Справа № 345/5559/25
Провадження № 2-п/345/5/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2026 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі :

головуючого судді Кулаєць Б.О.,

секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Калуш цивільну справу за заявою відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.11.2025 у справі № 345/5559/25,

В С Т А Н О В И В:

відповідачка ОСОБА_1 звернулася до суду зі заявою, в якій просить поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.11.2025 у справі № 345/5559/25, скасувати заочне рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.11.2025 у справі №345/5559/25 та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Свою заяву мотивує тим, що 04.11.2025 Калуським міськрайонним судом ухвалено заочне рішення у справі за позовом ТОВ «Таліон Плюс» до неї про стягнення заборгованості. Про вказане заочне рішення вона дізналася 12 листопада 2025 року через мобільний застосунок «ДІЯ». Вважає, що вказане заочне рішення має бути скасоване, а справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження, виходячи з наступного. В оскаржуваному заочному рішенні суд вказує, що в судове засідання відповідачка не з?явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причину неявки не повідомила. Судовий розгляд даної справи призначався на 04.11.2025, однак вона не отримувала поштового повідомлення чи повістки про виклик до суду. Таким чином, вона фактично не була реально обізнана про дату та час слухання справи. Не знаючи про дату та час розгляду цієї справи, вона була позбавлена можливості скористатись своїми процесуальними правами, зокрема, об?єктивно не могла надати суду свої заперечення, доводи чи міркування з приводу заявлених вимог. Так, зокрема, позивач звернувся з позовом до неї про стягнення заборгованості, аргументуючи тим, що 09.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та нею було укладено договір кредитної лінії № 493792958, за умовами якого вона отримала кредит в сумі 26600,00 гривень. В оскаржуваному судовому заочному рішенні судом встановлено, що позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору № від 09.01.2025, а також отримання відповідачкою кредитних коштів у розмірі, визначеному договором, що не заперечується останньою. Проте, як зазначено вище, вона не отримувала повістки про дату розгляду справи та не знала про існування цієї справи, а тому не могла не заперечувати проти укладення договору чи отримання коштів. Вказаний висновок суду є абсолютно помилковим та не грунтується на жодному доказі або логічному умовиводі. Жодного договору вона не підписувала, кредитних коштів не отримувала та одноразового ідентифікатора не отримувала.

Відповідачка подала до суду уточнене обгрунтовання до заяви про перегляд заочного рішення, в якому зазначила, що вона справді безпосередньо не укладала договір позики з ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», а укладала вказаний договір з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Тільки після вивчення матеріалів судової справи виявилося, що кредитор, з яким вона укладала договір позики, відступив її борг третій особі. Саме тому виникла необхідніть подати до суду уточнення обгрунтувань до заяви про перегляд заочного рішення. Згідно з матеріалами судової справи 25.03.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №МВ-ТП 28 (надалі - договір), згідно з умовами якого її борг за твердженням позивача переходить до іншого кредитора. З даного приводу хоче вказати, що жодної згоди на укладення такого договору вона не надавала ніколи. Більш того, у вказаному договорі немає жодних відомостей про саме її кредитний договір, права на який переходять до іншої сторони. Платіжна інструкція від 27.03.2025 до вказаного договору на суму три мільйони чотириста дванадцять тисяч дев?ятсот шість гривень 59 копійок їй взагалі не зрозуміла. Яким саме чином суд при прийнятті заочного рішення у вказаному договорі та платіжній інструкції побачив її, як сторону, їй не відомо. Адже в даній конкретній ситуації є виключно важливим той момент, яку саме суму коштів було оплачено позивачем на рахунок первинного кредитора, що суттєво впливає на правильність нарахування, як тіла кредиту, так і відсотків, а, відповідно, і право позивача на стягнення конкретної суми бору через суд. При відсутності конкретної платіжної інструкції по її договору встановити дані обставити в судовому порядку неможливо. А, враховуючи відсутність її особи та її боргу в даному договорі, вважає, що предмет договору неіндивідуалізовано належним чином. Тобто факт переходу права вимоги до відповідача не доведено. Таким чином існують обгрунтовані підстави для перегляду та скасування заочного рішення для подальшого розгляду справи в загальному порядку.

Представник ТОВ «Таліон Плюс» подала до суду заперечення на заяву, в яких просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення у зв`язку з недоведеністю належними доказами аргументацій на його перегляд, а справу розглянути у відсутності представника позивача.

Свої заперечення мотивує тим, що вказана у позовній заяві та заочному рішенні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2025 року адреса відповідачки співпадає з тією, яка також підтверджена під час верифікації споживача кредитних послуг при укладанні договору кредитної лінії через BankID.

Позовна заява з додатками надсилалась та судові виклики разом з ухвалою про відкриття провадження здійснювались судовими повістками про виклик (ст. 128 ЦПК України) за місцем реєстрації відповідачки, що відповідно до вимог законодавства є її належним сповіщенням про день та час розгляду справи. У заяві про перегляд заочного рішення сторона відповідачка, як підставу для перегляду заочного рішення, вказала, що вона фактично не була реально обізнана про дату та час слухання справи, не знаючи про дату та час розгляду цієї справи, була позбавлена можливості скористатись своїми процесуальними правами відповідача, зокрема, об`єктивно не могла надати суду свої заперечення, доводи чи міркування з приводу заявлених вимог. Такі твердження відповідачки є хибним, оскільки позовна заява з додатками, яка направлялась позивачем відповідачці, відповідно до наявної інформації на сайті «Укрпошта» (номер поштового відправлення 644), була отримана останньою 29 вересня 2025 року (скрін з сайту Укрпошти долучається), а тому відала про те, що справа відносно неї перебуває у суді і повинна була сама, проявляючи належну, добросовісну поведінку споживача кредитних послуг, цікавитись у розумні строки про її розгляд. А тому, на думку сторони позивача, вказані доводи жодним чином не доводять поважність неподання до суду заперечень на позовну заяву. Таким чином, в сукупності наведених обставин, сторона позивача вважає, що доводи відповідачки є хибними, такими, що за своєю природою вводить суд в оману, оскільки реальних та допустимих доказів до заяви про перегляд заочного рішення суду не надано. Посилання відповідачки у своїй заяві на перегляд заочного рішення на те, що жодного договору вона не підписувала, кредитних коштів не отримувала, одноразового індентифікатора не отримувала, не заслуговують на увагу, оскільки остання не вчинила жодних дій та не надала документів на підтвердження наведених заперечень та матеріали справи таких не містять. Відповідачка свої зобов`язання відповідно до умов договору не виконала, строк кредитування продовжувався, а тому нарахування відсотків відбувалося в межах строку користування кредитом, а позивач ТОВ «Таліон плюс» має право нараховувати проценти за даним договором, починаючи з першого дня надання траншу та до дня закінчення строку дії цього договору (дострокового його розірвання). Заявницею не представлені відповідні докази, які можуть бути підставою для перегляду заочного рішення та можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи. Доводи, викладені в заяві про перегляд заочного рішення, зводяться лише до незгоди з ним без будь-якого доказування. Інших вагомих обставин, не врахованих судом, для перегляду відповідного заочного рішення суду не зазначено. Підсумовуючи, вказує, що відповідачка про відкриття провадження та розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за місцем реєстрації. Разом з тим, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідачка має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни.

Представник відповідачки подав до суду заяву, в якій вимоги заяви про перегляд заочного рішення підтримує та просить її задоволити, а розгляд справи здійснювати без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.10.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачці у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.11.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено тастягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» заборгованість за кредитним договором № 493792958 від 09.01.2025 у розмірі 81082 (вісімдесят одна тисяча вісімдесят дві) гривні 12 копійок,з яких: заборгованість по кредиту - 26600,00 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом 54482,12 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору та 5000,00 (п`ять тисяч) гривень за надання професійно правничої допомоги.

Порядок і строк подання заяви про перегляд заочного рішення передбачені ст. 284 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3, 4 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що «вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, не повідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 3.04.2008 у справі «Ponomaryov v. Ukraine», п.41)»;

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення від 29.10.2015 у справі «Ustimeтko v. Ukraine», п.46)».

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Положеннями ч. 1 ст. 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В свою чергу статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У постанові від 12.06.2024 у справі № 756/11081/20 Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16, навела такі висновки щодо застосування положень статей 126, 127 ЦПК України в сукупності зі ст.ст. 284, 286, 287 цього Кодексу:

«- передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення;

- оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення.»

Отже, Велика Палата Верховного Суду з огляду на здійснений нею відступ від правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16, констатувала наявність у суду першої інстанції повноважень на залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду з підстав пропуску відповідачем строку на звернення до суду та відсутності передумов для його поновлення судом.

Велика Палата Верховного Суду констатувала, що інститут процесуальних строків є наскрізним та міжгалузевим інститутом процесуального права, а положення глави 6 «Процесуальні строки» розділу І «Загальні положення» ЦПК України застосовуються до всіх видів проваджень, на всіх стадіях цивільного судочинства, а також поширюються на процедури заочного розгляду цивільних справ, крім випадків, коли відповідними главами встановлені спеціальні правила.

Так само мають бути застосовані й загальні положення ЦПК України щодо подання та розгляду клопотань про поновлення процесуальних строків, якщо відповідною главою, присвяченою заочному розгляду, це питання прямо не врегульовано. Отже, якщо відповідач подає клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд повинен застосувати загальні положення ЦПК України, а саме: статтю 127 цього Кодексу, у якій вказано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють чи ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) цю обставину підтверджено належними й допустимими засобами доказування.

Мотивована оцінка суду, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Як встановлено з матеріалів цивільної справи, відповідачка про відкриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором була повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом отримання поштовим зв`язком ухвали суду від 10.11.2025, що стверджується трекінгом поштового відправлення (а.с. 132).

Проте відповідачка відзиву на позов не подавала, як і не подавала до суду жодної заяви щодо вказаної справи з дня відкриття провадження до часу подання заяви про перегляд заочного рішення. Таким чином, відповідачка рухом справи не цікавилася, хоча про перебування у провадженні суду позову до неї була обізнана.

Водночас твердження відповідачки про те, що вона була не обізнана про дату судового розгляду, за наслідком якого ухвалено рішення по суті справи, є неспроможним, оскільки розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, про що було зазначено в ухвалі суду від 10.11.2025, яка нею отримана.

Виходячи з наведеного, встановлений нормами ст. 284 ЦПК України, тридцятиденний строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, який бере відлік з дня його проголошення, часом на день направлення поштовим зв`язком до суду відповідачкою відповідної заяви, а саме: 12.12.2025 (а.с. 149), пройшов, оскільки останнім днем подання вказаної заяви було 04.12.2025.

При цьому, як встановлено з матеріалів цивільної справи, копію заочного рішення від 04.11.2025 відповідачка отримала поштовим зв`язком - 06.11.2025, що підтверджується трекінгом поштового відправлення.

Враховуючи, що відповідачці повне заочне рішення було вручено 06.11.2025, суд вважає, що вона не має права на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, оскільки відповідний двадцятиденний строк, який бере початок з дня вручення повного заочного рішення закінчується до 04.12.2025, а тому підлягає застосуванню загальний строк для звернення з відповідною заявою.

Водночас, твердження відповідачки про те, що про заочне рішення суду вона дізналася 12 листопада 2025 року через мобільний застосунок «ДІЯ» не спростовує факту пропущення нею строку, визначеного ст. 284 ЦПК України, навіть беручи відлік з вказаної дати, оскільки двадцятиденний строк звернення до суду зі заявою про перегляд заочного рішення закінчується 02.12.2025.

Інших поважних причин пропуску строку звернення до суду зі завою про перегляд заочного рішення відповідачка не навела.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність поважних обставин, що об`єктивно перешкоджали відповідачці звернутися до суду із заявою про перегляд заочного рішення у визначений процесуальним законом строк, оскільки відповідні обставини нею у вказаній заяві не зазначено та належні й допустимі докази на їх підтвердження не долучено.

А оскільки у відповідності до положень ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом, і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, то суд приходить до переконання про відмову в поновлені строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, у зв`язку з чим заяву про перегляд заочного рішення необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 126, 127, 285, 287, 288 ЦПК України, суд

П О С ТА Н О В И В:

в поновлені строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.11.2025 у справі № 345/5559/25 відмовити.

Заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.11.2025 у справі № 345/5559/25 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Суддя: