Справа №672/1261/25
Провадження №2-сз/672/2/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Городок

Суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Пономаренко Л.Е., ознайомившись із заявою АТ «Таскомбанк» про повернення судового збору за позовом акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

АТ «Таскомбанк» звернулося до суду в межах цивільної справи №672/1261/25 про повернення судового збору. В обґрунтування заяви посилається, що ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 14.11.2025 було відмовлено у відкритті провадження за позовом «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

З посиланням на п.3ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» просить повернути сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. згідно платіжної інструкції № від 12.08.2025.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Ознайомившись з матеріалами справи, судом встановлено наступне.

Ухвалою Городоцького районного суду від 14.11.2025 по справі №672/1261/25 у відкритті провадження за позовом акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено. Ухвала обґрунтована наявністю іншого провадження між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (цивільна справа № 672/972/25 за позовом акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Предметом спору є цей же кредитний договір № від 03.02.2021, ціна позову 54705,93 грн.).

Вирішуючи питання про повернення судового збору судом встановлено, що платіжна інструкція № від 12.08.2025 була надана при зверненні з позовом (справа № 672/972/25 ) і питання щодо повернення судового збору по зазначеній квитанції розглядалось судом в межах тієї справи. Ухвалою Городоцького районного суду по справі №672/972/25 від 04.12.2025 у задоволенні заяви АТ «Таскомбанк» про повернення судового збору відмовлено.

До справи №672/1261/25 долучена копія цієї ж квитанції.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч.2 ст.44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

При цьому, вказаний перелік не є вичерпним та може доповнюватись в кожному конкретному випадку.

Так, саме пунктом третім згаданої статті зазначено, що зловживанням процесуальними правами є також подання завідомо безпідставного позову, тобто суд, фактично, може, з певних підстав або об`єктивно без них, розцінити ту чи іншу дію як зловживання процесуальними правами та застосувати, передбачену Кодексом, відповідальність.

Як зазначено в ч.4 ст.44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, то суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути таку скаргу, заяву, клопотання.

Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (ухвала ВС від 06.09.2018, справа №552/2378/17).

Зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства.

Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються з видимістю реалізації законних прав особи.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою взагалі перешкоджання розгляду справи.

Таким чином, суд вбачає в діях позивача ознаки зловживання процесуальними правами та вважає необхідним попередити, що воно може тягнути за собою застосування судом заходів процесуального примусу.

На підставі викладеного, керуючись ст..260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача АТ «Таскомбанк» про повернення судового збору відмовити.

Попередити заявника, що зловживання процесуальними правами тягне за собою застосування судом заходів процесуального примусу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Е.Пономаренко