Справа № 444/4886/25
Провадження № 2/444/557/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у залі суду у місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 08.08.2008 р., який зареєстрований у Личаківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, а/з №180. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наголошує, що у них різні погляди на шлюбу та сім"ю, відсутність взаєморозуміння, суперечки, як подружжя втратили почуття взаємної любові,спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені з 2023 року. Просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак 03.02.2026 надав заяву у якій просить суд розглядати справу у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомленна належним чином, однак її представник - адвокат Баюш Л.В. подала на адресу суду заяву з проханням слухати справу у позивача та її представника відсутності. Не заперечують щодо задоволення позову.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , яке видане 08 серпня 2008 року Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (а.с. 5) вбачається, що 08 серпня 2008 року сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 08 серпня 2008 року було зроблено відповідний актовий запис № 180. Прізвище дружини після одруження ОСОБА_4 .

За час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що видно з його свідоцтва про народження (а.с. 12).

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання є втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сім`я фактично не існує.

У зв"язку із вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Однак, п. 3 прохальної частини позовної заяви позивач просить суд судові витрати покласти на нього, а тому незважаючи на те, що позовні вимоги позивача задоволені повністю та визнання відповідачем позову, питання стягнення з відповідача судового збору та повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, не підлягає вирішенню, не є предметом розгляду справи, оскільки суд розглядає справу лише в межах заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 23, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який зареєстрований 08 серпня 2008 року у Личаківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 180.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 03.02.2026 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.