Справа №333/5015/25
Пр. № 2/333/262/26
26 січня 2026 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Наумової І.Й.,
за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Позивачка звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з даним позовом, який обґрунтовує наступним.
Даний виконавчий напис пред`явлений до виконання, на його підставі відкрито виконавче провадження ВП № 66692045.
Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушеннями норм законодавства, в зв`язку з чим він підлягає скасуванню, з тієї підстави, що на момент вчинення виконавчого напису законом не було передбачено права його вчиняти на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені. Заявлена у виконавчому написі заборгованість не є безспірною. Вимог про повернення заборгованості кредитором позивачці не направлялося. Сторок звернення стягувача до вчинення виконавчого напису закінчився.
На підставі вищевказаного, позивачка просить суд визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути на її користь судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2025 р. відкрито провадження по даній справі, призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи.
В судове засідання позивачка не з`явилася, представницею позивачки подана заява про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягають.
В судові засідання представник відповідача по справі не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся. Відзиву на позовну заяву чи заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності, відповідач не подавав суду.
З урахуванням вищевказаних обставин, в тому числі відсутності заперечень позивачки щодо ухвалення рішення за відсутності відповідача, судом 26.01.2026 р. постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи, тобто за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Копія зазначеного вище кредитного договору сторонами не надана.
На підставі даного виконавчого напису Комунарським ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №66692045, яке завершено поставною державного виконавця від 24.02.2022 р., у зв`язку з відсутністю у боржниці майна на яке можливо звернути стягнення, що підтверджується копією відповіді даної виконавчої служби на звернення позивачки та копією постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.
За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.
Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Таким чином, пункт 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172«Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», на момент вчинення виконавчого напису діяв наступній в редакції «….Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Позивачка обґрунтовує свої вимоги зокрема тим, що виконавчий напис вчинено відносно кредитного договору, який не посвідчений нотаріально та вказана у ньому заборгованість не є безспірною, при цьому в порушення вимог ст.ст. 12,83 ЦПК України, позивачкою даного кредитного договору суду не надано. Із клопотанням про витребування даного письмового доказу, у разі його відсутності у неї, до суду не зверталась. Не підтвердила позивачка належними доказами і заявлену нею в позові обставину щодо безспірності вказаної у виконавчому написі кредитної заборгованості.
Таким чином, позивачкою не обґрунтовані належними доказами заявлені позовні вимоги, що є підставою для відмови в їх задоволенні.
Керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 263-265, 280-281, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду позивачем подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя: І.Й. Наумова