Провадження № 6/201/29/2026
УХВАЛА

15 січня 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дінеро», приватний виконавець Григорчук Павло Васильович, ОСОБА_1 ) про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні на правонаступника,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2025р. до Соборного районного суду міста Дніпра надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дінеро», приватний виконавець Григорчук Павло Васильович, ОСОБА_1 ) про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні на правонаступника.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що на виконанні у приватного виконавця Григорчука П.В. перебуває виконавче провадження №67282736 щодо примусового виконання виконавчого документу виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. за № 29974 від 23.09.2021р. про стягнення із боржника ОСОБА_1 заборгованості на користь стягувача ТОВ «Дінеро».

03.04.2025р. між ТОВ «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено Договір факторингу № 571/ФК-25.

Відповідно до Договору факторингу, право грошової вимоги, у тому числі за кредитним договором №AG8421212 в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Дінеро» № L6406946 згідно з яким проводиться стягнення заборгованості за виконавчим документом виданим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. за № 29974 від 23.09.2021р. у виконавчому провадженні АСВП № 67282736 відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

З огляду на вищевикладене, виникла необхідність заміни сторони виконавчого провадження.

Представник ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» - адвокат Жевега К.В. в поданій заяві просила розглянути заяву за її відсутності.

Інші учасники судового провадження в судове засідання 27.11.2025р. та 15.01.2026р. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Таким чином, неявка сторін у відповідності до ч. 3 ст. 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду поставленого перед судом питання.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснити розгляд справи без фіксування судового розгляду цивільної справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали поданої заяви, а також матеріали цивільної справи, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Григорчука П.В. перебуває виконавче провадження №67282736 від 27.10.2021р., відкрите на підставі виконавчого напису № 29974, вчиненого 23.09.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дінеро» заборгованості у загальному розмірі, разом з витратами за вчинення виконавчого напису, 29 050 грн.

03.04.2025р. між ТОВ «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено Договір факторингу № 571/ФК-25, відповідно до якого ТОВ «Дінеро» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», а ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» набуло право вимоги заборгованості за виконавчим написом нотаріуса №29974 від 23.09.2021р. (а.с. 10-12).

Станом на момент розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, виконавче провадження №67264972 відкрите, що підтверджується інформаційною довідкою з сайту «Автоматизованої системи виконавчих проваджень» (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors).

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постановах від 30.01.2019р. у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18), від 19.02.2020р. у справі №2-3897/10, провадження № 61-45900св18, Верховним Судом України у постанові від 20.11.2013р. у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно з Законом України «Про виконавче провадження».

В даному випадку відсутній спір про право, оскільки має місце заміна стягувача на правонаступника у відкритому виконавчому провадженні.

Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіянні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

За вимогами статті 91 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років з моменту його вчинення. Поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого напису здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначений правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2022р. у справі № 183/4196/21 (провадження № 14-36цс22).

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З доказів, наданих заявником вбачається, що на підставі виконавчого напису №29974, вчиненого 23.09.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дінеро» заборгованості у загальному розмірі, разом з витратами за вчинення виконавчого напису, 29 050 грн., було відкрито виконавче провадження №67282736 та заявник набув права вимоги до боржника ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення заяви ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні, оскільки звернення правонаступника кредитора з заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення вимог заяви ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» про заміну стягувача на правонаступника у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дінеро» заборгованості за кредитним договором.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 353, 442 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дінеро», приватний виконавець Григорчук Павло Васильович, ОСОБА_1 ) про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні на правонаступника задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Дінеро» () на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (), у виконавчому провадженні №67282736 від 27.10.2021р., яке перебуває на виконанні у приватного виконавця Григорчука Павла Васильовича та відкрите на підставі виконавчого напису № 29974, вчиненого 23.09.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дінеро» заборгованості у загальному розмірі 29 050 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складений та підписаний суддею 19 січня 2026 року.

Суддя О.С. Наумова