споживчий кредит на наступних умовах: тип кредиту кредитна лінія; сума/ліміт кредиту 30000 грн.; строк кредиту - 12 місяців, і зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін; стандартна процентна ставка - 47,88 % річних.

З довідки про збільшення кредитного ліміту, вбачається, що по договору № 10 від 25.10.2019 року, неодноразово збільшувався кредитний ліміт, а саме: 25.10.2019 року встановлено кредитний ліміт 30000 грн., 12.02.2020 року збільшено кредитний ліміт до 35000 грн., 10.07.2020 року збільшено кредитний ліміт до 40000 грн., 16.11.2020 року збільшено кредитний ліміт до 45000 грн., 18.03.2021 року збільшено кредитний ліміт до 50000 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 10 від 25.10.2019 року, заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» станом на 04.08.2025 р. становить 78268,10 грн, що включає: заборгованість за сумою кредиту в розмірі 48615,74 грн; заборгованість за відсотками в розмірі 29652,36 грн.

На підтвердження обґрунтованості заявлених вимог банком надані також: копія публічної пропозиції АТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, що діє з 12 червня 2019 року; копія письмової вимоги (Повідомлення) за вих.№ КНО-44.2.2/1345 від 05.08.2025 року; копія списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів; виписка про рух коштів.

Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 12.06.2019 р.), передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.

Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти.

Згідно п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.

Досліджені судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання нею кредитних коштів, а також неналежне виконання відповідачкою умов договору. Розрахунок заборгованості та виписка по рахунку підтверджують існування заборгованості, зазначеної у позовній заяві, які відповідачем не спростовані жодними доказами.

Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідач повинен був щомісячно погашати кредит, сплачуючи, крім цього, відсотки за користування коштами та комісію за обслуговування кредитної заборгованості.

Встановлено, що відповідачка не належним чином дотримувалася умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 04.08.2025 року в неї виникла заборгованість перед Банком на загальну суму 78268,10 грн.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Доказів того, що ОСОБА_1 сплатила заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку.

З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, приймає вказаний розрахунок позивача, як належний та допустимий доказ.

Суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами вказаного кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач, вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів а також відсотків та комісії за користування кредитом.

У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за договором, позивач направив на адресу позичальника письмову вимогу (повідомлення), про дострокове виконання зобов`язань за укладеним договором з вимогою повернення боргу, однак, відповідачка не вчинила жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «ПУМБ», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, з відповідача на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за відсотками, нарахованими по кредитному договору.

Як вже зазначалось судом, за умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом.

Статтями 2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачена така форма витрат, як плата за обслуговування кредиту, яка визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та нарахувань за кредитним договором передбачених підписаною заявою.

Частинами 4, 5 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Така ж позиція викладена у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до якого, установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Жодних клопотань чи заяв зі сторони відповідача щодо застосування строків позовної давності до суду не надходило.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 101 від 25.10.2019 р., в сумі 78268,10 грн., що включає: заборгованість за сумою кредиту в розмірі 48615,74 грн.; заборгованість за відсотками в розмірі 29652,36 грн., задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 гривні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 526,625,626,628,1049,1050,1054 ЦК України та ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4 ) заборгованість за кредитним договором № 101 від 25.10.2019 р., в сумі 78268,10 грн. (сімдесят вісім тисяч двісті шістдесят вісім гривень 10 копійок), що включає: заборгованість за сумою кредиту в розмірі 48615,74 грн.; заборгованість за відсотками в розмірі 29652,36 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4 ) судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 04 лютого 2026 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