ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1737/26 Справа № 190/1454/25 Суддя у 1-й інстанції - Фирса Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Карпенка М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2025 року в цивільній справі номер 190/1454/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 07 жовтня 2021 року та 08 жовтня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договори №4038690 та №102592168 відповідно. Вказані кредитні договори укладені в електронній формі в особистому кабінеті відповідача, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний через його сайт та(або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

За умовами договору №4038690 від 07.10.2021 року відповідач отримав шляхом переказу на картковий рахунок кредит в сумі 15000,00 грн, строком на 30 днів з 07.10.2021 року, проценти за користування кредитом 9000,00 грн, які нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту на кожен день строку користування кредитом. За умовами договору №102592168 від 08.10.2021 року відповідач отримав кредит в сумі 8000, 00 грн, строком на 15 днів з 08.10.2021 року, проценти за користування кредитом 3000,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту на кожен день строку користування кредитом, кредит надано шляхом переказу на картковий рахунок відповідача, який останній зобов`язувався повернути, сплативши проценти за його користування.

26.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу №26-01/2022-83, відповідно до умов якого останній набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №4038690 від 07.10.2021 року.

10.03.2023 року було укладено договір факторингу№10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4038690 від 07.10.2021 року до ОСОБА_1

17.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу №17-01/2022-54, відповідно до умов якого останнє набуло право грошової вимоги до позичальників, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №102592168 від 08.10.2021 року.

Окрім того, 19 жовтня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір №-136441, за умовами якого відповідач отримав шляхом перерахування на його рахунок кредит в сумі 1000,00 грн, термін користування кредитом 14 діб, дата повернення кредиту 02.11.2021року (включно), процентна ставка 1,95% за кожен день користування кредитом. Договір укладений в електронній формі у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

15.02.2022 року був укладений договір №15-02/22, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №-136441 від 19.10.2021 року.

10.01.2023 року було укладено договір факторингу№10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №102592168 від 08.10.2021 року, №-136441 від 19.10.2021 року .

Отже, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за кредитними договорами №4038690 від 07.10.2021 року, №102592168 від 08.10.2021 року та №-136441 від 19.10.2021 року.

Відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за договором №4038690 від 07.10.2021 року в розмірі 86844,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 14450,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 72394,50 грн; за договором №102592168 від 08.10.2021 року в розмірі 47188,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7520,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 39668,00 грн; за договором №-136441 від 19.10.2021 року в розмірі 5726,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 4726,00 грн. Загальна сума заборгованості за кредитними договорами складає 139758,50 грн.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договорами №4038690 від 07.10.2021 року, №102592168 від 08.10.2021 року, №-136441 від 19.10.2021 року у розмірі 139758,50 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн.

Заочним рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість в розмірі 139758,50 грн, з яких:

- за договором №4038690 від 07 жовтня 2021 року в розмірі 86844,50 грн, а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 14450,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 72394,50 грн;

- за договором №102592168 від 08 жовтня 2021 року в розмірі 47188,00 грн, а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту)- 7520,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 39668,00 грн;

- за договором №-136441 від 19 жовтня 2021 року у розмірі 5726,00 грн, а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту)- 1000,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 4726,00 грн.

В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн та сплачений судовий збір.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2025 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Із вказаним заочним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати заочне рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 08.08.2025 по справі №190/1454/25 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати зі сплати судового збору.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим та таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

ОСОБА_1 не отримував будь-яких викликів у судові засідання, оскільки не проживає в Україні з 2021 року.

В позовній заяві об`єднані позовні вимоги, підставами яких є 3 окремих договори від 07.10.2021 року №4038690 з ТОВ «МІЛОАН», 08.10.2021 року №102592168 з ТОВ «МІЛОАН», 19.10.2021 року №-13644 з ТОВ «ІНКАСО ФІНАНС», що є порушенням правил об`єднання позовних вимог.

Позивач у своїй позовній заяві зазначав про укладення зазначених вище договорів, нібито з ОСОБА_1 шляхом відтворення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На підтвердження даної обставини позивач надає копії цих договорів позики/кредиту без підпису позичальника.

