Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5821/25
Провадження №: 2/332/679/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі судового засідання - Петракей Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Кари Руслани Теодозіївни до Василівської міської військової адміністрації Василівського району Запорізької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Кари Р.Т. звернувся до суду із позовною заявою до Василівської міської військової адміністрації Василівського району Запорізької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних зазначено, що у квітні 2022 року позивач був вимушений зі своєю сім`єю покинути постійне місце проживання та виїхати на підконтрольну Україні територію. 13.10.2022 був мобілізований до ВЧ НОМЕР_1 на підставі Указу Президента України про мобілізацію №574/2022 від 12.08.2022 Східного ОТО Національної гвардії України м. Харків де і проходить службу по теперішній час. ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі померла його тітка ОСОБА_2 . Після смерті останньої залишилось спадкове майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, оскільки її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 померли, а онуки є громадянами рф з моменту їх народження та проживають там на постійній основі. На початку вересня 2025 року в телефонному режимі мені повідомив рідний брат тітки ОСОБА_5 про те, що йому з окупованої території передали документи на житловий будинок, який належить тітці і серед документів на право власності він знайшов заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харченко Ю.Г., складений зі слів тітки, яким вона все майно з чого воно б не складалося, де б воно не було, все на що вона матиме право на день її смерті заповідає позивачу. 23.09.2025 позивач звернувся до приватного нотаріуса Харченко Ю.Г. з заявою про прийняття спадщини, однак йому було повідомлено, що він пропустив строк для його прийняття та було рекомендовано звернутися до суду з заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, як спадкоємиць за заповітом позивач не прийняв спадщину та свої спадкові права не оформив у зв`язку з об`єктивними, непереборними труднощами, а саме: необізнаністю спадкоємця про наявність заповіту та перебування спадкоємця на службі у складі Збройних Сил України.

За таких підстав, позивач просить суд визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком три місяці.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.12.20256 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився. Від його представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив рішення суду прийняти на розсуд суду, відповідно до норм діючого законодавства.

Дослідивши письмові докази, встановивши факти та відповідні правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.06.2022, серія НОМЕР_2 .

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповідала на все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується заповітом від 21.07.2021 №790.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці Василівської міської ради Василівського району Запорізької області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину від 15.02.2008 №225, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.07.2021 №65676888 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.03.2008 №18106793.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується Довідкою від 29.04.2022 №2303- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

На підставі Указу Президента України про мобілізацію №574/2022 від 12.08.2022 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі по мобілізації у ВЧ НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 з 13.10.12022 по теперішній час, що підтверджується Довідкою ВЧ НОМЕР_3 від 19.05.2025 №2018.

23.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю.Г. із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Повідомленням від 23.09.2025 №231/01-16 Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю.Г. відмовила ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропуском ним строку подання заяви про прийняття спадщини та роз`яснив порядок визначення додаткового строку для подання такої заяви.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява подається особисто.

Згідно з ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (постанови Верховного Суду від 25.03.2020 у справі №642/2539/18-ц та від 28.03.2022 у справі №750/2158/21).

Вирішуючи справи щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно також врахувати свободу заповіту як фундаментального принципу спадкового права. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі №308/4272/19, від 15 квітня 2021 року у справі №591/1271/18, від 26 липня 2021 року у справі №405/7058/19, від 21 жовтня 2021 року у справі №643/13260/19, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що причини пропуску позивачем ОСОБА_1 встановленого законом строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними труднощами для вчинення цих дій, а саме: необізнаністю про існування заповіту на його ім`я та перебування останнього на військовій службі по мобілізації в Збройних Силах України , враховуючи при цьому, що спадкоємці за законом до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не звертались, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, заповіт на час відкриття спадщини був чинним, спадкоємцями за законом не оспорений.

За таких обставин суд вважає, що воля спадкодавця ОСОБА_2 на випадок її смерті, викладена у формі заповіту, підлягає обов`язковій реалізації на користь позивача, оскільки свобода та реалізація положень заповіту після відкриття спадщини мають фундаментальне значення у спадкових правовідносинах, однак позивач був позбавлений можливості своєчасної реалізації спадкових прав через причини, які визнані судом поважними.

На підстав вищевикладеного, виходячи із завдань цивільного судочинства, принципу верховенства права, розумності, справедливості та ефективності судового захисту, суд вважає необхідним позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Керуючись ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Кари Руслани Теодозіївни до Василівської міської військової адміністрації Василівського району Запорізької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом трьох місяців з моменту набрання судовим рішенням законної сили .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 03.02.2026.

Суддя Н.В. Марченко