Справа № 352/1629/25
Провадження № 2-ві/352/1/26
УХВАЛА

14 січня 2026 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі судді Гриньків Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кузьменка С.В. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменка С.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

13.01.2026 року до суду надійшла заява позивача про відвід судді, яка обґрунтована тим, що у нього наявні сумніви в неупередженості або об`єктивності судді, оскільки суддею залишено позовну заяву без руху, проігноровано клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, не погоджується з обставинами, викладеними в ухвалі суду про відкладення судових засідань, суддя не допустив до участі у розгляді справи представника позивача з підстав, що останній не є адвокатом, суддя затягує розгляд справи, а також позивач ставить під сумнів доброчесність судді, припускає, що на суддю чиниться тиск і суддя зрозумів, що йому можуть принести хабар.

Ухвалою судді від 13.01.2026 року заяву позивача визнано необґрунтованою та постановлено передати її на розгляд іншого судді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 13.01.2026 року заява про відвід судді передана на розгляд судді Гриньків Д.В.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Оскільки відвід розглядається без повідомлення учасників справи, то відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву, суд дійшов висновку, що вона є необґрунтованою та не підлягає задоволенню з таких підстав.

Підстави для відводу судді визначені ст. 36 ЦПК України, а саме, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України.

При тлумаченні змісту поняття «підстави, які викликають сумніви у неупередженості суду» необхідно дотримуватися балансу між виправданою необхідністю застосування широкого тлумачення цієї категорії та недопустимістю зловживання наявністю такого права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», п.66, 67).

Як вбачається із заяви про відвід судді позивач мотивує її тим, що суддею залишено позовну заяву без руху, проігноровано клопотання позивача про проведення судового зсідання в режимі відеоконференції, не погоджується з обставинами, викладеними в ухвалі суду про відкладення судових засідань, суддя не допустив до участі у розгляді справи представника позивача з підстав, що останній не є адвокатом, суддя затягує розгляд справи, а також позивач ставить під сумнів доброчесність судді, припускає, що на суддю чиниться тиск і суддя зрозумів, що йому можуть принести хабар.

Разом з тим, суд вважає, що заява про відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами ЦПК України.

Так, відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Разом з тим, оцінка певних процесуальних дій та рішень головуючого судді може бути надана у встановленому процесуальному порядку судами вищих інстанцій.

При розгляді заяви про відвід судді інший суддя не є апеляційним чи дисциплінарним органом, а тому не може надавати оцінку процесуальним діям та рішенням судді на предмет дотримання ним норм законодавства, правильності чи неправильності ведення суддею судового процесу або прийнятих суддею рішень, а має лише з позиції стороннього спостерігача визначити існування обставин, які за суб`єктивним чи об`єктивним критерієм можуть викликати сумніви у його неупередженості.

В той же час, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Кастільо Альгар проти Іспанії (Castillo Algar v. Spain).

До того ж, згідно з усталеною судовою практикою, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10 травня 2018 року у справі №800/592/17.

Відтак, враховуючи, що обставин, за наявності яких суддя підлягав би безумовному відводу при розгляді цивільної справи не встановлено і позивачем недоведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді, а тому така заява задоволенню не підлягає.

На підставі ст.36, 40 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Кузьменка С.В.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.