ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3140/24 Номер провадження 22-ц/814/363/26Головуючий у 1-й інстанції Пилипчук М. М. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Секретар:Грицак А.Я.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 червня 2025 року по справі за позовом заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , Садово-городнє товариство «Ягідка», про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, скасування державних реєстрацій, повернення земельної ділянки-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2024 року заступник керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області Безцінний О. В. в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, скасування державних реєстрацій.

Позов обґрунтовано тим, що Лубенською окружною прокуратурою Полтавської області при виконанні повноважень, визначених статтею 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру», виявлено порушення інтересів держави у зв`язку з незаконною передачею у власність земельної ділянки водного фонду на території Лубенського району Полтавської області. Так, установлено, що розпорядженням голови Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 10 січня 2008 року № 7 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки» ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, площею 0,06 га, на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області для ведення садівництва.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лубни-Райземпроектсервіс» (далі ТОВ «Лубни-Райземпроектсервіс») розробило технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення садівництва ОСОБА_2 на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області. Розпорядженням голови Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 17 листопада 2008 року № 381 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку» ОСОБА_2 затверджено технічну документацію та передано у власність земельну ділянку, площею 0,11 га, кадастровий номер :07:001:0210 для ведення особистого селянського господарства на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області.

У подальшому Лубенська районна державна адміністрація Полтавської області видала державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 від 10 вересня 2010 року серії ЯЖ № 744498. Акт зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 53.

На підставі договору купівлі-продажу від 22 грудня 2010 року серії ВРЛ № 974972, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Іщенко Г. К., ОСОБА_2 продала ОСОБА_1 спірну земельну ділянку. До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05 липня 2013 року внесено відомості про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку на підставі рішення державного реєстратора Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області Халітби Л. М., індексний номер 3707882.

За даними Публічної кадастрової карти та відповідно до відомостей, наданих Регіональним офісом водних ресурсів у Полтавській області, на земельній ділянці з кадастровим номером :07:002:0002 знаходиться штучний водний об`єкт ставок, який розташований поряд із спірною земельною ділянкою з кадастровим номером :07:001:0210.

У результаті проведення комплексної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою за кримінальним провадженням від 18 березня 2019 року № 0000044 експертом проведено натурне обстеження та встановлено фактичне розташування урізу води ставка. Відповідно до висновку експерта від 30 травня 2024 року № 1721 експертом встановлено, що крутизна схилу у районі розташування досліджуваної земельної ділянки становить 15,2 градусів. Таким чином, нормативна ширина прибережної захисної смуги ставка становить 100 м (вимоги статті 88 Водного кодексу України (далі ВК України) при перевищенні крутизни схилів у три градуси). Крім того, експертом у висновку від 30 травня 2024 року № 1721 констатовано, що межі земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0210 повністю розташовані у межах прибережної захисної смуги навколо водного об`єкту на території земель водного фонду, відповідно до даних Генерального плану села Нижній Булатець Лубенського району Полтавської області. Вказане підтверджується також відомостями Державного підприємства «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут» та матеріалами топографо-геодезичного знімання, виконаного фізичною особою підприємцем (далі ФОП) ОСОБА_4 .

Спірна земельна ділянка відносяться до земель водного фонду, має статус обмежено оборотоздатної і згідно із законом не може перебувати у приватній власності, проте продовжує бути зареєстрованою на праві власності за ОСОБА_1 , порушення прав її законного володільця (територіальної громади) на реалізацію усіх правомочностей власника триває. Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області є власником спірної земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0210 в силу закону, тобто є тим органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Лубенська окружна прокуратура 21 червня 2022 року звернулася до Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області з повідомленням у порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру» про наявність порушень законодавства при наданні у приватну власність ОСОБА_2 , а у подальшому ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,11 га, кадастровий номер :07:001:0210, для ведення особистого селянського господарства на території колишньої Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області. У відповідь Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області від 11 липня 2022 року № 01-16/2941 повідомила, що у зв`язку з відсутністю повної та достовірної інформації про вчинене правопорушення не має змоги звернутися до суду з позовом про усунення порушень законодавства, допущеного при передачі у власність вказаної земельної ділянки, у даному випадку не заперечує щодо звернення прокурора з таким позовом.

