Справа № 712/1418/26
Провадження №2/712/2208/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«05» лютого 2026 р. м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Троян Т.Є. розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АК ПЛЮС», третя особа: Акціонерне товариство «Акцент-банк» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 (представник - адвокат Леонова Г.В.) звернулася до суду з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АК ПЛЮС», третя особа: Акціонерне товариство «Акцент-банк», про захист прав споживача та стягнення грошових коштів та просить: застосувати наслідки нікчемності договору фінансового лізингу №APCS1562 від 03.02.2020, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «АК ПЛЮС» та стягнути з ТОВ «АК ПЛЮС» () на користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені за нікчемним договором, у розмірі 242 042 грн; визнати відсутньою заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «АК ПЛЮС» за договором №APCS1562 від 03.02.2020 у розмірі 94 969,14 грн, як нарахування які здійснені на підставі нікчемного правочину та складаються з платежів (комісій), які не є платою за фактично надані послуги.

Позов обгрунтований тим, що незважаючи на фактичну сплату суми, що значно перевищує договірну вартість автомобіля (242 042 грн.) відповідач видав довідку, яка суперечить умовам договору та вказав про наявність простроченої заборгованості, яка фактично складається з нарахованих комісій та страхових платежів. Аналіз договору фінансового лізингу №APCS1562 свідчить, що він за своєю правовою природою є змішаним договором, оскільки поєднує в собі елементи договору найму (оренди) та договору купівлі-продажу автомобіля. Відповідно до статті 806 ЦК України, до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм. Згідно зі ст.799 ЦК України, договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. Спірний договір укладений у письмовій формі шляхом приєднання до публічного договору, що свідчить про ігнорування відповідачем імперативно`ї норми. За таких обставин, укладений договір фінансового лізингу №APCS1562 є нікчемним, в силу ст.215, 220 ЦК України недотримання обов`язкової нотаріальної форми правочину. Тому стягненню на користь позивачки в порядку реституції підлягають сплачені суми 242 042 грн. та просить визнати відсутньою заборгованість 94 969, 14 грн. за комісіями та страхуванням, які є незаконними та порушують ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Водночас, в цій частині визнання недійсним договору не вимагається в силу його нікчемності, тому обираючи спосіб захисту порушеного права, позивачка керувалася ст.215, 220, 779, 806 ЦК України.

Разом із позовом, до суду надійшла заява про забезпечення позову (провадження №2з/712/10/26), в якому позивачка просить вжити заходів забезпечення позову справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «АК ПЛЮС» про захист прав споживача та застосування наслідків нікчемності правочину. Накласти арешт на рухоме майно, а саме: автомобіль марки DACIA, модель LOGAN, 2013 року випуску, білого кольору, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за Товариством з обмеженою відповідальністю «АК ПЛЮС» (). Заборонити ТОВ «АК ПЛЮС» () та будь-яким іншим особам (в тому числі працівникам, представникам за довіреністю, колекторським компаніям, охоронним фірмам тощо), які діють в інтересах або за дорученням Відповідача, вчиняти будь-які дії щодо примусового вилучення, переміщення, транспортування, демонтажу або заволодіння автомобілем DACIA LOGAN, д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у володінні ОСОБА_1 .

Заява про забезпечення позову обгрунтована ризиком примусового вилучення автомобіля у позивачки у зв`язку із наявністю заборгованості, яку позивачка оспорює.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу розподілено судді Троян Т.Є.

Суд, перевіривши позовну заяву, заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, вважає, що зазначена позовна заява разом із забезпеченням підлягає передачі за підсудністю з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що особливості захисту прав споживачів фінансових послуг визначаються відповідними законами.

Відповідно до Закону України «Про фінансовий лізинг», Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» фінансовий лізинг, як фінансова послуга підпадає під дію ч. 2 ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів».

Також, як вже зазначалось позивач вважає, що укладений договір фінансового лізингу №APCS1562 є нікчемним, в силу ст.215, 220 ЦК України недотримання обов`язкової нотаріальної форми правочину. Тому позивач вважає, що необхідно застосувати наслідки нікчемності договору фінансового лізингу та стягнути на користь сплачені суми 242 042 грн., також підлягає визнанню відсутньою заборгованість в розмірі 94 969, 14 грн. за комісіями та страхуванням, які є незаконними та порушують ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Водночас, вказувала, що в цій частині визнання недійсним договору не вимагається в силу його нікчемності, тому обираючи спосіб захисту порушеного права позивачка керувалася ст.215, 220, 779, 806 ЦК України.

Суд виходить з того, що заявлені позовні вимоги спрямовані на застосування наслідків нікчемності правочину відповідно до статей 203, 215, 220 ЦК України.

Водночас суд враховує, що хоча позивачка посилається на несправедливість окремих умов договору, однак вона прямо зазначає про недоцільність їх оспорювання та обирає спосіб захисту у вигляді застосування наслідків нікчемності правочину в цілому, відповідно до ЦК України.

Посилання позивачки на Закон України «Про захист прав споживачів» не змінює правової природи спору, оскільки вимоги не стосуються визнання несправедливими окремих умов договору або захисту прав споживача у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

За таких обставин вимоги не є вимогами про захист прав споживача у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а регулюються ЦК України, Законом України «Про фінансовий лізинг», Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», тому підстави для застосування альтернативної територіальної підсудності відсутні.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, яке є підставою для скасування рішення з направленням справи на новий розгляд за встановленою законом підсудністю.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Отже, приймаючи до уваги, що місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АК ПЛЮС» є 49126, м. Дніпро, Набережна Січеславська, 29а, дослідивши та оцінивши юридичну природу спірних правовідносин, з метою дотримання правил підсудності та додержання як вимог національного процесуального законодавства, так і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на «суд, встановлений законом», суд дійшов висновку щодо необхідності направлення цивільної справи за підсудністю до Центрального районного суду м. Дніпро, оскільки юрисдикція останнього поширюється на територію місцезнаходження відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. 19, 23, 27, 31, 187, 258, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Цивільну справу № 712/1418/26, провадження № 2/712/2208/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АК ПЛЮС», третя особа: Акціонерне товариство «Акцент-банк» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів разом із заявою про забезпечення позову (провадження №2з/712/10/26) - передати за підсудністю до Центрального районного суду м. Дніпро (адреса: 49006, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, буд. 59).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Т.Є.Троян