У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дегтяренко К.С. ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 ,-

встановив:

Заявник звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеною заявою.

Заявник вказує на те, що ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 та має заборгованість перед ТОВ «Закарпаттяенергозбут».

Згідно з ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Із наданої суду інформації за відомостями відділу реєстрації місця проживання департаменту забезпечення надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ужгородської міської ради, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрованим по м.Ужгород не значиться.

Заявник просить стягнути заборгованість з ОСОБА_1 за спожиту електричну енергію за адресою АДРЕСА_2 проте не надає документів, що підтверджують приналежність боржника до вищевказаної адреси, зокрема права власності на вказане майно чи право користування майном.

Долучений до матеріалів справи розрахунок щодо заборгованості з посиланням у ньому на прізвище боржника, не може бути допустимим доказом, оскільки складення такого документу залежить виключно від волі заявника, та встановити на яких підставах там зазначено прізвище ОСОБА_1 без наявності інших доказів права володіння чи користування майном за адресою м АДРЕСА_1 , суддя позбавлений можливості.

Згідно п.5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи наведене, оскільки отримана судом інформація не дає можливості встановити приналежність ОСОБА_1 до вказаної в заяві адреси, приходжу до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 163-165 ЦПК України, суд,-

постановив:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів у порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя Дегтяренко К.С.