На підставі викладеного заступник керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області Безцінний О. В. в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області просив: усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0210 Лубенській міській раді Лубенського району Полтавської області; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,11 га, кадастровий номер :07:001:0210, зареєстровану у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8); скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0210 з одночасним припиненням усіх речових прав на неї; стягнути з відповідача на користь Полтавської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 9 084 грн.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 грудня 2024 року залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 та СГТ «Ягідка»; у зв`язку із залученням до участі у справі вказаних третіх осіб в судовому засіданні оголошено перерву до 15 січня 2025 року; залученим до участі у справі третім особам направлено копію цієї ухвали, копію позовної заяви та додатки до неї.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 червня 2025 року позовні вимоги заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області Безцінного Олега Володимировича в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , Садово-городнє товариство «Ягідка», про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, скасування державних реєстрацій задоволено частково.

Усунуто перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0210 територіальній громаді в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області.

У задоволенні решти позовних вимог заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області Безцінного Олега Володимировича в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , Садово-городнє товариство «Ягідка», про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, скасування державних реєстрацій відмовлено.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Полтавської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Не погодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права без надання належної оцінки доказам у справі.

На думку скаржника, позивачем не надано суду першої інстанції будь-яких відомостей щодо точних координат урізу води та початку прибережної захисної смуги на момент виділення та передачі у власність земельної ділянки кадастровий номер :07:001:0210 ОСОБА_2 , та відповідно перебування даної земельної ділянки в межах земель водного фонду станом саме на 2008 рік.

Також, в судовому засіданні не досліджувалося питання виділення чи відведення землі під дачні та садівницькі поселення на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району компетентними органами державної влади.

В матеріалах справи відсутня будь-яка інформація щодо розміщення меж земельної ділянки кадастровий номер :07:001:0210 та червоних ліній забудови за місцезнаходженням земельної ділянки станом на 2008 рік. Поза увагою суду першої інстанції залишився і висновок Відділу земельних ресурсів у Лубенському районі Полтавської області з надання земельної ділянки № 391 від 13.02.08 року про відсутність обмежень при використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.

З повідомлення Регіонального офісу водних ресурсів Полтавської області Державного агентства водних ресурсів України від 12 червня 2020 року №1508/01-05 відомо, що в офісі станом на дату формування повідомлення відсутні паспорт водного об`єкту, проекти землеустрою щодо встановлення меж водоохоронних зон і прибережних смуг водного об`єкту розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :07:002:0002. В матеріалах справи наявна копія паспорта водного об`єкту ставка, що знаходиться за межами с. Нижній Булатець датований жовтнем 2020 року, тобто задовго (майже 14 років) після набуття ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер :07:001:0210 у власність.

Ставити під сумнів видані органами державної влади ОСОБА_2 документи на право власності на земельну ділянку з побудованими на ній будівлями спорудами у відповідача підстав не було і не могло бути.

ОСОБА_1 є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки і від добросовісного набувача може бути витребувано майно лише у випадках, чітко передбачених законом, зокрема статтею 388 Цивільного кодексу України. Таким чином, вважаємо, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами ту обставину, що спірна земельна ділянка накладається на прибережну захисну смугу ставка з урахуванням конкретних умов, що склалися на момент набуття земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та на момент продажу цієї земельної ділянки ОСОБА_1 ..

Зважаючи на викладене апелянт просить скасувати рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 червня 2025 року, та постановити нове , про відмову в задовленні позовних вимог.

Від Лубенської окружної прокуратури Полтавської області надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач вказував на необґрунтованість апеляційної скарги , рішення просив залишити без змін.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1-4 статті 116 Земельного Кодексу України (далі ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до приписів частини 1 статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (частина 6 статті 118 ЗК України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (частина 7 статті 118 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (частина 9 статті 118 ЗК України).

Статтею 121 ЗК України визначено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара (пункт «б» частини 1 статті 121 ЗК України).

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (частина 1 статті 122 ЗК).

З матеріалів справи встановлено, що відділ будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області, розглянувши план розташування земельної ділянки, яка розташована на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області і передається у приватну власність ОСОБА_3 , у висновку від 23 листопада 2007 року № 1989/01-24 повідомив, що обмежень та обтяжень містобудівного характеру на земельну ділянку, площею 0,06 га, призначену для ведення садівництва, не має.

Розпорядженням Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 10 січня 2008 року № 7 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки» надано дозвіл трьом особам на розробку технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, загальною площею 0,18 га, на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області для ведення садівництва, зокрема, ОСОБА_3 площею 0,06 га. Рекомендовано укласти договори на виготовлення технічної документації за проектною організацією, яка має відповідний дозвіл на виготовлення даних робіт; представити технічну документацію на розгляд та затвердження в районну державну адміністрацію; у встановленому порядку виготовити державні акти на право власності на земельні ділянки, провівши їх державну реєстрацію; неухильно виконувати обов`язки землевласників відповідно до статті 91 ЗК України. Рекомендовано Вищебулатецькій сільській раді Лубенського району Полтавської області та відділу земельних ресурсів у Лубенському районі Полтавської області внести відповідні зміни в земельно-облікові документи.

