Справа № 571/311/24
Провадження №6/571/1/2026
У Х В А Л А

29 січня 2026 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Верзун О.П., секретаря судового засідання Шупрудько І.М., представника боржника, який приймав участь в режимі ВКЗ адвоката Януля В.С., прокурора Козаченко Т.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Представник боржника ОСОБА_1 звернувся адвокат Януль В.С. звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 571/311/24 виданий 28 серпня 2025 року Рокитнівським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Рівненської обласної прокуратури 63588 грн. судового збору за подання позовної заяви та 95382 грн. за подання апеляційної скарги.

Свої вимоги обгрнутовує тим, що державним виконавцем Рокитнівського відділу у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сільчук Н.Г. відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом. Через що стягненню з боржника підлягає судовий збір за подання позову та апеляційної скарги. Проте, боржник є інвалідом 2 групи загального захворювання.

Посилаючись на положення п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого особи з інвалідністю І та ІІ груп звільняються від сплати судового збору та ст. 432 ЦПК України, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 571/311/24 виданий 28 серпня 2025 року Рокитнівським районним судом Рівненської області.

У доведення своїх вимог посилається на положення ч.6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З підстав, визначених ст. 432 ЦПК України просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні представник боржника Януль В.С. підтримав заявлену вимогу та вважає, що статтею 432 ЦПК України серед переліку визначено таку підставу, як «інші підстави» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Вважає, що обставини у цій справі підпадають під ознаки «інші підстави».

Представник стягувача прокурор Козаченко Т.Ф. підтримала письмове заперечення Рівненської обласної прокуратури доводів, зазначених у ньому.

Представник Рокитнівського відділу державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився. Від державного виконавця Сільчук Н.Г. надійшла заява про розгляд заяви без участі представника Рокитнівського відділу державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Заслухавши учасників справи, розглянувши заяву, яка надійшла до суду в порядку виконання рішення суду та долучені до неї докази, судом встановлено наступне.

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23.09.2024 у справі №571/311/24 за позовом керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області до ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів в частині стягнення виплачених коштів внаслідок вчинення адміністративного корупційного правопорушення відмовлено у задоволенні позовних вимог. За результатами його апеляційного перегляду, згідно постанови Рівненського апеляційного суду від 27 березня 2025 року, апеляційну скаргу заступника керівника Рівненської обласної прокуратури задоволено частково, рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2024 року скасовано та ухвалено нове. Ухвалою Верховного суду від 19.05.2025 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на постанову Рівненського апеляційного суду від 27 березня 2025 року відмовлено (вказані судові рішення знаходяться у загальному доступі ЄДРСР).

З врахуванням викладено, 28 серпня 2025 року Рокитнівським районним судом видано виконавчий лист №571/311/24, згідно з яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь Рівненської обласної прокуратури 95382 грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви та 95382 грн. судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги.

09.10.2025 державним виконавцем Рокитнівського відділу державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Божник та його представник просять визнати виконавчий лист таким, що не підлягає стягненню, оскільки боржник є інвалідом 2 групи та відповідно до п.9 ч.1 ст.5 закону України «Про судовий збір» є таким, який звільняється від сплати судового збору. У підтвердження надано витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

З наданого боржником Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи номер витягу 206/25/1624/В, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є боржником у вказаному вище виконавчому провадженні встановлено другу (ІІ) групу інвалідності, безстроково ( п.17.1.6 та п. 17.1.8). З пункту 17.1.5 вбачається, що інвалідність встановлено з 19.05.2025.

Отже, ні на дату розгляду справи судом першої інстанції, ні на дату перегляду рішення Рівненським апеляційним судом (27 березня 2025 року), відповідач ОСОБА_1 не набув статусу особи, якій встановлено інвалідність, а тому посилання на положення п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на переконання суду, є безпідставним, так як, відповідно до зазначеної норми закону, передбачено пільги щодо сплати судового збору, зокрема, передбачено, що особи з інвалідністю I та II груп звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

З цих же підстав, не заслуговують на увагу посилання боржника та його представника на положення ч.6 ст. 141 ЦПК України, якою урегульовано розподіл судових витрат між сторонами, та якою керується суд при вирішення питання про їх розподіл, тобто знову таки на стадії ухвалення рішення, але не на стадії його виконання.

За встановлених обставин, задоволення заяви на стадії виконання рішення суду неминуче потягне за собою зміну змісту резолютивної частини постанови Рівненського апеляційного суду щодо судових витрат, що є неприпустимим.

Крім того, розглядаючи заяву, суд керується Постановою Верховного суду від 20 лютого 2019 року (справа № 2-4671/11, провадження № 61-45337св18), відповідно до якої Верховний суд зазначає, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Згідно з частиною другою статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Отже, Верховним судом наголошується, що перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права. І в такому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Таким чином, з врахуванням встановлених судом обставин, положень наведених вище процесуальних норм, вказаного висновку Верховного суду, суд приходить до переконання, що заява до не підлягає до задоволення, оскільки є безпідставною.

Керуючись ст.ст.260,353,432 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №571/311/24, виданого 28.08.2025 Рокитнівським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Рівненської обласної прокуратури судового збору залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 29 січня 2026 року.

Суддя: