Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1264/25
Провадження № 2/528/50/26
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 січня 2026 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вітківського М.О.,

при секретарі Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка без фіксації технічними засобами в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом та по праву власності,-

в с т а н о в и в:

Представник позивачів адвокат Чумарний А.І. звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: «А-1,а» - житлового будинку (загальною площею -86,7 кв.м, житловою площею 43,0 кв.м.), «Б,б» - сараю; «б1» - навісу, «В» - сараю, «Г» - сараю, «Д» - літнього душу, «Е» - вбиральні, «Ж» - погрібника, «З» - гаражу, «К» - літньої кухні сараю, «Л» - сараю, «М» - сараю, №1 огорожі, №2 воріт, №3 воріт, №4 водогону, №5 зливної ями, №6 огорожі.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 3/4 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: «А-1,а» - житлового будинку (загальною площею -86,7 кв.м, житловою площею 43,0 кв.м.), «Б,б» - сараю; «б1» - навісу, «В» - сараю, «Г» - сараю, «Д» - літнього душу, «Е» - вбиральні, «Ж» - погрібника, «З» - гаражу, «К» - літньої кухні сараю, «Л» - сараю, «М» - сараю, №1 огорожі, №2 воріт, №3 воріт, №4 водогону, №5 зливної ями, №6 огорожі (при чому на 1/4 частину по праву власності в майні колгоспного двору, на 1/8 (1/4:2=1/8) частину спадкування за законом після смерті свого батька ОСОБА_3 та 3/8 частини у порядку спадкування за законом своєї матері ОСОБА_4 ).

В обґрунтування позову вказує, що відповідно до виписки з погосподарських книг по Тарасівському старостинському округу від 11.06.2025 року № 18.13-09/105 за період з 1991 по 1995 роки в господарстві за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що розташоване по АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року був зареєстрований та проживав голова домогосподарства, батько другого позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина голови домогосподарства, мати другого позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка голови домогосподарства, другий позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зять голови двору, чоловік другого позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук голови двору, син другого позивача, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та онука голови двору, перший позивач ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_3 . На час смерті йому на праві власності належала 1/4 частина житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 та в цілому складається з: «А-1,а» - житлового будинку (загальною площею -86,7 кв.м, житловою площею 43,0 кв.м.), «Б,б» - сараю; «б1» - навісу, «В» - сараю, «Г» - сараю, «Д» - літнього душу, «Е» - вбиральні, «Ж» - погрібника, «З» - гаражу, «К» - літньої кухні сараю, «Л» - сараю, «М» - сараю, №1 огорожі, №2 воріт, №3 воріт, №4 водогону, №5 зливної ями, №6 огорожі.

Пояснює, що після смерті ОСОБА_3 його дружина ОСОБА_4 та його дочка ОСОБА_2 фактично вступили в управління спадковим майном, та вважаюся такими, що прийняли спадщину. Але ОСОБА_4 не встигла оформити на своє ім`я частину спадкового будинку та померла ІНФОРМАЦІЯ_8 . На час смерті їй належало 3/8 частини вказаного житлового будинку (1/4 частина належала на праві власності в майні колгоспного двору + 1/8 частина, що була успадкована після смерті її чоловіка).

За час свого життя ОСОБА_4 заповіту не склала.

Після смерті ОСОБА_4 її дочка ОСОБА_2 фактично вступила в управління спадковим майном, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після її смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_5 . На час смерті йому на праві власності належала 1/4 частина житлового будинку. За час свого життя він заповіту не склав.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину є дочка спадкодавця, ОСОБА_8 . Дружина спадкодавця ОСОБА_2 та його син ОСОБА_6 відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_8 .

Вказує, що ОСОБА_8 отримала право оформити на своє ім`я 1/4 частину будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 . Другий позивач ОСОБА_2 отримала право оформити на своє ім`я 3/4 частини будинку.

З метою переоформлення спадщини позивачі звернулися до Лубенської державної нотаріальної контори. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус їм відмовила. Свої дії мотивувала тим, що не пред`явлено оригіналів правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на спадкове майно.

Внаслідок таких обставини, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів, позивачі вимушені звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вказаний будинок.

Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 17.10.2025 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і призначено підготовче засідання з викликом сторін. Витребувано з Лубенської державної нотаріальної контори (адреса: 37502, м. Лубни, Полтавська область, пл. Вокзальна, 7) копію спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_7 ), ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_8 ), ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_9 ).

28.10.2025 року на адресу суду надійшла відповідь від Лубенської державної нотаріальної контори, та копії спадкових справ до майна померлих ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_8 ), ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_9 ). Крім того, вказано, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 не заводилася, заяви про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини не подавалися (а.с. 40-125).

Ухвалою суду від 19.11.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи до судового розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні 17.12.2025 року на 11 год. 30 хв. (а.с. 134-135).

23.10.2025 року позивачі та їх представник адвокат Чумарний А.І. у судове засідання не з`явились, вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, натомість представником позивача через канцелярію суду подано заяву про проведення засідання без участі сторони позивача, на позовних вимогах наполягають.

Представник відповідача Виконавчого комітету Гребінківської міської ради - Сидоренко Р.М., через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача в якій зазначив, що при вирішенні питання про задоволення позову покладається на розсуд суду.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України в підготовчому засіданні суд ухвалює судове рішення у разі визнання позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 27.09.1999 року, виданим Тарасівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, актовий запис про смерть № 15 від 27.09.1999 року (а.с. 16 зворот).

Подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_9 є батьками ОСОБА_10 , що підтверджується відповідно свідоцтвом про народження: серії НОМЕР_3 , виданим 28.05.1970 року (с. Тарасівка Гребінківського району Полтавської області) актовий запис № 10, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим 14.07.1979 року (с. Тарасівка Гребінківського району Полтавської області), актовий запис № 7 (а.с. 15 зворот, 16).

Подружжя ОСОБА_10 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_8 , що підтверджується відповідно свідоцтвом про народження: серії НОМЕР_5 , виданим 09.05.1985 року (с. Тарасівка Гребінківського району Полтавської області) актовий запис № 6, та Витягом з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 19.05.2022 року (а.с. 12, 13).

Відповідно до виписки з погосподарських книг по Тарасівському старостинському округу від 11.06.2025 року № 18.13-09/105 за період з 1991 по 1995 роки в господарстві за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що розташоване по АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року були зареєстровані та проживали голова домогосподарства, батько другого позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина голови домогосподарства, мати другого позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка голови домогосподарства, другий позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зять голови двору, чоловік другого позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук голови двору, син другого позивача, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та онука голови двору, перший позивач ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 20).

Оскільки в будинку за вказаною вище адресою проживали та були зареєстровані станом на 15.04.1991 року чотири особи, які не менше трьох років до 15.04.1991 року приймали участь працею та коштами у розбудові господарства двору та не втратили право на частку у ньому, домогосподарство належало ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 по 1/4 частині відповідно до правил п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності».

З довідки про реєстрацію місця проживання за певний період або на день смерті № 18.13-09/102 від 11.06.2025 року, виданої старостою Тарасівського старостинського округу Дяченком С., ОСОБА_3 на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зятем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онукою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 25.05.2002 року, виданим Тарасівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, актовий запис про смерть № 8 (а.с. 17).

З довідки про реєстрацію місця проживання за певний період або на день смерті № 18.13-09/103 від 11.06.2025 року, виданої старостою Тарасівського старостинського округу Дяченком С., ОСОБА_4 на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з зятем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онукою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18 зворот).

Згідно матеріалів спадкової справи вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 спадщину прийняла її дочка: ОСОБА_2 (а.с. 106-125).

ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 06.05.2011 року, виданим Тарасівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, актовий запис про смерть № 7 (а.с. 17 зворот).

З довідки про реєстрацію місця проживання за певний період або на день смерті № 18.13-09/120 від 01.07.2025 року, виданої старостою Тарасівського старостинського округу Дяченком С., ОСОБА_5 на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19).

Довідкою про підтвердження поштової адреси № 18.13-09/104 від 11.06.2025 року, виданою старостою Тарасівського старостинського округу Дяченком С., підтверджено, що домоволодіння, яке числиться за ОСОБА_2 , знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20 зворот).

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_2 станом на 16.06.2025 року проведено технічну інвентаризацію будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, та проведено незалежну оцінку вказаного об`єкту нерухомого майна (а.с. 21-23,24).

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 1068 від 17.06.2025 року, станом на 29.12.2012 року об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстровано (а.с. 24 зворот).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку об`єкту нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташується за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість об`єкту оцінки становить 70579,00 грн (а.с. 25-27).

Судом встановлено, що згідно відмови у вчиненні нотаріальної дії від 03.10.2025 року, яка видана державним нотаріусом Іщенко Г.К. Лубенської державної нотаріальної контори позивачу ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів на спадковий будинок (а.с. 28).

Крім того, згідно відмови у вчиненні нотаріальної дії від 08.10.2025 року, яка видана державним нотаріусом Іщенко Г.К. Лубенської державної нотаріальної контори позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів на спадковий будинок (а.с. 29).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України).

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Суд враховує, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Як встановлено судом, фактичними власниками домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , були ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ..

Вказаний житловий будинок за змістом ст. 381 ЦК України є садибою, тобто комплексом житлових, господарських, гаражних, паркових та інших будівель, які становлять єдину господарсько-архітектурну цілісність.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй Постанові від 15.01.2021 року по справі №1540/3952/18 прийшов до наступних висновків:

Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17.

Вперше на законодавчому рівні встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення». А до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35/18/1).

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Через відсутність правовстановлюючих документів на спадковий будинок позивачі не мають можливості отримати свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується відмовами нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на нерухоме майно та право позивачів на спадщину за законом таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом та по праву власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: «А-1,а» - житлового будинку (загальною площею -86,7 кв.м, житловою площею 43,0 кв.м.), «Б,б» - сараю; «б1» - навісу, «В» - сараю, «Г» - сараю, «Д» - літнього душу, «Е» - вбиральні, «Ж» - погрібника, «З» - гаражу, «К» - літньої кухні сараю, «Л» - сараю, «М» - сараю, №1 огорожі, №2 воріт, №3 воріт, №4 водогону, №5 зливної ями, №6 огорожі.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 3/4 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: «А-1,а» - житлового будинку (загальною площею -86,7 кв.м, житловою площею 43,0 кв.м.), «Б,б» - сараю; «б1» - навісу, «В» - сараю, «Г» - сараю, «Д» - літнього душу, «Е» - вбиральні, «Ж» - погрібника, «З» - гаражу, «К» - літньої кухні сараю, «Л» - сараю, «М» - сараю, №1 огорожі, №2 воріт, №3 воріт, №4 водогону, №5 зливної ями, №6 огорожі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на десять днів з дня закінчення розгляду справи, і визначити кінцеву дату складення повного судового рішення 30.01.2026 року.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

Позивач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Позивач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Виконавчий комітет Гребінківської міської ради Полтавської області, , (юридична адреса: 37400, м. Гребінка, Полтавська область, вул. Олексія Припутня, буд.1).

Повний текст рішення виготовлено 30.01.2026 року.

Суддя М. О. Вітківський