Справа № 702/1007/25
Провадження № 2/702/86/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

16.01.2026 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Нейло І.М.,

за участю секретаря судового засідання Прилуцької О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні Монастирищенського районного суду Черкаської області, в порядку спрощеного позовного провадження, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Факторинг Партнерс" звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , згідно якого просить стягнути: заборгованість за кредитним договором № 77757165 від 15.09.2021 в розмірі 11546,28 грн та за кредитним договором №35003-01/2024 від 23.01.2024 в розмірі 16000 грн, витрати зі сплати судового збору 2422 грн 40 коп та витрати на правничу допомогу в розмірі 13000 грн.

В обґрунтуванні своїх вимог позивач зазначив, що 15.09.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 77757165, за яким відповідач отримав грошові кошти в розмірі 3600 грн. з терміном повернення 05.10.2021. Процентна ставка (базова, фіксована) становить 1.99 % яка нараховується за кожен день користування Позикою. ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 11546,28 грн.

23.01.2024 між ТОВ "Аванс Кредит" та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 35003-01/2024, за яким відповідач отримав грошові кошти в розмірі 4000 грн. з терміном повернення 21.05.2024, відповідно до умов якого було здійснено переказ коштів на платіжну картку відповідача. Процентна ставка становить 2.50 % в день та застосовується у межах строку кредитування. ТОВ "Аванс Кредит" виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 16000 грн.

27.01.2022 було укладено договір № 27/01/2022 відповідно до якого ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77757165.

10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77757165.

28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77757165.

Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 77757165.

29.05.2024 було укладено договір № 29052024 відповідно до якого ТОВ "Аванс Кредит" відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 35003- 01/2024.

Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 35003-01/2024

Ухвалою від 23.10.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Таким чином, оскільки відповідач належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, суд зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 15.09.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 77757165, за яким відповідач отримав грошові кошти в загальному розмірі 3600 грн. строком на 20 днів, з терміном повернення 05.10.2021, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,99 % в день.

27.01.2022 було укладено договір № 27/01/2022, підписано акт приймання-передавання реєстру боржників за Договором факторингу №27/01/2022 від 27.01.2022, реєстр боржників №1 до договору факторингу №27/01/2022 від 27.01.2022, відповідно до яких ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77757165.

10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, підписано акт прийому передачі реєстру боржників за Договором факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023, реєстр боржників до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 том №3, відповідно до яких ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77757165.

28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25 підписано акт прийому передачі реєстру боржників в друкованому вигляді за Договором № 28-08/25 про відступлення прав вимог від 28.08.2025, реєстр боржників до договору факторингу № 28-08/25 від 28.08.2025, відповідно до яких ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77757165.

Згідно з витягу з реєстру боржників від 28.08.2025 до Договору факторингу № 28-08/25 від 28.08.2025 позивач отримав право вимоги до відповідача за договором № 77757165 від 15.09.2021 на суму боргу 11546,28 грн, з яких: 3600 грн.- заборгованість за основною сумою боргу; 7880,40 грн - заборгованість за відсотками; 65,88 грн - відповідальність за порушення ст. 625 ЦКУ.

Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 77757165.

29.05.2024 було укладено договір № 29052024, підписано акт приймання-передавання реєстру боржників в письмовому вигляді від 29.05.2024 до договору факторингу №29052024 від 29.05.2024, реєстр боржників №1 до договору факторингу № 29052024 від 29.05.2024, відповідно до яких ТОВ "Аванс Кредит" відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 35003-01/2024.

Згідно з витягу з реєстру боржників від 28.08.2025 до Договору факторингу № 29052024 від 29.05.2024 позивач отримав право вимоги до відповідача за договором № 35003-01/2024 від 23.01.2024 на суму боргу 16000 грн, з яких: 4000 грн.- заборгованість за основною сумою боргу; 12000 грн - заборгованість за відсотками.

Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 35003-01/2024

Договорами передбачено порядок та умови погашення кредитів, погашення заборгованості за кредитами, сплату нарахованих за період користування кредитами відсотків та інших витрат.

Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (договір кредиту).

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 530 ЦПК якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 536 ЦПК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Проаналізувавши докази по даній справі, суд вважає, що не виконання відповідачем умов кредитних договорів порушило право позивача на повернення кредитних коштів, яке підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 77757165 від 15.09.2021 заборгованість за основною сумою боргу 3600 грн; за кредитним договором № 35003-01/2024 від 15.09.2021 заборгованість за основною сумою боргу - 4000 грн.

Заявляючи вимогу про стягнення відсотків у сумі 7880,40 грн позивачем та первісним кредитором обрахувало їх станом на 03.01.2022 .

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Такий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати вказаний правовий висновок Верховного Суду і до правовідносин, що склались по зазначеному кредитному договору.

Як встановлено з матеріалів справи, строк кредитування був погоджений сторонами та становив на 20 днів з 15.09.2021 (дата надання позики) по 05.10.2021 (дата повернення позики (останній день).

Доказів того, що позичальник в подальшому після 05.10.2021 ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.

Таким чином, відповідно до умов договору, відсоткова ставка за користування позикою становить0,70% на добу (знижена процентна ставка) та 1,99% на добу (стандартна процентна ставка) користування позикою.

Здійснюючи розрахунок заборгованості за кредитним договором суд виходить з такого.

У період з 15.09.2021 по 05.10.2021 розмір нарахованих процентів, які мав сплачувати відповідач, становив 501,48 грн.

Що стосується інфляційних збитків 57,60 грн та нарахованих 3% річних 8,28 грн, за договором № 77757165 від 15.09.2021, то cуд вважає, що позивач не врахував положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи, що у період дії в Україні воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а саме від обов`язку сплати суми встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За таких обставин суд дійшов висновку, що в частині, щодо стягнення інфляційних збитків та нарахованих 3% річних, позов не підлягає задоволенню з вищенаведених мотивів.

Що стосується договору № 35003-01/2024 від 23.01.2024 суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Стаття 8 Закону України "Про споживче кредитування" була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023.

Закон України від 22.11.2023 року №3498-ХІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набрав чинності 24.12.2023.

Згідно з ч. 5 ст. 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Враховуючи зазначене, оскільки самим Законом України від 22.11.2023 № 3498-ХІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" передбачено те, що він набрав чинності 24.12.2023, а кредитний договір № 35003-01/2024 було укладено 23.01.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування".

Тобто, нарахування процентної ставки за спірним кредитним договором слід розраховувати у відповідності до чинного законодавства у розмірі 1%.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Виходячи з наведеного, встановлення у кредитному договорі умови щодо процентної ставки у розмірі більшому, ніж 1% в день, не відповідає положенням Закону України «Про споживче кредитування».

Здійснюючи розрахунок заборгованості за кредитним договором № 35003-01/2024 від 23.01.2024, суд виходить з такого.

23.01.2024 між ТОВ " Аванс Кредит " та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 35003-01/2024 від 23.01.2024 за яким відповідач отримав грошові кошти в розмірі 4000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом, строком на 120 днів, до 21.05.2024.

Отже, у період з 23.01.2024 по 21.05.2024 розмір нарахованих процентів, які мав сплачувати позичальник, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4000 грн, становив 4800 грн (4000 х 1% х 120 дні = 4800).

Встановлено, що ТОВ "Факторинг Партнерс" має право вимоги до ОСОБА_1 на підставі укладених договорів факторингу та вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості: за договором позики № 77757165 від 15.09.2021 у сумі 4101,48 грн. з яких: заборгованість за основною сумою боргу 3600 грн; заборгованість за відсотками 501,48 грн; за кредитним договором № 35003-01/2024 від 15.09.2021 у сумі 8800,00 грн. з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 4000 грн та за кредитним договором; заборгованість за відсотками 4800 грн; а разом в сумі 12 901,48 грн.

Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що наявні в матеріалах справи документи, надані стороною позивача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн., адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Отже з урахуванням критеріїв розумності, обґрунтованості та справедливості, суд вважає, що зазначена представником позивача сума гонорару є неспівмірною зі складністю справи. Так, ця справа є малозначною, розглядалась у спрощеному позовному провадженні, а позовна заява є типовою.

За таких обставин, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог: 12901,48 / 27546,28 х 100 = 46,84% або 1134,65 грн. (2422,40 х 46,84%).

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» суму заборгованості за кредитним договором 12901,48 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» витрати на правову допомогу 2000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1134,65 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, 6 офіс 521 м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя І.М. Нейло