Олевський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олевську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», представник позивача - адвокат Ткаченко Юлія Олегівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №75483867 від 07.06.2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», представник позивача - адвокат Ткаченко Юлія Олегівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №75483867 від 07.06.2021 року.

Стислий виклад позиції позивача.

Позов мотивовано тим, що 07.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №75483867, за умовами якого позикодавець надав відповідачці грошові кошти в розмірі 14940 грн. 00 коп., строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису bPGG0iKLq1, що був надісланий на вказану відповідачкою електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою позикодавцем, позичальник ОСОБА_1 , з якою укладено договір №75483867 від 07.06.2021 року, ідентифікована ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Того ж дня позикодавець виконав свої зобов`язання, а саме передав відповідачці у власність грошові кошти в розмірі 14940 грн. 00 коп. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідачки № НОМЕР_1 , що підтверджується електронною платіжною інструкцією. Отримавши кредит, відповідачка належним чином взяті по договору зобов`язання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості, яка склала 45298 грн. 82 коп., в тому числі 14940 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу та 30358 грн. 82 коп. - заборгованість за відсотками.

19.11.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено договір факторингу №1911, за умовами якого останній набув право грошової вимоги, зокрема, за договором позики №75483867 від 07.06.2021 року. 03.04.2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу №030423-ФК, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги, в тому числі, за договором позики №75483867 від 07.06.2021 року.

Зазначена сума кредитної заборгованості відповідачкою не сплачена. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідачки на його користь зазначену суму заборгованості за договором позики та відшкодувати судові витрати, зокрема, й витрати на професійну допомогу.

Процесуальні дії у справі. Заяви, та клопотання учасників справи.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Рожкової О.С. від 10.02.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

03.04.2025 року на адресу Корольовського районного суду м. Житомира від представника відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 за допомогою підсистеми «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі. У вказаних поясненнях представник відповідачки зазначає, що позовна вимога щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором є необґрунтованою та несправедливою до відповідачки у розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з огляду на те, що сторонами при укладенні договору про надання споживчого кредиту було погоджено розмір відсотків, який за домовленістю між сторонами не мав перевищувати суму 8919 грн. 18 коп. за весь період кредитування. Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості за процентами у заявленому розмірі є безпідставними. На підставі викладеного, представник відповідачки просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у повному обсязі, судове засідання проводити без участі відповідачки.

07.04.2025 року на адресу Корольовського районного суду м. Житомира від директора ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Ґедзь О.В. надійшла відповідь на відзив. У поданій відповіді представник позивача зазначає, що твердження представника відповідачки стосовно того, що відповідачка брала на себе зобов`язання сплатити основне зобов`язання та відсотки в розмірі 0,9% за користування ним, спростовується матеріалами справи, оскільки у п. 2 Договору позики зазначено, що сума позики у 14940 грн. 00 коп., надається строком на 30 днів під процентну ставку (базова) в день 1,99% (фіксована). Додатково в зазначеному пункті наведений орієнтовний/попередній графік погашення заборгованості, згідно якого протягом 30 днів застосовується знижена процентна ставка/день 0,90%. За понадстрокове користування позикою (її частиною) за день встановлена процентна ставка 2,70%. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Через неналежне виконання умов договору позики, нараховані згідно умов договору позики проценти було перераховано за базовою/фіксованою процентною ставкою 1,99% замість 0,90%. При цьому, вважає, що відзив ґрунтується лише на припущеннях та зводиться до незгоди з доказами позивача та їх оцінки, тоді як оцінка доказів по справі є виключною компетенцією суду.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Рожкової О.С. від 14.07.2025 року цивільну справу №296/12017/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», представник позивача - адвокат Ткаченко Юлія Олегівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №75483867 від 07.06.2021 року передано за підсудністю до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

Ухвалою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.08.2025 року цивільну справу №296/12017/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», представник позивача - адвокат Ткаченко Юлія Олегівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №75483867 від 07.06.2021 року передано за підсудністю до Олевського районного суду Житомирської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано судді Винару Л.В. для розгляду.

На запит суду від Олевської міської ради Житомирської області за вих. №2726 від 06.10.2025 року надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідачки по справі ОСОБА_1

13.10.2025 року ухвалою Олевського районного суду Житомирської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін

Представник позивача - адвокат Ткаченко Ю.О. у судове засідання не з`явилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином. У прохальній частині позовної заяви представник позивача просила розгляд справи проводити за її відсутності за правилами спрощеного позовного провадження. Також, представник позивача подала до суду заяви з аналогічними вимогами.

Відповідачка ОСОБА_1 у судові засідання 12.11.2025 року та 02.02.2026 року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової кореспонденції за її зареєстрованим місцем проживання та опублікування оголошення на веб-сайті суду. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

07.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», як позикодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, був укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75483867 (далі - Договір, договір позики), який згідно положень ст. ст. 10-12 Закону України «Про електронну комерцію» був вчинений в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом його підписання відповідачкою одноразовим ідентифікатором bPGG0lKLq1, надісланим Товариством електронним повідомленням на вказану нею електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (пункти 12 та 18 «Юридичні адреси та реквізити сторін» Договору) (а.с. 22).

