Справа пр. № 2/756/1875/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі судді Андрейчука Т.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

31 липня 2025 року позивач ТОВ "Коллект Центр" звернулося до Деснянського районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

21 вересня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) № 77784297, згідно з умовами якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" надало позичальниці ОСОБА_1 позику у сумі 2692,00 грн на строк 30 днів до 21 жовтня 2021 року.

Відповідачка не дотримувалася умов договору позики, своєчасно не повернула її та не сплатила проценти за користування нею.

Заборгованість ОСОБА_1 за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 21 вересня 2021 року № 77784297 становить

5918,92 грн, у тому числі заборгованість за позикою у сумі 2269,30 грн, проценти за користування нею у сумі 3648,62 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 0,37 грн.

19 жовтня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 103981327, за умовами якого ТОВ "Мілоан" надало позичальниці ОСОБА_1 кредит у сумі 2000,00 грн на строк 15 днів до 03 листопада 2021 року.

Відповідачка належним чином не виконував умови договору про споживчий кредит від 19 жовтня 2021 року № 103981327, допустила заборгованість за кредитом у сумі

2000,00 грн, процентами за користування ним у сумі 9803,00 грн, а всього - 11803,00 грн.

Як стверджувало ТОВ "Коллект Центр" первісний кредитор відступив на його користь право вимоги до позичальника позичальниці ОСОБА_1 за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 21 вересня 2021 року № 77784297, договором про споживчий кредит від 19 жовтня 2021 року № 103981327.

З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від

21 вересня 2021 року № 77784297, договором про споживчий кредит від 19 жовтня

2021 року № 103981327 у сумі 17721,29 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04 серпня 2025 року цивільну справу за позовом ТОВ "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд Оболонському районному суду міста Києва.

15 жовтня 2025 року справа за позовом ТОВ "Коллект Центр" до ОСОБА_1 надійшла до Оболонського районного суду міста Києва.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 16 жовтня 2025 року справу передано на розгляд судді Андрейчуку Т.В.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2025 року позовну заяву ТОВ "Коллект Центр" залишено без руху.

22 жовтня 2025 року ТОВ "Коллект Центр" усунено недоліки позовної заяви, а тому ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву ТОВ "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Указана ухвала судді була отримана відповідачкою 27 жовтня 2025 року, що підтверджується розпискою (а. с. 108).

У строк, визначений ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від

23 жовтня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження, відповідачка відзив на позовну заяву ТОВ "Коллект Центр" до суду не подала.

За положеннями ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин суд ухвалив розглянути справу за наявними матеріалами.

Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1

ст. 1047 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитних договорів, договорів позики в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Судом з`ясовано, що 21 вересня 2021 року ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) № 77784297, за умовами якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зобов`язалось надати ОСОБА_1 позику у сумі 2692,00 грн на строк 30 днів до 21 жовтня 2021 року.

19 жовтня 2021 року ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", укладено договір про споживчий кредит № 103981327, згідно з яким ТОВ "Мілоан" зобов`язалось надати позичальниці ОСОБА_1 кредит у сумі 2000,00 грн на строк 15 днів до 03 листопада 2021 року.

Оскільки ці договори укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідачка підписала їх електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такі договори не були б укладені.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня

2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від

01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі

№ 757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" виконало зобов`язання за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від

21 вересня 2021 року № 77784297 щодо надання ОСОБА_1 позики у сумі 2692,99 грн (а. с. 34).

ТОВ "Мілоан" також виконало умови договору про споживчий кредит від 19 жовтня 2021 року № 103981327, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 2000,00 грн

(а. с. 30).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Позичальниця ОСОБА_2 не виконала зобов`язання щодо своєчасного повернення позики, допустила заборгованість за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 21 вересня 2021 року № 77784297 за тілом позики у сумі 2692,00 грн.

За договором про споживчий кредит від 19 жовтня 2021 року № 103981327 позичальниця своєчасно не повернула кредит, допустивши заборгованість за тілом кредиту у сумі 2000,00 грн.

За приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У п. 2.3 договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 21 вересня 2021 року № 77784297 сторони погодили, що знижена процентна ставка за користування позикою становить 0,01 % на день та нараховується на залишок позики. Процента ставка за понадстрокове користування позикою становить 2,7 % на день та нараховується на залишок позики.

Відповідно що п. 6.5 Правил надання грошових коштів в позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у випадку неповернення/повернення не у повному обсязі, несвоєчасного повернення позики позикодавець управі нараховувати проценти за понадстрокове користування позикою, починаючи з першого дня понадстрокового користування позикою та закінчуючи днем повернення позики, але у будь-якому випадку не більше 90 днів.

Оскільки позичальниця ОСОБА_1 не повернула позику та продовжила користуватись нею після 21 жовтня 2021 року, за умовами п. 6.5 Правил надання грошових коштів в позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (на умовах повернення позики в кінці строку позики) позикодавець здійснював за період з 22 жовтня 2021 року до 19 січня 2022 року нарахування процентів за понадстрокове користування позикою.

Загальний розмір процентів, які не сплатила ОСОБА_1 за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 21 вересня 2021 року

№ 77784297, складає 3648,62 грн.

Відповідно до п. п. 1.5, 1.6, 1.7 договору про споживчий кредит від 19 жовтня

2021 року № 103981327 процентна ставка за користування кредитом становить 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. п. 2.2, 2.3 цього договору.

Згідно з пп. пп. 2.2.2, 2.2.3 п. 2.2 договору про споживчий кредит від 19 жовтня

2021 року № 103981327 нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених пп. 2.2.3 договору. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в пп. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування, визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п. 1.6 договору. Якщо визначена пп. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно пп. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п. 1.6 та процентною ставкою визначеною пп. 1.5.2 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника.

У п. 2.3 договору про споживчий кредит від 19 жовтня 2021 року № 103981327 сторони погодили пролонгацію строку кредитування. Продовження вказаного в п. 1.3 договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах.

Згідно з пп. 2.3.1.2. п. 2.3 договору про споживчий кредит від 19 жовтня 2021 року

№ 103981327 позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

Отже, сторони договору погодили продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах у випадку, якщо позичальник не повернув тіло кредиту та продовжує користуватися кредитним коштами після 03 листопада 2021 року. Таким чином, за цей період кредитодавець вправі нараховувати проценти за користування кредитом, виходячи з стандартної (базової) процентної ставки, що становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (з правом нараховувати проценти за користування кредитом після спливу строку, встановленого у п. 1.3 договору, погодився Верховний Суд у постанові від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20).

Зважаючи на те, що позичальниця ОСОБА_1 не повернула тіло кредиту та продовжила користуватись кредитними коштами після 03 листопада 2021 року, за умовами п. 2.3 договору про споживчий кредит від 19 жовтня 2021 року № 103981327 вважається, що строк кредитування продовжено, а тому кредитодавець управі нараховувати проценти за користування до моменту повернення позичальницею тіла кредиту, але не більше 60 днів.

Проценти за користування кредитом нараховані кредитодавцем за період з 19 жовтня 2021 року до 02 січня 2022 року та становлять 6003,00 грн.

17 січня 2022 року на підставі договору факторингу № 17-01/2022-54 ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до позичальниці ОСОБА_2 за договором про споживчий кредит від 19 жовтня 2021 року № 103981327.

За договором факторингу від 22 лютого 2022 року № 22/02/2022 ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до позичальниці ОСОБА_2 за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 21 вересня 2021 року № 77784297.

У подальшому відповідно до договору про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року № 10-01/2023 ТОВ "Вердикт Капітал" відступило ТОВ "Коллект Центр" право вимоги до позичальниці ОСОБА_2 за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 21 вересня 2021 року

№ 77784297 та за договором про споживчий кредит від 19 жовтня 2021 року № 103981327.

Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях (такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі № 130/1058/16).

Три проценти річних від простроченої суми за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 09 вересня 2021 року № 77567617, розраховані позивачем, становлять 0,37 грн.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність визначена ст. 258 цього Кодексу.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон № 540-IX) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено п. 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.

Відтак початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02 квітня 2020 року Законом № 540-IX.

Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а відмінений він був з 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року

№ 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року.

Водночас Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" було введено воєнний стан в Україні із 24 лютого

2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено п. 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17 березня 2022 року.

Надалі Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини" (далі - Закон № 3450-ІХ) п. 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від

24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року

№ 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30 січня 2024 року.

