ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3795/22 Номер провадження 22-з/814/49/26Суддя апел. інстанції Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

02 лютого 2026 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Пилипчук Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Полтавського апеляційного суду Триголова Вадима Миколайовича, Дорош Алли Іванівни, ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У провадженні Полтавського апеляційного суду перебуває указана цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м.Полтави від 13.10.2023.

Згідно із протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями, сформованим 23.09.2025, визначено склад суду: головуючий суддя Триголов В.М., члени колегії судді Дорош А.І., Лобов О.А.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15.10.2025 задоволено клопотання ОСОБА_1 та поновлено їй строк на апеляційне оскарження судового рішення; відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м.Полтави від 13.10.2023.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 12.11.2025 закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до судового розгляду з повідомленням учасників справи на 11-40 год 16.03.2026.

06.01.2026 ОСОБА_4 заявила відвід склад суду, який ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09.01.2026 визнано необґрунтованим та передано на розгляд іншому судді у порядку, визначеному частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвалою судді Полтавського апеляційного суду Дряниці Ю.В. від 14.01.2026 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Триголова В.М., Дорош А.І., Лобова О.А., - відмовлено.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії заочного рішення Київського районного суду м.Полтави від 13.10.2023 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку.

22.01.2026 ОСОБА_4 звернулася в апеляційний суд із заявою про відвід колегії суддів у складі Триголова В.М., Дорош А.І., Лобова О.А.

В обґрунтування заявленого відводу посилається на те, що колегія суддів, при вирішенні питання відкриття апеляційного провадження у справі, установивши наявність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, мала керуватися положеннями частини четвертої статті 359 ЦПК України та зупинити дію оскаржуваного рішення. Наведена норма є імперативною, тобто передбачає не право, а обов`язок суду зупинити дію оскаржуваного рішення у разі поновлення строку на його апеляційне оскарження.

Із підстав викладеного та враховуючи, що колегія суддів залишила не вирішеними заявлені нею клопотання, зокрема, від 20.10.2025 про відмову від позову, від 03.12.2025 про зупинення дії рішення суду та від 29.12.2025 про виправлення описки у судовому рішення, при цьому, незаконно змінила черговість розгляду заявлених нею клопотань та заяв, вважає наявними підстави для відводу колегії суддів у складі суддів Триголова В.М., Дорош А.І., Лобова О.А. від розгляду цієї справи.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23.01.2026 заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Триголова В.М., Дорош А.І., Лобова О.А. передано на розгляд іншому судді у порядку, визначеному частиною першою статті 33 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2026 заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів передано на розгляд судді Дряниці Ю.В.

Ухвалою судді Полтавського апеляційного суду Дряниці Ю.В. від 29.01.2026 відведено суддю Дряницю Ю.В. від розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Триголова В.М., Дорош А.І., Лобова О.А.

Справу передано до канцелярії Полтавського апеляційного суду для визначення судді для вирішення питання про відвід.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2026 заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів передано на розгляд судді Пилипчук Л.І.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви про відвід вважаю, що такі доводи не ґрунтуються на законі.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлені нормами статті 36 ЦПК України. Зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Не допускається також повторна участь судді в розгляді справи за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Водночас особиста безсторонність суду презюмується, поки не доведено протилежне. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява №33949/02).

Європейський суд з прав людини зазначив, що «безсторонність» в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Булут проти Австрії» від 22.02.1996, у справі «Томан проти Швейцарії» від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п.п.29, 31 рішення Європейського суду з прав людини «Газета "Україна-центр" проти України» від 15.07.2010).

Із огляду на викладене, вважаю, що доводи заявника щодо підставності відводу колегії суддів Триголова В.М., Дорош А.І., Лобова О.А. зводяться до незгоди із процесуальними рішеннями суду. Натомість черговість вирішення клопотань є дискреційним повноваженням складу суду та не свідчить про його упередженість, а тому не є підставою для відводу.

Доказів для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності суддів Триголова В.М., Дорош А.І., Лобова О.А. заявником не надано, як і не доведено існування обставин, які б свідчили про обмеження доступу заявника до правосуддя чи його перешкоджанню.

Оскільки обставин, наведених у статті 36 ЦПК України,з якими процесуальний закон пов`язує підстави для відводу судді, заявником не зазначено, заявлений відвід є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 381 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Полтавського апеляційного суду Триголова Вадима Миколайовича, Дорош Алли Іванівни, Лобова Олександра Анатолійовича у справі №553/3795/22 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Пилипчук