Згідно з пунктами 1, 2.1 укладеного Договору ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується передати відповідачці у власність грошові кошти (позику) в сумі 14940,00 грн. на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

За змістом пунктів 2.2, 2.3 Договору строк позики (строк договору) складає 30 днів; процентна ставка (базова в день), яка є фіксованою, становить 1,99% в день; датою повернення позики (останній день) є 07.07.2021 року; процентна ставка за понаднормове користування позикою - 2,70% (за день), яка не застосовується в період карантину.

Крім того, сторонами Договору також було погоджено, що: проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (пункт 4), а також те, що позичальником вивчені та зрозумілі зміст, об`єм зобов`язань, наслідки укладення Договору та зазначена в Правилах надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) процедура і наслідки подовження позичальником строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації (пункт 5.2).

07.06.2021 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на виконання умов договору позики було здійснено переказ грошових коштів в сумі 14940 грн. 00 коп. на картковий рахунок відповідачки, що підтверджується копією платіжної інструкції (2d3cc4e2-9eaa-44c9-9ca9-441097a74765) (а.с. 52) та не заперечується самою відповідачкою.

19.11.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (клієнт) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (фактор) було укладено договір факторингу №1911, за яким клієнт відступає фактору, а фактор набуває права вимоги та зобов`язується сплатити клієнту ціну продажу. З моменту відступлення прав вимоги всі гарантії, надані боржниками щодо портфеля заборгованості, стають дійсними для факторами та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги фактору переходять всі пов`язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та неоплачених боржниками процентів. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбуваються в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги (пункти 5.1 та 5.2) (а.с. 54-69).

Судом встановлено, що Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за договором факторингу №1911 від 19.11.2021 року був підписаний сторонами договору факторингу 19.11.2021 року (а.с. 69).

Як вбачається із витягу з Реєстру прав вимог №3 від 19.11.2021 року (додаток №1 до договору факторингу №1911 від 19.11.2021 року), ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» право вимоги до боржниці ОСОБА_1 за договором №75483867 від 07.06.2021 року (а.с. 70-72).

03.04.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (клієнт) та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (фактор) було укладено договір факторингу №030423-ФК за яким клієнт відступає фактору, а фактор набуває права вимоги та зобов`язується сплатити клієнту ціну продажу. З моменту відступлення прав вимоги всі гарантії, надані боржниками щодо портфеля заборгованості, стають дійсними для факторами та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги фактору переходять всі пов`язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та неоплачених боржниками процентів. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбуваються в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги (пункти 5.1 та 5.2) (а.с. 75-90).

Судом встановлено, що Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року був підписаний сторонами договору факторингу 03.04.2023 року (а.с. 90).

Як вбачається із витягу з Реєстру боржників від 03.04.2023 року (додаток №1 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року), ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» відступило ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» право вимоги до боржниці ОСОБА_1 за договором №75483867 від 07.06.2021 року в загальній сумі 49179 грн. 01 коп. (а.с. 91-93).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №75483867 від 07.06.2021 року, наданого позивачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», загальна сума заборгованості відповідачки складає 45298 грн. 82 коп., в тому числі 14940 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу та 30358 грн. 82 коп. - заборгованість за відсотками (а.с. 8-13).

Під час судового розгляду справи відповідачкою з урахуванням вимог ст. ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані позивачем докази укладення нею договору позики та отримання за ним грошових коштів (позики) у зазначеному вище розмірі.

Доказів здійснення погашення заборгованості за наданою позикою повністю відповідачкою під час судового розгляду також надано не було.

Належні та допустимі докази того, що вищезазначена сума заборгованості раніше стягувалась чи була стягнута з відповідачки в матеріалах цивільної справи відсутні.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Виконуючи приписи ст. 264, ч. 4 ст. 265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно приписів п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закону), який встановлює порядок вчинення електронних правочинів, електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною та вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті, зокрема шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону.

Відповідно до положень ст. 12 Закону моментом підписання електронного правочину є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилається іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону).

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки букв, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом (постанова Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19). Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).

Судом встановлено, що договір позики №75483867 від 07.06.2021 року був підписаний відповідачкою по справі після її ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитодавця ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за допомогою одноразового ідентифікатора bPGG0lKLq1, надісланого відповідачці електронним повідомленням (пункти 12 та 18 Договору), що підтверджує укладення даного договору саме як електронного правочину в порядку, передбаченому ст. ст. 10-12 Закону України «Про електронну комерцію», та згоду відповідачки з усіма його істотними умовами.

В протилежному випадку - без здійснення входу відповідачки на веб-сайт позикодавця за допомогою логіна та пароля особистого кабінету та без отримання нею одноразового ідентифікатора у виді електронного повідомлення, укладення договору позики було б технічно неможливим.

Подібний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19.

Належних доказів на спростування тверджень позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» щодо здійснення саме відповідачкою електронного підпису договору позики №75483867 від 07.06.2021 року за допомогою одноразового ідентифікатора bPGG0lKLq1 суду надано не було.

Згідно положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

За змістом ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що згідно умов укладеного відповідачкою договору позики №75483867 від 07.06.2021 року, ОСОБА_1 отримала від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» в якості позики грошові кошти в сумі 14940 грн. 00 коп., проте своїх зобов`язань за вказаним договором щодо повернення кредиту та сплати щоденних процентів за користування ним не виконувала належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 45298 грн. 82 коп., в тому числі 14940 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу та 30358 грн. 82 коп. - заборгованість за відсотками.

Наданий позивачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» розрахунок заборгованості відповідачки ОСОБА_1 відповідає умовам договору позики №75483867 щодо розміру та строку сплати відповідачкою передбачених ним платежів, в тому числі: нарахування процентів за базовою процентною ставкою 1,99% в день згідно з пунктами 2.2, 2.3 Договору в межах первісного строку позики 30 днів та після 07.07.2021 року до 05.10.2021 року згідно з пунктом 5.2 Договору та пунктів 7.12, 7.16 Правил в межах 90 календарних днів (автопролонгація).

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Судом встановлено, що матеріали цивільної справи не містять, а відповідачкою не надано належних та допустимих доказів на спростування презумпції правомірності договору позики №75483867 від 07.06.2021 року, укладеного між первісним кредитором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачкою, а також укладених в подальшому договорів факторингу.

Зазначені договори з огляду на відсутність доказів протилежного не визнавались судом недійсними.

Отже, набуття позивачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» права вимоги заборгованості за договором позики №75483867 від 07.06.2021 року у передбаченому законом порядку та у визначеному згідно умов цього договору розмірі під час судового розгляду відповідачкою спростована не була.

На підставі викладеного, виходячи з презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) та презумпції обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України), суд вважає встановленим факт невиконання відповідачкою по справі своїх зобов`язань за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75483867 від 07.06.2021 року щодо повернення суми позики та процентів за користування нею, право грошової вимоги за яким у встановленому законом порядку було набуте позивачем на підставі договору факторингу та приходить до висновку про задоволення позову щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за вказаним вище договором в загальному розмірі 45298 грн. 82 коп.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2422,40 грн (а.с. 115).

З урахуванням того, що позов підлягає задоволенню, суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідачки на користь позивача у сумі 2422,40 грн.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3500 грн. 00 коп. на підтвердження яких надав відповідні докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

У відповідності до ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Зі сторони позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу було надано такі докази (копії): договір про надання правничої допомоги від 01.11.2024 року № 01-11/24, витяг з Акту №2-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 01.11.2024 року; акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; копію платіжної інструкції кредитного переказу коштів.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Позивачем надано усі необхідні докази на підтвердження розміру понесених ним витрат на правничу допомогу, у строки, що передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у тому числі: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; договір про надання правничої допомоги; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги. Відповідач клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги не заявив.

Разом з тим, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Така правова позиція зроблена Верховним Судом у постанові від 14 липня 2021 року у справі № 808/1849/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 2040/6747/18.

Схожа правова позиція також висловлена Верховним Судом у справі № 340/4492/22 від 25 липня 2023 року.

Здійснюючи розподіл витрат на правничу допомогу у даній справі суд зазначає, що фактично справа розглядалася без участі сторін; по цій справі фактично відбулося два судових засідання, така категорія справ є розповсюдженою, а позовні заяви шаблонними; спір є нескладним у правозастосуванні; сума понесених позивачем витрат на правничу допомогу у сукупності зі сумою боргу, що стягуються судом у результаті задоволення позову, можуть бути надмірним фінансовим тягарем для відповідачки, тому суд вважає, що пред`явлений до відшкодування розмір витрат на правову допомогу є дещо завищеним, та суд частково відмовляє позивачеві у відшкодуванні здійснених ним витрат на правову допомогу та відповідно стягує з відповідачки на користь позивача 2000 грн. 00 коп. у рахунок понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

На думку суду, судові витрати, понесені позивачем, у такому розмірі відповідають критеріям реальності (їх дійсності та необхідності), розумності та не є явно несправедливими.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 509, 526, 610-612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 76-81, 141, 258, 263, 265, 266, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», представник позивача - адвокат Ткаченко Юлія Олегівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №75483867 від 07.06.2021 року - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суму заборгованості за договором позики №75483867 від 07.06.2021 року в розмірі в розмірі 45298 (сорок п`ять тисяч двісті дев`яносто всім) грн. 82 коп., в тому числі 14940 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу та 30358 грн. 82 коп. - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. сплаченого судового збору при поданні позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», , місцезнаходження: 08200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Л.В.Винар