В 2021 року відповідач виїхав за кордон України та з того часу не повертався. Не має жодних банківських рахунків в Україні, ЕЦП/КЕП (окрім Дія.Підпис - від 2025 року), діючих номерів телефону. Відповідачу не відомо, хто саме уклав та отримав від його імені ці позики, яким саме методом. Жоден поданий позивачем доказ не доводить, що відповідач погодив кожну сторінку кожного з цих договорів або ці договори в цілому.

Жодних посилань на докази того, що відповідачем як позичальником вчинено певні дії, які б об`єктивно свідчили б про волю і бажання здійснити пролонгацію кредитів (підписана додаткова угода, додатковий договір, звернення про пролонгацію тощо), разом з позовом не надано. Отже, право кредитора нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору. Починаючи з цієї дати, нарахування процентів первісним кредитором вже не відповідало вимогам закону та договору. Відповідно, і наступний кредитор (позивач), який набув права вимоги за договорами, не отримав право на стягнення з позичальника безпідставно нарахованих процентів.

На думку відповідача, первісний кредитор міг нарахувати максимально:

по договору від 07.10.2021року №4038690 - 9000 грн (15000х2%х30 днів);

по договору від 08.10.2021 №102592168 - 3000 грн (8000х2,5%х15 днів);

по договору від 19.10.2021 №-13644 - 273грн (=1000х1,95%х14 днів).

На підтвердження факту переходу прав вимоги від первісного кредитора позивачем не надано належних доказів, що підтверджують перехід до позивача прав вимог у такій сумі, яка вказана в додатках до договору факторингу.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є виключно первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).

Матеріали справи не містять жодного належного, достатнього та допустимого доказу перерахування ОСОБА_1 позики (платіжне доручення, квитанція, чек тощо).

З наявних в матеріалах справи документів (акти, рахунки, договори), не вбачається, що гонорар в сумі 6000,00 грн. взагалі стосується надання правової допомоги по справі щодо стягнення заборгованості конкретно з ОСОБА_1 . На думку відповідача, правові підстави для стягнення з нього 6000,00 грн витрат на професійну (правничу) допомогу на користь позивача були відсутні, а тому рішення суду в цій частині також підлягає скасуванню.

Від ТОВ «Коллект центр» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив залишити заочне рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2025 року по справі №190/1454/25 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності укладених кредитних договорів, доказів того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню сторін, не надано.

Дані кредитні договори підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, містять ідентичні дані боржника попри те, що укладені з різними кредиторами, що додатково підтверджує укладення договору саме з відповідачем.

Позивач зауважує на тому, що особливість договорів ТОВ «Мілоан» полягає в тому, що через програмне забезпечення кредитодавця підписи позичальників не завжди відображаються на електронних примірниках кредитних договорів, так як в більшості своїй є прихованими, оскільки накладаються спеціальним програмним забезпеченням, і відображаються в договорах тільки при відкриті його в програмі для перегляду файлів PDF, зокрема, в такій як Adobe Acrobat, натиснувши двічі у верхньому лівому куті.

Факт перерахування коштів підтверджується відповідними листами оператора платіжних послуг, згідно якого первісний кредитор перерахував кредитні кошти на картковий рахунок Відповідача за номером повідомленим ним при укладенні кредитного договору.

Небанківські фінансові установи позбавлені можливості створення виписок по картковим рахункам споживачів. Отже, твердження відповідача про відсутність первинних документів не заслуговують на увагу.

У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована.

Сторонами погоджено, строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Сторони договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Таким чином, кредитором нараховано заборгованість відповідно до умов укладеного договору.

Пунктом 7.2 договору про відступлення прав вимоги №10-03/2023/01 встановлено, що ціна договору сплачується новим кредитором кредитору протягом 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору.

Перехід прав вимоги підтверджується наявним в матеріалах справи підписаним між сторонами актом прийому-передачі Реєстру Боржників та самим реєстром боржників. Крім того, матеріали справи містять акт зарахування зустрічних однорідних вимог, що підтверджує факт здійснення розрахунків за даним договором.