У висновку відділу земельних ресурсів у Лубенському районі Полтавської області Головного управління земельних ресурсів у Полтавській області від 13 лютого 2008 року № 391, розглянувши заяву ОСОБА_3 про підготовку висновку з надання земельної ділянки та видачі технічного завдання на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області, загальною площею 0,06 га, для ведення садівництва, відділ відмітив, що виготовлення технічної документації проводиться згідно з розпорядженням Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 10 січня 2008 року № 7. Земельна ділянка відповідно до Українського класифікатора прав обмеженого користування чужою земельною ділянкою обмежень, обтяжень при використанні за цільовим призначенням, не має.

ТОВ «Лубни-Райземпроектсервіс» у 2008 році розробило технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення садівництва ОСОБА_2 на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області. Відповідно до технічної документації кадастровий номер земельної ділянки 070010210, площа 0,11 га, код цільового використання земельної ділянки 1.2 для ведення садівництва.

За змістом пояснювальної записки землевпорядника ОСОБА_5 , доданої до технічної документації, згідно із заявою ОСОБА_2 , яка побажала одержати державний акт на право власності на земельну ділянку, Лубенським районним відділом земельних ресурсів видано технічне завдання на виконання робіт та висновок про наявні сервітути та обмеження на земельну ділянку. Також представлено висновок про наявні обмеження прав власності на землю та використання земельної ділянки відділом будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства Лубенської районної державної адміністрації. Визначення та встановлення меж земельної ділянки проведено в натурі. Прив`язка поворотних точок межі до пунктів державної геодезичної мережі виконана за допомогою теодоліта ЗТ2КП № 30507 та 50-ти метрової мірної стрічки. Матеріали польових вимірювань знаходяться в архівному екземплярі. Поворотні точки земельної ділянки закріплені металевими трубами. Координати визначені в системі 1963 року. Складений план і вирахувана площа земельної ділянки в розрізі земельних угідь, їх склад показано в експлікації згідно форми 6-зем. Згідно з висновками Лубенського районного відділу земельних ресурсів та відділу будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства Лубенської районної державної адміністрації спеціальні обмеження щодо використання земельної ділянки не існують. Відомості про земельну ділянку, власника внесено до бази даних реєстрації, для ведення садівництва фактична площа земельної ділянки становить: загальна площа 0,11 га, з них: ріллі 0 га, багаторічних насаджень 0 га, кормових угідь 0 га, інших угідь 0,11 га, у тому числі: будівлі і споруди 0 га.

В акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання зазначено, що представник ТОВ «Лубни-Райземпроектсервіс» здав під нагляд, а ОСОБА_2 у присутності представника виконавчої влади з питань земельних ресурсів (землевпорядника Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області) приняла на зберігання 5 межових знаків встановленого зразка із закріпленням меж земельної ділянки у натурі, наданої для ведення садівництва, розташованої на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області. Акт складено 19 лютого 2008 року в трьох екземплярах.

Розпорядженням голови Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 17 листопада 2008 року № 381 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку» затверджено трьом особам технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, загальною площею 0,23 га, на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області для ведення особистого селянського господарства, зокрема ОСОБА_2 площею 0,11 га. Надано у приватну власність трьом громадянам, зокрема і ОСОБА_2 , із земель запасу (рілля) Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області земельні ділянки, загальною площею 0,23 га, з виготовленням державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення садівництва. Рекомендовано, зокрема ОСОБА_2 , у встановленому порядку виготовити державні акти на право власності на земельну ділянку (протягом двох місяців з дня прийняття розпорядження), провівши їх державну реєстрацію. Рекомендовано Вищебулатецькій сільській раді Лубенського району Полтавської області та Відділу Держкомзему у Лубенському районі Полтавської області внести зміни в земельно-облікові документи.

За змістом державного акта на право власності на земельну ділянку від 10 вересня 2010 року серії ЯЖ № 744498 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 0,11 га, у межах згідно з планом, яка розташована на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Підставою виникнення права власності зазначено розпорядження голови Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 17 листопада 2008 року № 381. Акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 53. У плані меж земельної ділянки зазначено її кадастровий номер :07:001:0210.

