Справа № 541/4592/25
Номер провадження 2/541/349/2026
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 лютого 2026 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Морозовської О.А.,

при секретарі Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення майна з-під арешту, -

В СТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Данильчук С.Г. звернувся до суду з позовною заявою до Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про звільнення майна з-під арешту. Свій позов мотивував тим, що ОСОБА_2 є власником 2/3 частини житлового будинка за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину серія ВЕЕ № 060476 від 24.01.2007 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 2/3 вказаного будинку. Згідно заповіту від 12.03.2018 р., зареєстрованого в реєстрі за № 107 приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смага Л.М., ОСОБА_2 заповів все належне йому майно ОСОБА_1 , 1955 року народження (далі також «Позивач»). Позивач звернувся до приватного нотаріусу Смаги Л.М. із відповідною заявою про прийняття спадщини. Нотаріус повідомила Позивачу, що на частку квартири що належить померлому ОСОБА_2 , накладено арешт. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 442873868 від 10.09.2025 вбачається, що за даними з державного реєстру заборон відчуження: арешт нерухомого майна накладено 05.06.2007 за № 5071975 реєстратором: Перша миргородська державна нотаріальна контора на підставі постанови ДВС у Миргородському р-ні АЕ № 606330 від 11.05.2007, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. Позивач звернувся до Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з проханням надати наявні матеріали стосовно даного обтяження та припинити його чинність. Миргородським ВДВС надано відповідь № 53237 від 06.10.2025, в якій повідомлено, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, зокрема даних зі спецрозділу (архів) встановлено, що на виконанні перебувало виконавче провадження № 4920954 з примусового виконання виконавчого листа № АЕ-33 від 23.08.1990 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини, відкрите постановою від 17.03.1999. Виконавче провадження завершено 29.04.2010 на підставі закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна наявний запис про обтяження нерухомого майна ОСОБА_2 , № 5071975 внесений Першою Миргородською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АЕ № 606330 від 11.05.2007 ДВС у Миргородському р-ні. У зв`язку з відсутністю у даних обтяженнях номера виконавчого провадження, не можливо однозначно встановити, що обтяження № 5071975 внесено при здійсненні саме виконавчого провадження № 4920954. Провадження знищено у зв`язку з закінченням строку зберігання. Зняття вказаного арешту з майна можливе лише в судовому порядку, згідно з ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Підстави для арешту всього (невизначеного) майна, що належить ОСОБА_2 , відсутні. Наявність даної заборони перешкоджає Позивачу у реалізації своїх спадкових справ..

З огляду на вказане, просить суд звільнити належне йому майно з-під арешту.

Ухвалою суду від 01 грудня 2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Данильчук С.Г. подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, відзиву, заяв. Клопотань до суду не надходило.

Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників фсправи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВЕЕ № 060476 від 24.01.2007 належить 2/3 частини житлового будинка за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 01.02.2025 року (а.с.8 зворот). Згідно заповіту від 12.03.2018 р., зареєстрованого в реєстрі за № 107 приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смага Л.М., ОСОБА_2 заповів все належне йому майно ОСОБА_1 , 1955 року народження (а.с.9). ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 (а.с.26). Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №442873868 від 10.09.2025 наявний арешт нерухомого майна накладено 05.06.2007 за № 5071975 реєстратором: Перша миргородська державна нотаріальна контора на підставі постанови ДВС у Миргородському р-ні АЕ № 606330 від 11.05.2007, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно (а.с. 10) Згідно листа Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №53237 від 06.10.2025 що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, зокрема даних зі спецрозділу (архів) встановлено, що на виконанні перебувало виконавче провадження № 4920954 з примусового виконання виконавчого листа № АЕ-33 від 23.08.1990 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини, відкрите постановою від 17.03.1999. Виконавче провадження завершено 29.04.2010 на підставі закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна наявний запис про обтяження нерухомого майна ОСОБА_2 , № 5071975 внесений Першою Миргородською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АЕ № 606330 від 11.05.2007 ДВС у Миргородському р-ні У зв`язку з відсутністю у даних обтяженнях номера виконавчого провадження, не можливо однозначно встановити, що обтяження № 5071975 внесено при здійсненні саме виконавчого провадження № 4920954. Провадження знищено у зв`язку з закінченням строку зберігання. Зняття вказаного арешту з майна можливе лише в судовому порядку, згідно з ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.11).

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; водночас основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законами України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1,2 ст. 55 Закону України № 606-XIV від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» (в редакції закону, чинній на час накладення арешту), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Згідно вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону, чинній на час накладення арешту) державний виконавець здійснює виконавчі дії по виконанню рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону.

Державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строки здійснення виконавчого провадження не поширюються на час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження та на період реалізації арештованого майна боржника.

Згідно ч. 6 ст. 37 Закону України № 606-XIV від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час закінчення накладення арешту), виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення.

Наслідки закінчення виконавчого провадження визначені ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону, чинній на час накладення арешту).

У разі закінчення виконавчого провадження згідно із ст. 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із ст. 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із ст. 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За встановлених обставин, приймаючи до уваги неможливість скасування обтяження в позасудовому порядку, враховуючи те, що виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_2 закрите, а накладена заборона на відчуження майна боржника порушує права позивача щодо можливості здійснення його права власності щодо належного йому майна в порядку спадкування, що перебуває під арештом, крім того в матеріалах справи відсутні докази того, що на даний час існує потреба в арешті майна ОСОБА_2 , оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11, 60, 88,169, 208, 212-215, 224-226, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Зняти обтяження: арешт нерухомого майна, накладений на нерухоме майно, що належало ОСОБА_2 , зареєстрований 05.06.2007 за №5071975 реєстратором: Першою Миргородською державною нотаріальною конторою, на підставі постанови Державної виконавчої служби в Миргородському районі, серія та номер: АЕ № 606330 від 11.05.2007, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Данильчук Сергій Григорійович свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4926 видане Радою адвокатів Дніпропетровської області 25.09.2020, адреса Полтавська область, м.Миргород. вул. Троїцька,68.

Відповідач Миргородський відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження за адресою: вул. Гоголя, 165, м. Миргород Полтавської обл., .

Суддя: О. А. Морозовська