Договори, відповідно до яких позивач набув права грошової вимоги до відповідача, не оскаржуються в судовому порядку як сторонами договору, так і будь-якими іншими особами, є дійсними, відповідають волі сторін та чинному законодавству.

Відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції.

Позивач зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на правничу допомогу, яку очікує понести позивач в суді апеляційної інстанції, складає 10000,00 грн.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ТОВ «Коллект центр» адвокат Васюта К.С. апеляційну скаргу не визнала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 48, 49, том 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача.

Заслухавши суддю - доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих

учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 07.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про споживчий кредит №4038690, шляхом підписання на сайті товариства анкети-заяви за допомогою накладення одноразового ідентифікатора Z79162, за умовами якого відповідач отримав кошти у розмірі 15000,00 грн, які відповідач зобов`язувався повернути в 30-ти денний строк, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 9000,00 грн, за процентною ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та 2850,00 грн комісії одноразово. Загальна вартість кредиту у відповідності до графіку платежів та п. 1.5 кредитного договору становить 26850,00 грн (а.с. 27-31, том 1).

Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 ідентифікований товариством, акцепт договору №4038690 здійснено 07.10.2021 року одноразовим ідентифікатором - «Z79162», який направлено на номер телефону НОМЕР_1 (а.с. 44, том 1).

На підтвердження перерахування коштів за кредитним договором №4038690 від 07.10.2021 року позивачем надано лист ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 08.11.2024 року яким підтверджено, що 07.10.2021 року було успішно проведено платежі на номер картки - НОМЕР_2 , у розмірі 15000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 4038690 (а.с. 44зв, том 1).

26.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу №26-01/2022-83, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а.с. 58-60,61, том 1).

До матеріалів справи долучено докази фінансування за договором факторингу №26-01/2022-83 (а.с. 60зв, том 1).

Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу №26-01/2022-83 від 26.01.2022 року підписаного ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт капітал», останні набули права грошової вимоги до ОСОБА_1 (порядковий номер 3119) за договором №4038690 на суму 65892,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основним зобов`язанням - 14450,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 51442,00 грн (а.с. 61зв-62зв, том 1).

10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а.с. 78-81, том 1).

До матеріалів справи долучено акт від 31.03.2023 року зарахування зустрічних однорідних вимог, зокрема за договором №10-03/2023/01 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» (а.с. 82, том 1).

Відповідно до Реєстру Боржників до Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року підписаного ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр», останні набули права грошової вимоги до ОСОБА_1 (порядковий номер 26033) за договором №4038690 на суму 86844,50 грн, яка складається з суми заборгованості за основним зобов`язанням - 14450,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 72394,50 грн (а.с. 82зв-84, том 1).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №4038690 від 07.10.2021 року станом на 19.06.2025 року ОСОБА_1 перед позивачем має заборгованість у розмірі 86844,50 грн, а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту)- 14450,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 72394,50 грн (а.с. 52, том 1).

08.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про споживчий кредит №102592168, шляхом підписання на сайті товариства анкети-заяви за допомогою накладення одноразового ідентифікатора Z17455, за умовами якого відповідач отримав кошти у розмірі 8000,00 грн, які відповідач зобов`язувався повернути в 15-ти денний строк, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 3000,00 грн, за процентною ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та 1520,00 грн. комісії одноразово. Загальна вартість кредиту у відповідності до графіку платежів та п. 1.5 кредитного договору становить 12520,00 грн (а.с. 20-24, том 1).

Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» клієнт ОСОБА_1 ідентифікований товариством, акцепт договору №102592168 здійснено 08.10.2021 року одноразовим ідентифікатором - «Z17455», який направлено на номер телефону НОМЕР_1 (а.с. 42, том 1).

На підтвердження перерахування коштів за кредитним договором №4038690 від 07.10.2021 року позивачем надано лист ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 12.12.2024 року згідно з яким 08.10.2021 року було успішно проведено платежі на номер картки - НОМЕР_3 , у розмірі 8000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 102592168 (а.с. 42зв, том 1).

17.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу №17-01/2022-54, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. (а.с. 63-65, том 1).

До матеріалів справи долучено докази фінансування за договором факторингу №17-01/2022-54 (а.с. 66, том 1).

Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022 року підписаного ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт капітал», останні набули права грошової вимоги до ОСОБА_1 (порядковий номер 1072) за договором №102592168 на суму 32900,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основним зобов`язанням - 7520,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 25380,00 грн (а.с. 69, том 1).

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а.с. 70зв-73, том 1).

До матеріалів справи долучено акт від 28.02.2023 року зарахування зустрічних однорідних вимог, зокрема за договором №10-01/2023 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» (а.с. 73зв-74, том 1).

Відповідно до Реєстру Боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року підписаного ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр», останні набули права грошової вимоги до ОСОБА_1 (порядковий номер 24475) за договором №102592168 на суму 47188,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основним зобов`язанням - 7520,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 39668,00 грн (а.с. 76зв-78, том 1).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №102592168 від 08.10.2021 року станом на 19.06.2025 року ОСОБА_1 перед позивачем має заборгованість у розмірі 47188,00 грн, а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7520,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 39668,00 грн (а.с. 51, том 1).

19.10.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір позики №-136441, за умовами якого відповідач отримав шляхом перерахування на рахунок позичальника НОМЕР_4 кошти у розмірі 1000,00 грн, які відповідач зобов`язувався повернути в 14-ти денний строк. Загальна вартість кредиту у відповідності до графіку платежів становить 1280,00 грн. Договір позики №-136441 від 19.10.2021 року підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором W88BCEZW (а.с. 7-13, том 1).

На підтвердження перерахування коштів за кредитним договором №-136441 від 19.10.2021 року позивачем надано лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №2873_41 від 31.01.2025 року, згідно якого 19.10.2021 року о 11:32:21 було успішно перераховані кошти на платіжну картку клієнта - НОМЕР_3 , у розмірі 1000,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua - НОМЕР_5 (а.с. 38зв, том 1).

15.02.2022 року укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №15-02/22 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а.с. 53-54зв, 55зв, том 1).

До матеріалів справи долучено докази фінансування за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №15-02/22 (а.с. 55, том 1).

Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги №15-02/22 від 15.02.2022 року підписаного ТОВ «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» та ТОВ «Вердикт капітал», останні набули права грошової вимоги до ОСОБА_1 (порядковий номер 187) за договором №-136441 на суму 1280,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основним зобов`язанням - 1000,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 280,00 грн (а.с. 56-57, том 1).

Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року підписаного ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр», останні набули права грошової вимоги до ОСОБА_1 (порядковий номер 110309) за договором №-136441 на суму 5726,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основним зобов`язанням - 1000,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 4726,00 грн (а.с. 74зв-76, том 1).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №-136441 від 19.10.2021 року станом на 19.06.2025 року ОСОБА_1 перед позивачем має заборгованість у розмірі 5726,00 грн, а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту)- 1000,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 4726,00 грн(а.с. 50, том 1).

01.07.2024 року між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №01-07/2024, відповідно до якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а.с. 92-93, том 1).

Згідно з п. 4.1 договору про надання правової допомоги вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору.

Відповідно до заявки про надання юридичної допомоги №1085 від 01.05.2025 року та акту №10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 року сторони договору погодили надання правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 загальною вартістю 25000,00 грн (а.с. 95, 96, том 1).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості в певному обсязі.

Стягуючи з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості саме в цьому обсязі.

Апеляційний суд погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону №675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 214 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 07.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про споживчий кредит №4038690, шляхом підписання на сайті товариства анкети-заяви за допомогою накладення одноразового ідентифікатора Z79162, за умовами якого відповідач отримав кошти у розмірі 15000,00 грн, які відповідач зобов`язувався повернути в 30-ти денний строк, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 9000,00 грн, за процентною ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та 2850,00 грн комісії одноразово. Загальна вартість кредиту у відповідності до графіку платежів та п. 1.5 кредитного договору становить 26850,00 грн.

Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 ідентифікований товариством, акцепт договору №4038690 здійснено 07.10.2021 року одноразовим ідентифікатором - «Z79162», який направлено на номер телефону НОМЕР_1 .

На підтвердження перерахування коштів за кредитним договором №4038690 від 07.10.2021 року позивачем надано лист ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 08.11.2024 року яким підтверджено, що 07.10.2021 року було успішно проведено платежі на номер картки - НОМЕР_2 , у розмірі 15000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 4038690.

26.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу №26-01/2022-83, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників.

До матеріалів справи долучено докази фінансування за договором факторингу №26-01/2022-83.

Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу №26-01/2022-83 від 26.01.2022 року, підписаного ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт капітал», останній набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 (порядковий номер 3119) за договором №4038690 на суму 65892,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основним зобов`язанням - 14450,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 51442,00 грн.

10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір про (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників.

До матеріалів справи долучено акт від 31.03.2023 року зарахування зустрічних однорідних вимог, зокрема за договором №10-03/2023/01 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр».

Відповідно до Реєстру Боржників до Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року підписаного ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр», останні набули права грошової вимоги до ОСОБА_1 (порядковий номер 26033) за договором №4038690 на суму 86844,50 грн, яка складається з суми заборгованості за основним зобов`язанням - 14450,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 72394,50 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №4038690 від 07.10.2021 року станом на 19.06.2025 року ОСОБА_1 перед позивачем має заборгованість у розмірі 86844,50 грн, а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 14450,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 72394,50 грн.

08.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про споживчий кредит №102592168, шляхом підписання на сайті товариства анкети-заяви за допомогою накладення одноразового ідентифікатора Z17455, за умовами якого відповідач отримав кошти у розмірі 8000,00 грн, які відповідач зобов`язувався повернути в 15-ти денний строк, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 3000,00 грн, за процентною ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та 1520,00 грн. комісії одноразово. Загальна вартість кредиту у відповідності до графіку платежів та п. 1.5 кредитного договору становить 12520,00 грн.

Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» клієнт ОСОБА_1 ідентифікований товариством, акцепт договору №102592168 здійснено 08.10.2021 року одноразовим ідентифікатором - «Z17455», який направлено на номер телефону НОМЕР_1 .

На підтвердження перерахування коштів за кредитним договором №4038690 від 07.10.2021 року позивачем надано лист ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 12.12.2024 року згідно якого 08.10.2021 року було успішно проведено платежі на номер картки - НОМЕР_3 , у розмірі 8000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 102592168.

17.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу №17-01/2022-54, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників.

До матеріалів справи долучено докази фінансування за договором факторингу №17-01/2022-54.

Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022 року підписаного ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт капітал», останні набули права грошової вимоги до ОСОБА_1 (порядковий номер 1072) за договором №102592168 на суму 32900,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основним зобов`язанням - 7520,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 25380,00 грн.

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників.

До матеріалів справи долучено акт від 28.02.2023 року зарахування зустрічних однорідних вимог, зокрема за договором №10-01/2023 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр».

Відповідно до Реєстру Боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року підписаного ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр», останні набули права грошової вимоги до ОСОБА_1 (порядковий номер 24475) за договором №102592168 на суму 47188,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основним зобов`язанням - 7520,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 39668,00 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №102592168 від 08.10.2021 року станом на 19.06.2025 року ОСОБА_1 перед позивачем має заборгованість у розмірі 47188,00 грн, а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7520,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 39668,00 грн.

19.10.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір позики №-136441, за умовами якого відповідач отримав шляхом перерахування на рахунок позичальника НОМЕР_4 кошти у розмірі 1000,00 грн, які відповідач зобов`язувався повернути в 14-ти денний строк. Загальна вартість кредиту у відповідності до графіку платежів становить 1280,00 грн. Договір позики №-136441 від 19.10.2021 року підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором W88BCEZW.

На підтвердження перерахування коштів за кредитним договором №-136441 від 19.10.2021 року позивачем надано лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №2873_41 від 31.01.2025 року, згідно якого 19.10.2021 року о 11:32:21 було успішно перераховані кошти на платіжну картку клієнта - НОМЕР_3 , у розмірі 1000,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua - 115072766.

15.02.2022 року укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №15-02/22 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників.

До матеріалів справи долучено докази фінансування за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №15-02/22.

Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги №15-02/22 від 15.02.2022 року підписаного ТОВ «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» та ТОВ «Вердикт капітал», останні набули права грошової вимоги до ОСОБА_1 (порядковий номер 187) за договором №-136441 на суму 1280,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основним зобов`язанням - 1000,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 280,00 грн.

Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року підписаного ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр», останні набули права грошової вимоги до ОСОБА_1 (порядковий номер 110309) за договором №-136441 на суму 5726,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основним зобов`язанням - 1000,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 4726,00 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №-136441 від 19.10.2021 року станом на 19.06.2025 року ОСОБА_1 перед позивачем має заборгованість у розмірі 5726,00 грн, а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1000,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 4726,00 грн.

До відзиву на апеляційну скаргу позивачем додатково надано договори №4038690 від 07.10.2021 року та №102592168 від 08.10.2021 року, на яких відображено підпис ОСОБА_1 цих документів за допомогою одноразових ідентифікаторів Z79162 та Z17455 відповідно (а.с. 38-43зв, 32-37зв, том 2).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відтак, судом першої інстанції було правильно встановлено, що відповідачем було укладено кредитні договори №4038690 від 07.10.2021 року та №102592168 від 08.10.2021 року з ТОВ «Мілоан», а також №-136441 від 19.10.2021 року з ТОВ «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» та отримано кошти за цими договорами, вимоги за якими були відступлені первинними кредиторами - ТОВ «Вердикт капітал», яке в подальшому відступило своє право вимоги позивачу. При укладенні зазначених вище договорів відповідачем та первісними кредиторами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Отже доводи сторони відповідача щодо не підписання кредитних договорів та не отримання кредитних коштів не знайшли свого підтвердження.

Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед позивачем, не довів відсутність заборгованості. Наведений в апеляційній скарзі розрахунок заборгованості є припущенням та суперечить наявним у справі доказам.

Доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки) були використані товариством для укладення кредитних договорів від його імені, відповідачем не надані. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій ОСОБА_1 не звертався.

За таких обставин, виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договорами №4038690 від 07.10.2021 року та №102592168 від 08.10.2021 року та №-136441 від 19.10.2021 року в розмірі 139758,50 грн, з яких: за договором №4038690 від 07 жовтня 2021 року в розмірі 86844,50 грн, а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 14450,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 72394,50 грн; за договором №102592168 від 08 жовтня 2021 року в розмірі 47188,00 грн, а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту)- 7520,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 39668,00 грн; за договором №-136441 від 19 жовтня 2021 року у розмірі 5726,00 грн, а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1000,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 4726,00 грн.

Розглядаючи довід апеляційної скарги про неналежне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи апеляційний суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач повідомлявся судом про дату час та місце розгляду справи, конверт з відповідною кореспонденцією повернувся до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 107-109).

Окрім того, відповідач ОСОБА_1 додатково повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України відповідного оголошення (а.с. 106).

Тому апеляційний суд вважає цей довід необґрунтованим та таким, що не заслуговує на увагу.

Довід апеляційної скарги про перебування відповідача з 2021 року за кордоном України апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки відповідачем не надано доказів на його підтвердження. Окрім того, апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що перебування відповідача за межами України не може свідчити про неможливість укладення ним електронних договорів.

Розглядаючи довід апеляційної скарги щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд виходить з наступного.

Положеннями ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Приписами ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат апеляційний суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою - п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Судом встановлено, що 01.07.2024 року між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №01-07/2024, відповідно до якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно з п. 4.1 договору про надання правової допомоги вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору.

Відповідно до заявки про надання юридичної допомоги №1085 від 01.05.2025 року та акту №10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 року сторони договору погодили надання правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 загальною вартістю 25000,00 грн.

З огляду на викладене, враховуючи складність справи, яка на думку апеляційного суду не є складною, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що клопотання ТОВ «Коллект Центр» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, заявлене ним у позові, є обґрунтованими в розмірі 6000,00 грн.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком.

Інші, наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду не спростовують, переважно зводяться до незгоди із встановленими судом обставинами, спрямовані на переоцінку доказів у справі, не впливають на правильність ухваленого судового рішення, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, заочне рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 03 лютого 2026 року.

Суддя: