ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/5100/24 Номер провадження 22-ц/814/303/26Головуючий у 1-й інстанції ХІНЕВИЧ В. І. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Чумак О.В., Лобов О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 травня 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду із позовною заявою де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість у сумі 48000,00 грн за договором №39743-01/2024 від 26.01.2024 року, а також стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та 13000 грн на правову допомогу.

В обґрунтуванні позовних вимог вказало, що 26.01.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту №39743-01/2024. За яким ТОВ «Факторинг Партнерс» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 12000,00 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язався протягом 120 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2,50 % в день. ТОВ «Аванс Кредит» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 12000,00 гривень. Відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг у розмірі 48000,00 гривень. 29 травня 2024 року ТОВ «Факторинг Партнерс» та ТОВ «Аванс Кредит» уклали договір факторингу №29052024. За умовами якого до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №39743-01/2024 від 25.01.2024 року. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому ТОВ «Факторинг Партнерс» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 48000,00 гривень, що складається: з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 12000,00 гривень та заборгованості за відсотками, нарахованими станом на дату відступлення права вимоги, у розмірі 36000,00 гривень.

Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 травня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором №39743-01/2024 від 26.01.2024 року у розмірі 48000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права , без належного дослідження доказів по справі.

Скаржник вказує, що матеріалами справи не підтверджено укладення ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем кредитного договору, погодження умов кредитування та надання кредиту в цілому. Також не підтверджено й проходження верифікації та ідентифікації ОСОБА_1 .

Крім того, з наданого суду позивчем документа слідує, що грошові кошти були перераховані через посередника. Проте , сам договір відомостей про перерахунок коштів не стороною договору не містить. Відтак , вказані обставини не можуть свідчити на користь тлумачення правовідносин та договору як укладеного та виконаного кредитодавцем. Таким чином, керуючись ст. 517 ЦК України первісний кредитор мав би надати ТОВ «Факторинг Партнерс» належні та достовірні докази переказу коштів на рахунок Відповідача.

На думку скаржника , наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором складений самим кредитором, і не містить жодного підтвердження реальності господарської операції. По ньому не можна вирахувати коли заборгованість була переведена в прострочену, чи були сплати з боку позичальника, який був порядок нарахування відсотків, в якому розмірі вони були нараховані, коли вони були нараховані тощо.

Зважаючи на викладене апелянт просить скасувати рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 травня 2025 року та постановити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Від ТОВ «Факторинг Партнерс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній посилаючись на необгрунтованість скарги просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.

26.01.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №39743-01/2024. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W5218.

Згідно умов договору №39743-01/2024 від 26.01.2024 року, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 12000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п.1.1. Договору). Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 26.01.2024. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 24.05.2024 (1.2. Договору). За користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом, Тип процентної ставки: фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2.цього Договору (п.1.4, п.1.4.1. Договору). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної ї кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору (п.1.5. Договору). Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5363 - 54хх - хххх - 3277 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами (п.1.6. Договору).

Також, електронним підписом відповідачем було підписано Додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту, паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено тип кредиту, сума ліміту, строк кредитування та відсоткова ставка, вказана орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом.

Згідно з Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 39743-01/2024 від 26.01.2024 року загальна вартість кредиту становить 48000,00 грн., яка складається із суми кредиту за договором 12000,00 грн. та процентів за користування кредитом протягом 120 днів в розмірі 36000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Кредитний договір між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://avans.credit та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Підписання кредитного договору електронним підписом свідчить про те, що відповідач ознайомився з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, та прийняла запропоновані умови.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 20.05.2024 виникла заборгованість за кредитним договором, яка, за розрахунками позивача, становить 48 000грн., з яких: 12 000 грн заборгованість за кредитом; 36 000 грн - заборгованість за нарахованими процентами.

Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав електронним підписом кредитний договір, шляхом введення одноразового ідентифікатора, однак у строк встановлений договором кредитні кошти не повернув.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того, що сторонами узгоджена сума кредитування та нарахування відсотків у відповідному розмірі , відтак заявлена позивачем сума підлягає стягненню з відповідача.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитися із відповідним висновком , оскільки договір №39743-01/2024 був укладений сторонами 26.01.2024, в період дії п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», відтак правомірним є нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом, в межах строку дії договору та згідно відсоткової ставки, визначеної п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.6 п.5 Розділу І Закону №3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону №3498-ІХ).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону №3498-ІХ максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5% (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно).

Із системного аналізу вказаних вище норм слідує, що дія п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки є загальною для всіх договорів споживчого кредитування, які укладатимуться, починаючи з 24.12.2023; крім того в силу приписів п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону№3498-ІХ дія вказаного пункту поширюється і на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом 24.12.2023, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24.12.2023 (дати набрання чинності Законом №3498-IX), а також за договорами строк кредитування за якими буде продовжено після 24.12.2023, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення (продовження) договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання (продовження) такого договору.

Пунктом 9 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит.

За умовами кредитного договору №39743-01/2024 від 26.01.2024 процентна ставка за користування кредитом становить 2,50% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 912,5%) користування кредитом .

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем проценти за користування кредитом нараховані ОСОБА_1 за період з 26.01.2024 по 25.05.2024, становлять 36 000 грн.

Оскільки кредитний договір №39743-01/2024 був укладений сторонами 26.01.2024, в період дії п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», то колегія суддів вважає за необхідне здійснити нарахування відсотків згідно вищевказаного пункту Закону, саме: в період з 26.01.2024 по 22.04.2024 (87 днів) - 2,5% денної процентної ставки, що становитиме 26 100грн (12000 х 2,5% х 87 день); в період з 23.04.2024 по 25.05.2024 (33 днів) - 1,5% денної процентної ставки, що становитиме 2 640 грн (12000 х 1,5% х 33 днів).

Відтак, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність підстав для стягнення відсотків в повному обсязі, зважаючи на що рішення підлягає скасуванню із постановленням нового про стягнення з відповідача заборгованості з урахуванням відсотків у сумі 40 740 грн., оскільки вони були нараховані без врахування перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», якими встановлено обмеження максимальної денної відсоткової ставки.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежності розрахунків позивача та безпідставного врахування їх судом першої інстанції не спростовують висновків суду , попри посилання на можливе погашення заборгованості та не відображення відповідних платежів в розрахунку заборгованості , відповідачем до матеріалів справи не долучено жодних підтверджень здійснення оплати за кредитним договором №39743-01/2024 від 26.01.2024.

Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як, позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» задоволено часткового, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають і частковому задоволенню понесені стороною судові витрати.

вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц.

Зважаючи на те, що справа відноситься до категорій малозначних, є нескладною, розглядається у спрощеному провадженні, представник позивача участі у судовому засіданні не брав, відтак витрати позивача на правничу допомогу є неспівмірними зі складністю спірних правовідносин та непропорційно великими щодо вчинених представником позивача дій по наданню правничої допомоги. Отже, колегія суддів прийшла до висновку, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 3000 грн.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При зверненні із позовом ТОВ «Факторинг Партнерс» було сплачено судовий збір в сумі 2 422 грн. Зважаючи на те , що позов задоволено на 85% , з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 058,70 грн.

При зверненні із апеляційною скаргою ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 3 633,60 грн. Зважаючи на те , що позов задоволено на 85% , відповідно апеляційну скаргу на 15 % з ТОВ «Факторинг Партнерс» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 545 грн.

Відтак, в порядку взаємозаліку з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягає стягненню судовий збір у сумі 1513,70 грн.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 травня 2025 року - скасувати. Ухвалити у справі нове судове рішення яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором №39743-01/2024 від 26.01.2024 року у розмірі 40 740 грн, яка складається: з 12 000 грн тіло кредиту, 28 740 грн заборгованість по відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір за подання позовної заяви пропорційно розміру задоволених вимог, сумі 1513,70 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 3 000 грн , загалом 4 513, 70 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: О.А. Лобов

О.В. Чумак