Справа № 368/957/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2026 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого - судді Закаблук О.В.

При секретарі - Токовенко Н.О.

За участі:

Сторона позивача:

Позивач - ОСОБА_1

Представник позивача - авдокат Невкритий В.М.

Сторона відповідача:

Відповідач - ОСОБА_2

Представник відповідача - адвокат Клапчук Ф.П.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - про усунення перешкод в користуванні власністю, відновлення меж земельної ділянки, суд, -

В С Т А Н О В И В :

01.07.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - про усунення перешкод в користуванні власністю, відновлення меж земельної ділянки, в прохальній частині якої позивачка просить суд винести рішення, на підставі якого:

1. Усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом перенесення межі земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 , за межі господарської будівлі (сараю), яка належить ОСОБА_1 на праві власності, за межі цієї господарської будівлі з урахуванням будівельних норм;

2. Витребувати в Кагарлицького районного суду Київської області копію судової земельно- технічної та оціночно-земельної експертизи проведеної експертами Київського науково- дослідного інституту судових експертиз в рамках цивільної справи № 368/1160/20;

3.Всі судові витрати покласти на ОСОБА_2 .

Вимоги, викладені в позовній заяві (позовні вимоги), позивач в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права:

- Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 11.04.2002 року було затверджено Мирову угоду, згідно якої за ОСОБА_2 було визнано право власності на 2/3 частини житлового будинку, а за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/3 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 здійснила реєстрацію права власності 05.10.2020 року.

Об`єкт нерухомого майна; житловий будинок садибного типу, об`єкт житлової нерухомості;

Опис об`єкта: Загальна площа - 54,6 кв.м, житлова площа-32,5 кв.м.; матеріали стін - черепашник, обкладений цеглою; .

Опис: : житловий будинок - А (рік побудови 1996), прибудова - а-2, ганок, сарай Б1. погріб - Б. вбиральня - В-1, криниця - №1, ворота №2, огорожа №3;

Адреса: АДРЕСА_2 .

Відомості про земельну ділянку: відсутні.

Підстава для державної реєстрації: Рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер 173, виданий 09.09.2020, видавник Кагарлицька міська рада; ухвала суду, виданий 11.04.2002, видавник Кагарлицький районний суд Київської області.

Розмір частки: 1/1.

ОСОБА_1 здійснив реєстрацію права власності об`єкга нерухомого майна 07.06.2021 року.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 :

Реєстрацію було здійснено 07.06.2021 року.

Об`єкт нерухомого майна: житловий будинок.

Загальна площа 72,7 кв.м, житлова площа - 33,9 кв.м; матеріали стін: саман, цегла;

Опис: житловий будинок - літ.»А», прибудова літ. «а», прибудова - літ «а1», веранда - літ «а2», мансарда - літ «над А», сарай - літ. «Б», вбиральня - літ «В», огорожа - №1; вимощення - №2; ворота - №3; хвіртка - №4.

Адреса: АДРЕСА_3

Земельні ділянки місця розташування: Кадастровий номер :01:479:0066, Реєстраційний номер 222, площа: 0,0556 га;

Підстави для державної реєстрації: декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: КС 904, видавник: департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області. Документ отримано з ЄРД; ухвала суду, серія та номер:2-63102, виданий 11.04.2002. видавник: Кагарлицький районний суд Київської області; рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 173, виданий 09.09.2020 , видавник Кагарлицька міська рада.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 25.07.2023 року у справі № 368/1160/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування рішення (та відповідного запису) державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на житловий будинок позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину земельної ділянки задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0556 га, що складає площу 0,0371 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:479:0066 (номера точок 1-2-3-4-5- 6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18-19-20-21-22-23-24 - відповідно додатку № 1 до висновку експерта № 31985/21-41/205/23-41 від 11.01.2023 р.).

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати за проведення судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи в сумі 20 593 (двадцять тисяч п`ятсот дев`яносто три) грн. 20 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

В справі № 368/1160/20 за клопопотанням ОСОБА_2 судом було призначено судову земельно-технічну та оціночно-земельну експертизи.

На вирішення судової експертизи судом були поставлені наступні запитання:

- Яка вартість земельної ділянки площею 0,0556 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:479:0066;

- Які можливі варіанти поділу земельної ділянки площею 0,0556 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:479:0066 виходячи із розміру часток 2/3 та 1/3?