Згідно з договором купівлі-продажу від 22 грудня 2010 року (бланк серії ВРЛ № 974972), посвідченим приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Іщенко Г. К. та зареєстрованим у реєстрі за № 763, ОСОБА_6 , яка діяла на підставі довіреності від імені ОСОБА_2 , продала ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,11 га, розташовану на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на якій знаходиться садовий будинок, кадастровий номер :07:001:0210. Предмет договору належав продавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 10 вересня 2010 року серії ЯЖ № 744498.

У пункті 1.5 договору купівлі-продажу від 22 грудня 2010 року (бланк серії ВРЛ № 974972) зазначено, що за твердженням покупця він володіє достатньою інформацією про предмет договору, задоволений його якісним станом, встановленим шляхом огляду до укладення цього договору. Будь-яких недоліків або дефектів, що перешкоджали б використанню земельної ділянки за призначенням, на момент огляду не було виявлено.

Покупець погодився прийняти зазначену земельну ділянку в тому стані, в якому вона знаходиться на час укладення договору (пункт 1.6 договору купівлі-продажу від 22 грудня 2010 року на бланку серії ВРЛ № 974972).

За погодженням сторін договору купівлі-продажу від 22 грудня 2010 року (бланк серії ВРЛ № 974972) продаж зазначеної земельної ділянки, площею 0,11 га, вчинено між сторонами за 6 171 грн (пункт 2.1).

В інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 липня 2024 року № 388738179 зазначено, що земельна ділянка, площею 0,11 га, яка розташована на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області, кадастровий номер :07:001:0210, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, належить на праві власності ОСОБА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8; дата державної реєстрації 22 червня 2013 року; підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 3707882 від 05 липня 2013 року, ОСОБА_7 , Лубенське міськрайонне управління юстиції Полтавської області.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 22 грудня 2010 року (бланк серії ВРЛ № 974973), посвідченого приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Іщенко Г. К. та зареєстрованого у реєстрі за № 759, Степаненко Н. М., яка діяла на підставі довіреності від імені ОСОБА_2 , продала ОСОБА_1 садовий будинок АДРЕСА_1 , розташований на приватизованій земельній ділянці, площею 0,11 га, кадастровий номер :07:001:0210. Садовий будинок належав продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 06 грудня 2010 року виконавчим комітетом Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області.

За погодженням сторін договору купівлі-продажу від 22 грудня 2010 року (бланк серії ВРЛ № 974973) продаж садового будинку вчинено за 92 537 грн (пункт 2.1).

Згідно з витягом про державну реєстрацію прав від 30 грудня 2010 року № 28565745 ОСОБА_1 є власником судового будинку АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу від 22 грудня 2010 року серії ВРЛ № 974973; форма власності приватна; дата прийняття рішення про державну реєстрацію 30 грудня 2010 року.

Постановою прокурора Лубенської окружної прокуратури Полтавської області від 03 червня 2024 року надано дозвіл на використання та розголошення в суді відомостей досудового розслідування кримінального провадження № 0000044 від 20 березня 2019 року, з наданням копій підтверджуючих документів щодо використання земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0210.

Відповідно до акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки від 25 червня 2019 року № 465-ДК/0622/АП/10/01/-19, складеного державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавські області, земельна ділянка сільськогосподарського призначення приватної власності для ведення особистого сільськогосподарського виробництва, площею 0,11 га, з кадастровим номером :07:001:0210 розташована на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області у СГТ «Ягідка» (будинок розташований на земельній ділянці АДРЕСА_1 ). Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 10 вересня 2010 року серії ЯЖ № 744498, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів за № 53, власником земельної ділянки, площею 0,11 га, є ОСОБА_2 . На підставі договору купівлі-продажу від 22 грудня 2010 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зазначена земельна ділянка, площею 0,11 га, кадастровий номер :07:001:0210 та садовий будинок АДРЕСА_1 (розташований на земельній ділянці, площею 0,11 га) знаходиться у власності ОСОБА_1 . Відповідно до даних Державного земельного кадастру у вказаної земельної ділянки: категорія земель землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. На момент обстеження на земельній ділянці, площею 0,11 га, побудовано комплекс споруд для відпочинку, а саме: альтанки, які розташовані на воді, заасфальтована площа для автомобілів, біля якої розміщена брезентова палатка для торгівлі, дерев`яна площа під накриттям, на якій розміщені великі столи для відпочинку, площа, викладена бруківкою під відкритим небом, металеві ємності для купання, будинок (баня), а також ведеться додаткове будівництво нових споруд (альтанок) на воді та поблизу неї. Даний комплекс споруд побудований для відпочинку людей.

В акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки від 25 червня 2019 року № 465-ДК/0622/АП/10/01/-19 також зазначено, що на підставі договору оренди водного об`єкта від 01 квітня 2011 року, укладеного з Лубенською районною державною адміністрацією Полтавської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестторг» в особі директора Степаненка В. І. прийняло в строкове платне володіння та користування водний об`єкт загальнодержавного значення, площею водного дзеркала 18,8 га, розташованого на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області. Згідно з даними Державного земельного кадастру загальна площа водного об`єкту становить 27,38 га, кадастровий номер :07:002:0002, орендар Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестторг», право оренди зареєстроване 08 червня 2012 року строком дії 20 років, починаючи з 23 липня 2009 року. Вбачається, що земельна ділянка приватної власності сільськогосподарського призначення, площею 0,11 га, кадастровий номер :07:001:0210, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області, використовується всупереч статей 61 та 96 ЗК України.

Згідно з протоколом огляду місця події від 29 вересня 2020 року, складеного слідчим СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції Фалюш Я. А., за участі спеціаліста ОСОБА_8 , власника ОСОБА_1 , на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області у СГТ «Ягідка», на території домоволодіння у СГТ «Ягідка» знаходяться будівлі та споруди, які перебувають у власності ОСОБА_1 . Спеціалістом геодезистом за допомогою спеціального приладу визначено точні координати кутів дачного будинку, літньої кухні, льоху, погребу та господарської споруди.

У повідомленні Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області Державного агентства водних ресурсів України від 12 червня 2020 року № 1508/01-05 зазначено, що за результатами розгляду картографічних матеріалів встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :07:002:0002 знаходиться штучний водний об`єкт ставок, який розташований поряд із земельними ділянками з кадастровими номерами: :07:001:0228, :07:001:0210, :07:001:0199, :07:001:0227, :07:001:0198, :07:001:0204, :07:001:0203. Відповідно до інвентаризації, проведеної у 2010 році, за даними районних державних адміністрацій за межами населеного пункту села Вищий Булатець Лубенського району Полтавської області обліковується згаданий водний об`єкт, орієнтовною площею водного дзеркала 18,8 га. В Офісі відсутні паспорт водного об`єкта, проекти землеустрою щодо встановлення меж водоохоронних зон і прибережних захисних смуг водного об`єкта, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :07:002:0002.

За змістом паспорта водного об`єкта ставка, площею 14,654 га, розташованого за межами села Нижній Булатець на території Засульської сільської об`єднаної територіальної громади Лубенського району Полтавської області, від 20 жовтня 2020 року: назва водного об`єкту ставок, площею 14,654 га, розташований за межами села Нижній Булатець на території Засульської сільської об`єднаної територіальної громади Лубенського району Полтавської області; назва річки (водотоку), на якій розташований водний об`єкт річка Булатець, ліва притока річки Сула, ліва притока річки Дніпро; місцезнаходження греблі, водного об`єкта, відстань від гирла річки до греблі на північний захід від села Нижній Булатець, до гирла 11,5 км; тип водного об`єкта експлуатація у каскаді (як частина водогосподарської системи) чи ізольовано ставок русловий, в каскаді; до якого басейну належить річка (водотік) річка Дніпро; водозабірна площа до створу греблі 9,1 кв. км, до гирла водотоку 61,5 кв. км; довжина по руслу 1 153 м; максимальна та середня ширина 262 м / 127 м; найбільша та середня глибина 8,3 м / 1,3 м; площа водного дзеркала при НПР 16,654 га; тип, конструкція греблі земляна насипна; ширина греблі по гребеню 5,9 м; довжина греблі 172,5 м; максимальна висота греблі 11,11 м; характеристика прибережної захисної смуги: залуження 10 %, заліснення 90 %, розмір (ширина) смуги відповідно до статті 88 ВК України 50 м, за умови, якщо крутизна схилів перевищує 3 градуси 100 м.