04 вересня 2025 року набрав чинності Закон України від 14 травня 2025 року № 4434-IX "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності". Цим Законом виключено з ЦК України п. 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення", а отже поновлено перебіг позовної давності.

Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29 січня 2024 року, а з 30 січня 2024 року до 04 вересня 2025 року.

Наведене свідчить, що у разі якщо позовна давність до вимог ТОВ "Коллект Центр" не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду було продовжено до 04 вересня 2025 року.

Отже, позовна давність до вимог ТОВ "Коллект Центр" про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 не спливла.

З огляду на викладене суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ "Коллект Центр": заборгованість за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 21 вересня

2021 року № 77784297 у сумі 5918,92 грн, у тому числі заборгованість за позикою у сумі 2269,30 грн, проценти за користування нею у сумі 3648,62 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 0,37 грн; заборгованість за договором про споживчий кредит від 19 жовтня 2021 року № 103981327 у сумі 8003,00 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 2000,00 грн, проценти за користування ним у сумі 6003,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо)

(ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано договір про надання правової допомоги від

01 липня 2024 року № 20/08/25-01, укладений між ТОВ "Коллект Центр" та адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс", прайс-лист адвокатського об`єднання "Лігал Ассістанс", заявку на надання юридичної допомоги від 02 червня 2025 року № 82, витяг з акта про надання юридичної допомоги від 30 червня 2025 року № 11.

У витязі з акта про надання юридичної допомоги від 30 червня 2025 року № 11 зазначено, що адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" надано клієнту ТОВ "Коллект Центр", а клієнт отримав такі послуги: 1) надання усної консультації (витрачено 2 год, вартість послуг- 3000,00 грн); 2) складання позовної заяви про стягнення боргу для її подачі до суду (витрачено 2 год, вартість послуг- 6000,00 грн).

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" v. Ukraine" ("Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України") від 23 січня 2014 року зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від

19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада

2022 року у справі № 922/1964/21.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Ураховуючи те, що обставини справи є стандартними для ТОВ "Коллект Центр" та адвокатського об`єднання "Лігал Ассістанс" (стягнення заборгованості за кредитним договором), обсяг доказів, якими обґрунтовуються позовні вимоги, є типовими у переважній більшості таких справ, послуги щодо надання усної консультації тривалістю 2 год не можна вважати необхідними та обгрунтованими за критерієм їх неминучості. Ці послуги охоплюються складанням позовної заяви ТОВ "Коллект Центр" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (тривалість 2 год, вартість - 6000,00 грн).

Отже, виходячи з критеріїв реальності наданих адвокатських послуг та їх необхідності, обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу у сумі

6000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Таким чином, з відповідачки ОСОБА_2 на користь ТОВ "Коллект Центр" компенсації підлягають витрати професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог у сумі 4713,41 грн (13921,29 грн / 17721,29 грн х 6000,00 грн =

4713,41 грн). Також суд присуджує з відповідачки на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 1902,96 грн (13921,29 грн / 17721,29 грн х

2422,40 грн = 1902,96 грн).

Керуючись ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 553, 610, 612, 625, 1046-1049, 1050, 1054-10561 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306; ідентифікаційний код в ) заборгованість за заборгованість за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 21 вересня

2021 року № 77784297 у сумі 5918 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 92 (дев`яносто дві) копійки, що складається з заборгованості за позикою у сумі 2269 (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять) гривень 30 (тридцять) копійок, процентів за користування позикою у сумі 3648 (три тисячі шістсот сорок вісім) гривень 62 (шістдесят дві) копійки, трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 0 (нуль) гривень 37 (тридцять сім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306; ідентифікаційний код в ) заборгованість за договором про споживчий кредит від 19 жовтня 2021 року № 103981327 у сумі 8003 (вісім тисяч три) гривні 00 (нуль) копійок, що складається з заборгованості за кредитом у сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 (нуль) копійок, процентів за користування кредитом у сумі 6003 (шість тисяч три) гривні 00 (нуль) копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306; ідентифікаційний код в ) судовий збір у сумі

1902 (тисяча дев`ятсот дві) гривні 96 (дев`яносто шість) копійок та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4713 (чотири тисячі сімсот тринадцять) гривень 41 (сорок одна) копійка.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тарас АНДРЕЙЧУК