Проведення експертизи було доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Київ. вул. Смоленська, 6).

На сторінці 18 Висновку експертів під назвою: «Характеристика земельних поліпшень» зазначено наступне:

- «Як встановлено із наданих матеріалів, а саме, з технічного паспорту на бдинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 . довідки до технічного паспорту № 01-29/09/20-КТІ від 01.10.2020 року на житловий будинок АДРЕСА_2 , витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.10.2020 року № 227900208, досліджувана земельна ділянка є забудованою наступними будівлями та спорудами - житловий будинок літ. «А», загальною площею 54,6 кв.м; сарай літ «Б» площею 16,2 кв.м; погріб літ. «Б» площею 11,4 кв.м; вбиральня літ «В» площею 1.0 кв.м; № 1-криниця: № 2- ворота; № 3-огорожа.

Згідно з експлікацією приміщень будинку садибного типу, що міститься в технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 площа будівель і споруд має наступну квадратуру: загальна площа будинку - 72, 7 кв.м, допоміжних (підсобних) будівель, споруд 31,7 кв.м , літніх неопалювальних приміщень 7,1 кв.м.

Разом з тим, згідно з ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 11.04.2002 року, сумісне домоволодіння наявне на досліджуваній земельній було розділено між подружжям.

Також, враховуючи зміст питання № 2, поставленого на вирішення експертів, досліджувана земельна ділянка буде оцінюватись як умовно вільна від забудови».

Належні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві власності земельні ділянки мають спільну межу.

Право приватної власності на землю в силу ст. 81 Земельного кодексу України набувається, в тому числі, шляхом приватизації земельних ділянок, що були раніше надані громадянам у користування.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з нормою статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь- які дії. які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановленого законом.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положеннями статті 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні та розпорядженні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Пунктом 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлено, що відповідно до положень статей 391,396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстав, передбачених законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Частиною четвертою статті 13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом.

Відповідно до статті 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Основний Закон України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону (стаття 41).

У відповідності до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

В 2025 році між ним та ОСОБА_2 виник спір щодо меж земельних ділянок.

Встановлюючи межі земельної ділянки на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області у цивільній справі № 368/1160/20 ОСОБА_2 було виявлено, що межа належної їй земельної ділянки проходить під господарською будівлею (сараєм), яка належить йому на праві власності.

Вирішити спір між ним та ОСОБА_2 в позасудовому порядку не вдалося.

ОСОБА_2 вимагає від нього знесення господарської будівлі (сараю), яка належить йому на праві власності, мотивуючи це тим, що господарська будівля (сарай) знаходиться на її земельній ділянці.

Отже, в результаті поділу земельної ділянки за рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 25.07.2023 року у справі № 368/1160/20 за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування рішення (та відповідного запису) державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на житловий будинок позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину земельної ділянки, яке прийняте, в тому числі, на підставі судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи, проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Смоленська, 6), межа земельної ділянки, власником якої стала ОСОБА_2 , проходить під господарською будівлею (сараєм), яка належить йому на праві власності, що порушує його право власності, користування та розпоряджання своїм майном.

Вважає, що при проведенні експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи допущено помилки, в результаті яких межа земельної ділянки частково проходить під належною йому на праві власності господарською будівлею (сараєм).

Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів захисту (стаття 16 ЦК України).

Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до частини 2 статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ' від 16.04.2004 року № 7 судам підсудні справи за заявами, зокрема: з приводу володіння, користування розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів на право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення, тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). При цьому, необхідність дотримання правил добросусідства покладається як на власників земельних ділянок, так і на землекористувачів.

Як вбачається зі ст.ст. 106. 107 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376. зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за №391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, якою визначено механізм відновлення меж земельних ділянок на місцевості.

У пунктах 4.1-4.3 Інструкції зазначено, що відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок.

Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до ст. 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно із п.3.12 Інструкції, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Оскільки положеннями статті 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, я вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи вищевикладене та існуючі обставини даної справи, вважаю, що мої права, як власника вказаного нерухомого майна, є порушеними відповідачем, а тому підлягають захисту.