Відповідно до висновку експерта № 1721 за результатами проведення комплексної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою за кримінальним провадженням № 0000044, складеного 30 травня 2024 року Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, проведеним дослідженням у межах наданих матеріалів встановлено, що Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, то посвідчують право на земельну ділянку для ведення садівництва ОСОБА_2 , Вищебулатецька сільська рада Лубенського району Полтавської області, ТОВ «Лубни-Райземпроектсервіс», місто Лубни, 2008 рік, 2008МФ19ПМУ001326, № 80б не відповідає вимогам до складу, змісту та правилам оформлення відповідної нормативно-технічної документації з питань здійснення землеустрою, а отже, не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, зокрема: за складом не відповідає вимогам статті 56 Закону України «Про землеустрій» та пункту 1.16 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі у частині відсутності: копії заяв фізичних або клопотання юридичних осіб, матеріалів польових геодезичних робіт, переліку обмежень прав на земельну ділянку і наявні земельні сервітути, відомості обчислення площі земельної ділянки; за змістом не відповідає вимогам статті 193 ЗК України, статті 56 Закону України «Про землеустрій» та пункту 1.16 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі у частині невідповідності даних про наявні будівлі та їх площу, даних про цільове використання землі, даних про угіддя земельної ділянки. За правилами оформлення не відповідає вимогам пункту 3.3.2 Методики проведення державної експерти землевпорядної документації в частині відсутності відтиску печатки розробника об`єкта експертизи на аркушах документів «Технічної документації 2008», терміну дії на висновках відповідального органу (організації), відтиску печатки та підпису на «Акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання» територіального органу земельних ресурсів та підпису замовника на Технічному завданні. Також встановлено, що дані розпорядження голови Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 17 листопада 2008 року № 381 за змістом не відповідають даним Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, шо посвідчують право на земельну ділянку для ведення садівництва ОСОБА_2 , Вишебулатецька сільська рада Лубенського району Полтавської області, ТОВ «Лубни-Райземпроектсервіс», місто Лубни, 2008 рік, 2008МФ19ПМУ001326, № 80б та даним розпорядження голови Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області 10 січня 2008 року № 7, шо не відповідає вимогам статті 193 ЗК України, статті 56 Закону України «Про землеустрій» та пункту 1.16 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі у частині невідповідності даних про цільове використання землі, даних про угіддя земельної ділянки.

Згідно висновку експерта № 1721 за результатами проведення комплексної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою за кримінальним провадженням № 0000044, складеного 30 травня 2024 року Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, встановлено:

що межі земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0210, відповідно до даних Державного земельного кадастру, повністю розташовані в межах нормативної прибережної захисної смуги навколо водного об`єкту на території земель водного фонду, визначеної відповідно до статті 60 ЗК України, статті 88 ВК України. Також з використанням графічного методу встановлено, що межі земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0210, відповідно до даних Державного земельного кадастру, повністю розташовані в межах прибережної захисної смуги навколо водного об`єкту на території земель водного фонду, відповідно до даних Генерального плану (основне креслення) село Нижній Булатець Лубенського району Полтавської області, поєднаний зі схемою проектних планувальних обмежень, М1:5000.

що частина будівель та споруд, що значаться у власності ОСОБА_1 (свідоцтво про право власності на нерухоме майно, інд. № НОМЕР_1 , від 12 березня 2014 року, копії інвентаризаційних матеріалів, надані КП «Лубенське МБТІ»), відповідно до даних топографо-геодезичного знімання та даних натурного обстеження, фактично розташовані у межах земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0210, відповідно до даних Державного земельного кадастру, в тому числі: сарай літ. «Е» та прибудова до сараю літ. «е» загальною площею 48 кв. м; сарай літ. «Б», убиральня літ. «б» та навіс-вольєр літ. «б1» загальною площею 14 кв. м; частина стінки підпірної № 2, довжиною 15,59 м; погріб літ. «В». Також встановлено, шо частина навісу з приміщеннями, площею 96 кв м, відповідно до даних топографо-геодезичного знімання та даних натурного обстеження, фактично розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0210, відповідно до даних Державного земельного кадастру. Не видається за можливе встановити, чи розташована фактично в межах земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0210 яма вигрібна № 1, що належать ОСОБА_1 відповідно до правовстановлюючих документів та технічної документації БТІ, оскільки на дослідження не надані дані щодо її розташування.

що частина будівель та споруд, що значаться у власності ОСОБА_1 (свідоцтво про право власності на нерухоме інд. № НОМЕР_1 , від 12 березня 2014 року, копії інвентаризаційних матеріалів, надані КП «Лубенське МБТІ»), відповідно до даних топографо-геодезичного знімання та даних натурного обстеження, фактично розташовані в межах земельної ділянки з кадастровим номером :07:002:0002, відповідно до даних Державного земельного кадастру, в тому числі: садовий будинок літ. «Г-1», площею 152 кв. м, частина стінки підпірної № 2, довжиною 2,41 м; вимощення літ. «І»; навіс літ. «Д». Також частина навісу з приміщеннями, площею 125 кв. м, відповідно до даних топографо-геодезичного знімання та даних натурного обстеження, фактично розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером :07:002:0002, відповідно до даних Державного земельного кадастру. Не видається за можливе встановити, чи розташована фактично в межах земельної ділянки з кадастровим номером :07:002:0002 яма вигрібна № 1, шо належать ОСОБА_1 відповідно до правовстановлюючих документів та технічної документації БТІ, оскільки на дослідження не надані дані щодо її розташування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля, водні ресурси є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За правилами ст. 4, 5 ЗК України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Прийняття рішення про передачу у приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє український народ загалом (ст. 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі, відповідно, державної чи комунальної власності. У цьому контексті у сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю у поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 14, 19 Конституції України).

