Номер провадження 2/754/4427/26
Справа № 754/913/26
У Х В А Л А

Іменем України

29 січня 2026 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Буша Н.Д. розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до суддів Гудими Д.А, Краснощокова Є.В., Пархоменко П.І. з Касаційного цивільного суду про перегляд судових рішень, -

В С Т А Н О В И В:

27.01.2026 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до суддів Гудими Д.А, Краснощокова Є.В., Пархоменко П.І. з Касаційного цивільного суду про перегляд судових рішень.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За змістом статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ст.. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави ( рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

Суд перевірив зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і дійшов висновку, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому відмовляє у відкритті провадження у справі.

Згідно з статтею 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється (стаття 126 Конституції України).

Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.

Відповідачем за позовом про відшкодування шкоди, завданої у процесі здійснення правосуддя, може бути лише держава, а не суд (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя (постанова ВП ВС, 27.03.19, справа 711/2652/17 (провадження № 14-638цс18); пункт 29 постанови ВП ВС, 21.08.19, справа № 761/35803/16-ц (провадження № 14-316цс19); пункт 24 постанови ВП ВС, 18.12.19, справа № 688/2479/16-ц (провадження № 14-447цс19).

Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги заявлені до судді, як відповідача у справі, про відшкодування моральної шкоди, завданої у процесі здійснення правосуддя, не можуть розглядатися за правилами будь-якого судочинства, тому дійшов висновку щодо відмови у відкритті провадження у вказаній цивільній справі.

Керуючись пункту 1 частини першої статті 186, статтями 260, 261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до суддів Гудими Д.А, Краснощокова Є.В., Пархоменко П.І. з Касаційного цивільного суду про перегляд судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Суддя: Н.Д. Буша