Викладені в даній позовній заяві обставини підтверджуються доданими до заяви документами.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України ОСОБА_1 подав до Кагарлицького районного суду Київської області заяву про забезпечення позову разом із позовною заявою.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляє, що оригінали документів, копії яких додано до позовної заяви, знаходяться у позивача.

Відповідно до вимог пункту 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України підтверджує, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляє, що крім сплати судового збору позивач не поніс витрати у зв`язку з розглядом даної справи та не очікує понести.

На підставі викладеного, керуючись, керуючись ст. 41, ст. 124 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 32І, 373, 374, 386, 391 ЦК України, ст. 152, ст. 158 Земельного кодексу України, ст. ст. 4, 15, 58, 60, 175, 176, 177, 184, 187, 193, 194 ЦПК України, - позивач просить задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви (позовні вимоги).

01.07.2025 року автоматизованою системою документообігу Кагарлицького районного суду Київської області на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно, - справа № 368/957/25, провадження № 2/368/761/25.

29.07.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла довідка, яка видана 15.07.2025 року Управлінням обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, в якій зазначаено, що ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), - відповідачка по даному цивільному провадженню, - зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

16.09.2025 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 14 год. 00 хв. 24.11.2025 року.

21.10.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшов письмовий відзив на позовну заяву відповідачки ОСОБА_2 , - наступного змісту:

- У провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває цивільна справа №368/957/25 за позовом ОСОБА_1 (далі - Позивач) до ОСОБА_2 (далі - Відповідач ) про усунення перешкод у користуванні власністю, відновлення меж земельної ділянки.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України, відповідач має право подати відзив на позовну заяву, у якому викладає заперечення проти позову.

Користуючись наданим правом, Відповідач вважає за необхідне заперечити проти позову з підстав, зазначених нижче.

У позовній заяві Позивач посилається, а Відповідачем не заперечується, що між Сторонами існував спір щодо поділу між ними, як між колишнім подружжям, житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а також присадибної земельної ділянки.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області ід 11.04.2002 року затверджено Мирову угоду, згідно з якою за Відповідачем визнано право власності на 2/3 частини житлового будинку, а за Позивачем - на 1/3 частину.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2023 р. у справі № 368/1160/20:

- Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 2/3 частин земельної ділянки площею 0,0556 га, що складає площу 0,0371 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:479:0066.

Позивач стверджує, що межа земельної ділянки Відповідача проходить під господарською будівлею (сараєм) Позивача та вважає, що на цій підставі слід усунути перешкоди у користуванні Позивачем його власністю шляхом перенесення межі земельної ділянки Позивача за межі господарської будівлі (сараю) Позивача, з урахуванням будівельних норм.

Також Позивач вважає, що накладання виникло через помилку, допущену під час проведення судової земельно-технічної експертизи експертами Київського науково- дослідного інституту судових експертиз в рамках справи № 368/1160/20.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначеніос законом випадках.

За змістом частини першої статті 2 ЦПК України метою цивільного судочинства є саме ефективний захист прав та інтересів позивача.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна фізична або юридична особа мас право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до ст. 3 ЦК України, до основних засад цивільного права належить неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмелсений у його здійсненні (ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 321 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року по справі № 910/3009/18 роз`яснено, що ефективний спосіб захисту прав повинен:

- забезпечити поновлення порушеного права;

- в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування;

- такий захист повинен бути повним (тобто не частковим);

- забезпечувати мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії;

- забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

За змістом наведеної вище постанови та послідовною практикою Верховного Суду, одне право має захищатися одним позовом.

Необхідно зазначити, що спір між Сторонами щодо належного їм майна, а також визначення часток, уже був вирішений Кагарлицьким районним судом Київської області. Зокрема, питання розподілу присадибної земельної ділянки з кадастровим номером :01:479:0066, визначення частки Відповідача, а також межі земельної ділянки вирішувалося в рамках справи № 368/1160/20.

Фактично, підставою позову є незгода Позивача з ухваленим рішенням, винесеним на підставі судової земельно-технічної експертизи, проведеної за клопотанням Відповідача.

Позивач був незгодний з вищевказаним рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2023 р. у справі № 368/1160/20 та оскаржив його до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року у справі № 368/1160/20:

- Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

- Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2023 року залишено без змін.