Отже, правовідносини, пов`язані із вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ЗК України та ст. 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню й належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.

Чинним законодавством встановлено особливий правовий режим використання земель водного фонду. Стаття 59 ЗК України передбачає обмеження щодо набуття таких земель у приватну власність та встановлює можливість використання таких земель для визначених цілей на умовах оренди. Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЗК України землі водного фонду не можуть передаватись у приватну власність, крім випадків, передбачених законодавством.

За приписами ст. 60 ЗК України та ст. 88 ВК України (у редакціях, чинних на час виникнення правовідносин) уздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Правовий режим прибережних смуг визначається ст. 60-62 ЗК України та ст. 1, 88-90 ВК України.

Згідно з Порядком визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1996 року №486 (далі Порядок № 486), у межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги відведення з особливим режимом їх використання відповідно до статей 8891 ВК України. Межі водоохоронних зон визначаються згідно з проектами землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, крім випадків, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», та/або комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад, та/або генеральними планами населених пунктів, які розробляються в порядку, визначеному ЗК України, Законами України «Про землеустрій» і «;Про регулювання містобудівної діяльності», зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації на місцевому та регіональному рівні. Назва, склад та зміст проекту землеустрою визначаються замовником з урахуванням характеристик території конкретного об`єкта землеустрою.

Відповідно до ст. 60 ЗК України, ст. 88 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер 100 метрів. Прибережна захисна смуга частина водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій установлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони.

При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації.

Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках усіх категорій земель, крім земель морського транспорту.

Частина 6-8 статті 88 Водного кодексу України визначено, що у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації. Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг (з установленою в них пляжною зоною) розробляються в порядку, передбаченому законом.

Існування прибережних захисних смуг визначеної ширини передбачено положеннями статті 60 ЗК України, статті 88 ВК України. Отже, відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом.

У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Згідно з пунктом 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05 листопада 2004 року № 434, у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об`єктів природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення з урахуванням існуючих конкретних умов забудови на час встановлення водоохоронної зони.

Порядок та умови виготовлення проектів землеустрою, в тому числі й щодо прибережних смуг, визначаються статтями 50, 54 Закону України «Про землеустрій».

Землі, зайняті поверхневими водами, природними водоймами (озера), водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки), каналами й іншими водними об`єктами, та землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які поширюється окремий порядок надання й використання.

Отже, прибережна захисна смуга - це частина водоохоронної зони, визначеної законодавством ширини, вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено особливий режим.

Існування прибережних захисних смуг визначеної ширини передбачене нормами закону (статті 60 ЗК України, статті 88 ВК України). Отже, відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення.

Наведений висновок узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у постановах від 30 травня 2018 року у справі №469/1393/16-ц (провадження № 14-71цс18), від 28 листопада 2018 року у справі №504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18) (пункт 44), від 12 червня 2019 року у справі №487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18) (пункт 53), від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19) (пункт 63.2).

Згідно листа Регіонального офісу водних ресурсів України в Полтавській області від 12.06.2020 №1508/01-05 встановлно, що за результатами розгляду картографічних матеріалів :топографічної карти 1:10 000 (Главное управление геодезии и картографи при Совете Министров СССР, сьемка 1975 года) карти Google та Публічної кадастрової карти встановлено , що на земельній ділянці з кадастровим номером :07:002:0002 знахидиться штучний водний об`єкт ставок .

Згідно інвентаризації , проведеної у 2010 році за даними районних державних адміністрацій за межами населеного пункту села Вищий Булатець, Лубенського району , Полтавської області , обліковується вищезгаданий водний об`єкт орієнтовною площею водного дзеркала 18,8 га.

Окрім того, відповідно до Плану-схеми розташування земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0210 , остання розташована біля водойми ставка.План схема виготовлений 2007 року.

