Справа № 156/1501/25
Провадження № 2/156/93/26
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2026 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Комзюк Н.Н.,

за участю секретаря судового засідання - Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

ТОВ «Споживчий центр» звернулось через систему «Електронний суд» до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом, у якому, з урахуванням зменшених позовних вимог, просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №17.08.2023-100003403 від 17.08.2023 у розмірі 13800,00 грн., а також понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.08.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №17.08.2023-100003403 відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 12000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання перед відповідачем виконало у повному обсязі, однак ОСОБА_1 порушив свої зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 17159,95 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 12000,00 грн., процентам у розмірі 3359,95 грн., комісії у розмірі 1800,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою від 09.12.2025 дану цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у спрощеному порядку з викликом сторін.

Представник відповідача адвокат Семенюк Р.А. 14.01.2026 подав відзив на позовну заяву у якому зазначив, що відповідач визнає позовні вимоги лише в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 12000,00 грн. Заперечуючи проти позову у частині стягнення відсотків та комісії представник зазначав, що на час укладення договору Шабас Д.А. був діючим військовослужбовцем, а тому він був звільнений від сплати відсотків та неустойки по кредиту. При цьому, комісія є платою за послуги, що супроводжують кредит, а тому договір у частині її сплати є нікчемним. Додав, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, інвалідом ІІІ групи, проходить постійне лікування, кредитні кошти використав на купівлю амуніції, має також інші кредити, однак не має коштів для погашення боргу.

Заявою представника позивача Медведєвої Н.О. від 29.01.2026 ТОВ «Споживчий центр» зменшило позовні вимоги до 13800,00 грн., а саме просить стягнути з Шабаса Д.А. на свою користь заборгованість лише по тілу кредиту у розмірі 12000,00 грн. та комісії у розмірі 1800,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові просив розглядати справу без участі представника ТОВ «Споживчий центр».

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, його представник адвокат Семенюк Р.А. подав заяву відповідно до якої відповідач визнає позовні вимоги з урахуванням їх зменшення.

Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 17.08.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №17.08.2023-100003403 шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору, та підтвердження укладення кредитного договору, згідно з яким ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 12000 грн; строком на 28 днів з дати його надання; з датою повернення 13.09.2023; з фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка не може бути збільшено в односторонньому порядку; комісією, пов`язаною з наданням кредиту в розмірі 15% від суми кредиту, що дорівнює 1800 грн., яка нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту.

Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти надаються ОСОБА_2 шляхом переказу на його картковий рахунок НОМЕР_1 .

Для підписання договору споживчого кредиту відповідачем використано електронний підпис з одноразовим ідентифікатором С411.

Факт зарахування 17.08.2023 на картку відповідача коштів у розмірі 12000 грн підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк», ID операції № НОМЕР_2 .

Відповідач не заперечував факту укладення даного договору та отримання кредитних коштів у розмірі 12000 грн.

Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №17.08.2023-100003403 від 17.08.2023, заборгованість відповідача складається із основного боргу у розмірі 12000,00 грн., процентів у розмірі 3359,95 грн., комісії у розмірі 1800,00 грн.

При цьому, позивач просить стягнути з відповідача лише заборгованість за тілом кредиту та комісією.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки, відповідач позов визнав, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, а тому для задоволення позову маються всі законні підстави.

Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами.

Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1056-1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та визначається залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 ст.612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, відповідач позов визнав, суд не входить в обговорення суми заборгованості та правильності її нарахування.

З огляду на визнання позову відповідачем, на підставі ч.1 ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою, поданою через систему «Електронний суд» (сплачено 2 422,40 грн), тобто в розмірі 1 211,20 грн, іншу частину сплаченого судового збору слід повернути позивачу з держаного бюджету.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 89, 141, 142, 206, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №17.08.2023-100003403 від 17.08.2023 у розмірі 13800,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 гривень.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» зі спеціального фонду Державного бюджету України 1211,20 гривень судового збору, сплаченого згідно з платіжною інструкцією №СЦ00056715 від 25.11.2025 АТ «ПУМБ» на суму 2 422,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з вимогами п.4 ч.5 ст. 265 ЦПК України:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ - 37356833), місцезнаходження: місто Київ, вулиця Саксаганського, 133-а;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Н.Н. Комзюк