В той же час, під час розгляду справи № 368/1160/20 Позивач не спростував правильність висновку судової земельно-технічної експертизи Київського науково- дослідного інституту судових експертиз, не заявляв клопотань про призначення у справі судової експертизи, а також не подавав висновку експерта, виготовленого за ініціативою Позивача.

Тобто, під час розгляду справи № 368/1160/20 Позивач не скористався своїм правом подати до суду свої докази: висновок експерта або клопотання про призначення судової експертизи.

Також, Позивач не скористався правом касаційного оскарження постанови Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року, у той час як останньою встановлено, що рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2023 р. є законним та обгрунтованим.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчнненіїям нею процесуальних дій.

Після набрання рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2023 р. законної сили, Позивач звернувся до суду з позовом у цій справі, який грунтується на незгоді Позивача з визначенням межі земельних ділянок Сторін. Позовні вимоги полягають у перенесенні межі земельної ділянки Відповідача за межі господарської будівлі Позивача, задоволення позову по суті призведе до зміни часток Сторін, визначених рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2023 р., тобто перерозподілу часток.

Таким чином, позовні вимоги у справі зводяться до незгоди Позивача з рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2023 р. та намаганням здійснити перерозподіл часток без достатніх на те правових та фактичних підстав. Заперечення Позивача проти висновків судової земельно-технічної експертизи, проведеної у справі № 368/1160/20, мали бути заявлені Позивачем в рамках цієї самої справи, та не можуть бути підставою окремого позову.

Позивач не був позбавлений можливості спростувати вищевказаний висновок експертизи, подавши свій висновок або заявивши відповідне клопотання. Однак Позивач не скористався таким правом. Судом уже була надана оцінка висновку земельно-технічної експертизи, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, та Відповідач не бачить підстав для переоцінки доказів в рамках нового судового процесу.

Крім того, задоволення позову призведе до порушення права власності Відповідача на частину її земельної ділянки та становитиме необгрунтоване втручання у її право власності.

Отже, позовна заява не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 12, 178 Цивільного процесуального кодексу України, - відповідачка просить суд:

1. Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, відновлення меж земельної ділянки - у повному обсязі.

24.10.2025 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 10 год. 00 хв. 13.01.2026 року в зв`язку з неявкою сторін.

13.01.2025 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 12 год. 00 хв. 30.01.2026 року в зв`язку з задоволенням обопільного клопотання сторін про можливість укладення мирової угоди.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 30.01.2026 року, - представник позивача ОСОБА_1 , - адвокат Невкритий В.М. заявив клопотання про проведення у справі комплексної судової земельно технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою, - наступного змісту:

- В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області знаходиться цивільна справа № 368/957/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, відновлення меж земельної ділянки.

ОСОБА_1 у своєму позові просить суд:

1.Усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом перенесення межі земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 , за межі господарської будівлі (сараю), яка належить ОСОБА_3 на праві власності, за межі цієї господарської будівлі з урахуванням будівельних норм.

2. Витребувати в Кагарлицького районного суду Київської області копію судової земельно- технічної та оціночно-земельної експертизи проведеної експертами Київського науково- дослідного інституту судових експертиз в рамках цивільної справи № 368/1160/20.

3. Всі судові витрати покласти на ОСОБА_2 .

В 2025 році між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спір щодо меж земельних ділянок.

Встановлюючи межі земельної ділянки на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області у цивільній справі № 368/1160/20 ОСОБА_2 було виявлено, що межа належної їй земельної ділянки проходить під господарською будівлею (сараєм), яка належить йому на праві власності.

Вирішити спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в позасудовому порядку не вдалося.

ОСОБА_2 вимагає від нього знесення господарської будівлі (сараю), яка належить йому на праві власності, мотивуючи це тим, що господарська будівля (сарай) знаходиться на її земельній ділянці.

Отже, в результаті поділу земельної ділянки за рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 25.07.2023 року у справі № 368/1 160/20 за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування рішення (та відповідного запису) державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на житловий будинок позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину земельної ділянки, яке прийняте, в тому числі, на підставі судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи, проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експер тиз (м. Київ, вул. Смоленська, 6), межа земельної ділянки, власником якої стала ОСОБА_2 , проходить під господарською будівлею (сараєм), яка належить йому на праві власності, що порушує його право власності, користування та розпоряджання своїм майном.

Оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є земельний спір, то вважає за необхідне просити суд про призначення у справі комплексної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою.

Відповідно до п. 1. п. 2. ч.І ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

- для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

- сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

На підставі витцевикладеного, керуючись сг. 43, ст. 49. н.1, п. 2. ч. 1 ст. 103, ст. 182 ЦПК України, прошу суд:

1. Призначити по цивільній справі № 368/957/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, відновлення меж земельної ділянки комплексну судову земельно-технічну експертизу та експертизу з питань землеустрою.

2. На вирішення комплексної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою по цивільній справі № 368/957/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, відновлення меж земельної ділянки поставити наступні запитання:

а) Чи проходить межа земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належать ОСОБА_2 , під господарською будівлею (сараєм - літ. «Б»), що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 ?

3. Проведення експертизи прошу доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, юридична адреса: 03057, м.Київ, вул. Смоленська, буд. № 6.

4. Всі витрати, пов`язані з проведенням комплексної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою, покласти на ОСОБА_1 .

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 30.01.2026 року, - позивач ОСОБА_1 , - підтримав клопотання свого представника.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 30.01.2026 року, - сторона відповідача, - відповідачка ОСОБА_2 , та її представник, - адвокат Клапчук Ф.П., - категорично заперечували проти задоволення клопотання сторони позивача про призначення у справі експертизи, так як представник відповідачки вважає, що дане питання вже вирішувалося між сторонами у іншому цивільному провадженні, а тому, на думку сторони відповідача, - призначати експертизу в даному цивільному провадженні немає потреби.

Суд, розглянувши письмове клопотання сторони позивача (позивача) про призначення по справі комплексної судової земельно технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою, вислухавши сторону позивача (позивача та його представника), - які підтримали своє клопотання та просили його задовольнити, вислухавши сторону відповідача (відповідачки та її представника), які заперечували проти клопотання, та, відповідно, - заперечували проти призначення по справі комплексної судової земельно технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою, дослідивши матеріали справи (в частині, що стосується можливості та необхідності призначення по справі судової експертизи), - приходить до висновку щодо задоволення клопотання сторони позивача (призначення по справі судової експертизи), - шляхом винесення судового рішення у виді узхвали (як окремого процесуального документу), обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм процесуального права:

- Як вбачається з прохальної частини позовної заяви в даному цивільному провадженні, - Позивач ОСОБА_1 просить суд винести судове рішення, на підставі якого:

1.Усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом перенесення межі земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 , за межі господарської будівлі (сараю), яка належить ОСОБА_3 на праві власності, за межі цієї господарської будівлі з урахуванням будівельних норм.

2. Витребувати в Кагарлицького районного суду Київської області копію судової земельно- технічної та оціночно-земельної експертизи проведеної експертами Київського науково- дослідного інституту судових експертиз в рамках цивільної справи № 368/1160/20.

3. Всі судові витрати покласти на ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи - в 2025 році між позивачем в даному цивільному провадженні, - ОСОБА_1 та відповідачем в даному цивільному провадженні, - ОСОБА_2 , - виник спір щодо меж земельних ділянок, та між ними існував судовий спір, (справа № 368/1160/20), який закінчився винесенням судового рішення судом першої інстанції (Кагарлицький районний суд Київської області), яке після апеляційного перегляду набрало законної сили.

Встановлюючи межі земельної ділянки на підставі вищевказаного рішення Кагарлицького районного суду Київської області у цивільній справі № 368/1160/20, - ОСОБА_2 було виявлено, що межа належної їй земельної ділянки, - проходить під господарською будівлею (сараєм), яка належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Вирішити спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в позасудовому порядку не вдалося, - що і послугувало підставою для подачі позову позивачем в даному цивільному провадженні, - ОСОБА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 вимагає від позивача ОСОБА_1 знесення господарської будівлі (сараю), яка належить позивачу на праві приватної власності, мотивуючи це тим, що господарська будівля (сарай) знаходиться на земельній ділянці, яка належить на праві приватної власності відповідачки ОСОБА_2 .

Отже, сторона позивача в даному цивільному провадженні стверджує, що в результаті поділу земельної ділянки за рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 25.07.2023 року у справі № 368/1 160/20 за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , - про визнання права власності на частину земельної ділянки, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - про скасування рішення (та відповідного запису) державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, - позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , - про визнання права власності на частину земельної ділянки, яке прийняте, в тому числі, на підставі судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи, проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експер тиз (м. Київ, вул. Смоленська, 6), - межа земельної ділянки, власником якої стала ОСОБА_2 , проходить під господарською будівлею (сараєм), яка належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності, що порушує його право власності, користування та розпоряджання своїм майном.

Оскільки між позивачем в даному цивільному провадженні - ОСОБА_1 та відповідачкою в даному цивільному провадженні - ОСОБА_2 , - є земельний спір, то суд, - з метою винесення законного, обгрунтованого, справедливого рішення, - вважає за необхідне задовольнити клопотання сторони позивача, та, відповідно, - призначити у справі комплексну судову земельно-технічну експертизи та експертизи з питань землеустрою.

При цьому сд зазначає, що не володіє спеціальними знаннями, та не може самостійно визначити спірне питання, а саме, - не може самостійно встановити в судовому засіданні питання того, чи проходить межа земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_2 , під господарською будівлею (сараєм - літ. «Б»), що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Суд вважає за необхідне на вирішення експертизи поставити питання, які зазначені в прохальній частині клопотання сторони позивача про призначення по справі судової експертизи.

Що стосується експертної установи, експертам якої слід доручити проведення експертизи, - то суд вважає, що слід доручити проведення судової експертизи саме тій експертній установі, яка зазначена в клопотанні сторони позивача.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такими доказами, серед іншого, можуть бути висновки експертів.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Для підтвердження того, що підпис у зазначеній заяві не належить мені, необхідно провести судово- почеркознавчу експертизу.

Згідно ст. 103 ЦПК України суд за клопотанням сторони або за власною ініціативою може призначити експертизу, якщо для вирішення справи необхідні спеціальні знання. Оскільки встановлення справжності підпису потребує спеціальних знань у сфері почеркознавства, проведення відповідної експертизи є необхідним для об`єктивного та неупередженого розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами ( стороною ) не надано відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Враховуючи ту обставину, що для об`єктивного вирішення даного спору необхідні спеціальні знання, якими суд не володіє (питання, які виносяться судом на вирішення експертизи не стосуються питань права), - в даній справі слід необхідно призначити комплексну судову земельно технічну експертизу та експертизу з питань землеустрою.

Згідно з ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, визначаються судом.

Згідно ч. 1 ст. 108 ЦПК України експертиза проводиться судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи.

Порядок призначення судової експертизи в науково-дослідних судово-експертних установах Міністерства юстиції України, обов`язки, права та відповідальність судового експерта, організація та оформлення їх результатів визначається Законом України «Про судову експертизу», ЦПК України, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково- методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5.

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно п. 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 103, 104, ч. 1 ст. 108, п. 8 ч. 2 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 258, 259, 260263, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 , - адвоката Невкритого Валерія Михайловича, - про призначення в справі судової земельно технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою, - задовольнити.

Призначити в справі № 368/957/25, провадження № 2/368/201/26, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - про усунення перешкод в користуванні власністю, відновлення меж земельної ділянки, - судову земельно технічну експертизу та експертизу з питань землеустрою.

На вирішення експертизи поставити наступне запитання:

1. Чи проходить межа земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_2 , під господарською будівлею (сараєм - літ. «Б»), що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 ?

Проведення експертизи доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, (юридична адреса: 03057, м.Київ, вул. Смоленська, буд. № 6), попередивши експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Оплату експертизи покласти на позивача, - ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_6 , моб.тел.: НОМЕР_2 ).

Контактний номер телефону для зв`язку (для вирішення питань, пов`язаних з виконанням експертизи), - мобільний номер телефону представника позивача, - адвоката Невкритого Валерія Михайловича, - НОМЕР_3 .

Попередити сторони в справі, що у разі, коли ухилення однієї із сторін від участі в експертизі унеможливить її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

На час проведення експертизи провадження по справі зупинити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Ухвала про призначення експертизи та зупинення провадження у справі може бути оскаржена окремо від рішення суду на підставі п.п. 12, 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на підставі ч. 1 ст. 356 ЦПК України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду, а особами, що приймають участь у справі, проте, не були присутні при проголошенні ухвали, - протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 03.02.2026 року.

Суддя: О.В. Закаблук