Вказане зоображення відповідає картографічним матеріалам долученим до матеріалів справи , що досліджувались інженером-геодезистом Голубом С.В. при наданні звіту по виконанню GNSS-зйомки на підставі постанови слідчого про про залучення спеціалістів в кримінальному провадженні № 0000044.

Чинне процесуальне законодавство не встановлює заборону щодо використання під час розгляду цивільної справи доказів, отриманих у межах інших проваджень (див. постанову Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 461/3675/17, постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18). Тобто докази, зібрані у межах кримінального провадження, можуть бути використані як докази у цивільній справі, якщо відповідні дані стосуються предмета доказування. Достовірність і достатність таких доказів суд оцінює з урахуванням обставин конкретної справи.

Відповідно до паспорта водного об`єкта розташованого за межами с.Нижній Буланець , на території Засульської територіальної громади Лубенського рйону Плтавської області розміщеного на земельній ділянці кадастровий номер :07:002:0002, площа водного дзеркала становить 14, 6540 га.

Основним аргументом аеляційної скарги є те , що позивачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено, що станом на 2008 рік спірна земельна ділянка перебувала у межах прибережної захисної смуги та відносилась до земель водного фонду що зумовлює неможливість її перебування у приватній власності.

Оцінюючи вказані аргументи апеляційної скарги , колегія суддів звертає увагу на те, що про наявність водного об`єкту було відомо ще з 1975 року, як зазначено Регіональним офісом водних ресурсів Полтавської області , відповідіні відомості були наявні в картографічних матеріалах. Відтак , суд вважає спростованими аргументи апеляційної скарги щодо не доведення факту перебування спірної земельної ділянки у межах прибережної захисної смуги навколо водного об`єкт станом на 2008 рік , адже сама по собі відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги станом на 2008 рік. Окрім того, при виділенні спірної земельної ділянки ніхто не звертався до природоохоронного органу з питанням розгляду матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цієї земельної ділянки у користування чи власність.

З урахуванням положень Водного кодексу України водний об`єкт розташований на земельній ділянці кадастровий номер :07:002:0002 належить до ставків площею більше 3 гектарів . Наразі водний об`єкт зазначено як річка Булатець, ліва притока річки Сула , ліва притока річки Дніпро.

Заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду (перехід до них володіння цими землями) всупереч вимогам Земельного кодексу України є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у ст.59 цього Кодексу

При наданні у власність чи користування земельних ділянок навколо водних об`єктів необхідно враховувати положення щодо меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг шляхом урахування при розгляді матеріалів про надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст.88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон.

Таким чином, громадяни чи власники земельних ділянок в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих, характерних для земель водного фонду (статті 1, 3, 4 Водного кодексу України) природних ознак (наявності річки Булатець, ліва притока річки Сула , ліва притока річки Дніпро), її берегових ліній, прибережно-захисних смуг) спірної земельної ділянки знали або, проявивши розумну обачність, могли знати про те, що землі водного фонду відведено з порушенням вимог закону, що ставить їх добросовісність під час набуття земельних ділянок у власність під обґрунтований сумнів.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що передана у приватну власність земельна ділянка накладається на землі водного фонду, а тому позовні вимоги в частині усунення перешкоди у здійсненні Лубенською міською радою Лубенського району права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду площею 0,11 га з кадастровим номером :07:001:0210 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути її на користь держави в особі Лубенською міською радою Лубенського району Полтавської області підлягали задоволенню.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду в цій частині як з таким, що узгоджується з приписами законодавства та матеріалами справи.

Зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та ВК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду (пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, а також пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц). Власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку.

Отже, належним способом захисту порушеного права власника земельної ділянки водного фонду є саме позовна вимога про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном шляхом повернення її власнику і саме така позовна вимога була заявлена прокурором у позові.

Скаржник , вказуючи на необґрунтованість та безпідставність позову, а також на добросовісність набуття ним спірної земельної ділянки у власність не спростував доказів наявних у матеріалах справи. Заперечуючи розташування земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0210 у межах нормативної прибережної захисної смуги навколо водного об`єкту , відповідач клопотань про призначення експертизи у справі не заявляв. В силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих, характерних для земель водного фонду ( земельна ділянка розташована на березі водойми) не проявив розумну обачність , маючи можливість знати , що земельна ділянка відведена з порушенням вимог закону , оформив право власності.

Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц звертала увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис, як зазначено вище, вноситься на підставі судового рішення.

Виходячи з наведеного вище, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на власному розумінні стороною відповідача спірних правовідносин та положень чинного законодавства, вони не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що районним судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені статтею 376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов