Справа № 529/77/26
Провадження № 2/529/308/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 лютого 2026 року селище Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Кириченко О.С., розглянувши матеріали позовної заяви-скарги людини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки-паю,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2026 року до суду надійшла позовна заява-скарга людини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки-паю. У цій позовній заяві-скарзі ОСОБА_3 просить суд:

1) анулювати, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки-паю площею 4,5 га, розташованої на території Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області (нині - Диканської селищної ради), що по праву сімейного договору належить їй, яка інкогніто і потай від неї та батька, а можливо і матері, була продана її сестрою ОСОБА_2 згідно з, вочевидь, обманним шляхом виманеною від хворої матері ОСОБА_4 , довіреністю та у зв`язку із відсутністю у нотаріуса довідки про здоровий психічний стан її матері ОСОБА_4 , яка можливо була під дією сильнодіючих на стан свідомості медичних препаратів;

2) встановити і оприлюднити факт того, що ОСОБА_2 свідомо, навмисно ввела в оману безпорадну, хвору матір ОСОБА_4 , можливо, примусивши її підписати доручення, або ж хитрощами, яке дозволило ОСОБА_2 ввести в оману її, сестру, та їхнього батька ОСОБА_5 , продавши таємно бабусин земельний пай;

3) притягнути до відповідальності ОСОБА_2 згідно з чинним законодавством за імовірну підробку документів щодо порушення сімейного усного договору, навмисну образу честі та гідності Людини ОСОБА_1 , за завдану шкоду її психічному і фізичному здоров`ю, за її душевні хвилювання та членів її родини, за введення в оману її та всіх членів їхньої родини.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що вказану позовну заяву слід залишити без руху з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 30 січня 2026 року ОСОБА_3 надіслала позовну заяву-скаргу до ОСОБА_2 на електронну адресу суду.

При цьому у позовній заяві-скарзі ОСОБА_3 вимагала вважати дійсним її автограф, навіть у листі, надісланому на електронну адресу суду. Вказала, що вона є автором цього електронного листа, який особисто надіслала з своєї електронної пошти і відповідає за достовірність походження і цілісність електронного документа.

При цьому, з Акта старшого секретаря суду Федотченко А.О. від 30.01.2026 вбачається, що при перевірці вхідної електронної пошти було встановлено відсутність накладення ОСОБА_6 кваліфікованого електронного підпису на цю позовну заяву-скаргу.

Відповідно до ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Враховуючи те, що ОСОБА_6 в порушення вимог ч. 8 ст. 43 ЦПК України не накладено на надіслану нею на електронну пошту суду позовну заяву-скаргу її кваліфікованого електронного підпису, ця позовна заява не підлягає розгляду судом через неможливість ідентифікувати автора електронного листа, підтвердити достовірність походження та цілісність електронного документа.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

ОСОБА_7 в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не вказала своє по батькові (у разі відсутності - дані про це), вказавши у позовній заяві лише те, що мама сповістила, що ім`я її батька ОСОБА_8 . ОСОБА_7 не вказала повну адресу свого місця проживання чи перебування (із зазначенням області, району, населеного пункту, вулиці, індексу), зазначивши лише про те, що ОСОБА_9 має своє право жити на своїй Землі по праву народження без зазначення адрес.

Адреса відповідача ОСОБА_2 вказана неповністю, а саме без зазначення номеру будинку.

ОСОБА_7 в порушення вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України не додала до позовної заяви її копію та копії всіх документів, що додаються до неї, для вручення ОСОБА_2 , до якої пред`явлено позовні вимоги. Крім того, ОСОБА_3 також не надала суду до поданої позовної заяви додатків до неї.

У позовній заяві-скарзі ОСОБА_3 спочатку вказує, що вона не додає додатків до позовної заяви, оскільки вона вже раніше їх додавала до раніше поданих позовів, але судді знущалися з неї щодо цих додатків, і оскільки вона має право надати їх під час судового засідання, то вона так і зробить. Далі, по тексту позовної заяви просить суддю, яка не відреагувала на її прохання (без зазначення прізвища та ініціалів), канцелярію або помічника судді ОСОБА_10 роздрукувати копію позову та копії додатків до нього для вручення відповідачу, оскільки вона має певні труднощі із роздруковуванням додаткових копій документів, а держава повністю забезпечила суди відповідною копіювальною технікою, папером, чорнилами.

Вимогами чинного ЦПК України передбачено, що саме позивач надає суду до позовної заяви копії цього позову та копії додатків до нього відповідно до кількості сторін у справі До позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки-паю не передбачено законом пільг в цій частині.

Крім того, суддя, помічник судді чи працівники канцелярії не мають права брати чи роздруковувати певні документи з однієї справи та додавати їх до іншої справи, до того ж які перебували при цьому у провадженні різних суддів.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві-скарзі від 30.01.2026 ОСОБА_3 вимагає відстрочити їй сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, а у доданому до позовної заяви клопотанні від 30.01.2026 вимагає відстрочити їй сплату судового збору до відкриття провадження у справі, а саме до дати підготовчого засідання, посилаючись на те, що вона багатодітна матір, на даний момент тимчасово безробітна. ОСОБА_3 вказала у позовній-заяві скарзі, що вона додала на підтвердження цього копію посвідчення про багатодітну родину, відео, копію трудової книжки, однак фактично копії цих документів та відеозапис нею до позовної заяви не додано.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відстрочення їй сплати судового збору, приходжу до такого висновку.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Перелік осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, є вичерпним та встановлений у ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

ОСОБА_3 не надала доказів того, що вона підпадає під перелік осіб, визначений ст. 5 вказаного Закону.

Така підстава, яка зазначена ОСОБА_7 , що вона є багатодітною матір`ю, не є підставою для звільнення від сплати судового збору згідно вичерпного переліку ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Інших підстав для звільнення від сплати судового збору чи його відстрочення ОСОБА_6 не зазначено.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи частина 3 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12, 81 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Отже, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведених законодавчих нормах дій є врахування ним майнового стану позивача.

ОСОБА_3 не додала до позовної заяви жодних доказів на підтвердження свого скрутного майнового стану, зокрема, довідки про доходи за календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність/відсутність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також не вказала інших обставин, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

В рішенні у справі "Креуз проти Польщі" Європейський Суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Враховуючи те, що позивачем ОСОБА_6 не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження свого скрутного матеріального стану або інших передбачених Законом України "Про судовий збір" підстав для звільнення від сплати судового збору або його відстрочення до ухвалення судового рішення у справі, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі або до відкриття провадження у справі, а саме до призначення дати підготовчого засідання.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_7 заявляє позовну вимогу немайнового характеру, а саме визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки-паю (інші позовні вимоги є похідними від цієї вимоги).

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, ОСОБА_7 в порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України не додано до позовної заяви документи, що підтверджують сплату нею судового збору за позовну вимогу немайнового характеру про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки у розмірі 1 331,20 грн.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про визнання її ОСОБА_9 і незазначення у судових рішеннях стосовно неї слова "особа", суд зазначає, що чинним законодавством України, зокрема Цивільним кодексом України та Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такий термін "як фізична особа", "особа", які застосовуються до сторін у судовому процесі, зокрема до позивача, такий термін використовується у положеннях законів і відповідно застосовуючи їх суд не має права їх викладати у довільній, а не законодавчо встановленій формі.

Враховуючи викладені вище обставини, приходжу до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху для усунення встановлених недоліків шляхом надання суду позовної заяви у виправленій редакції, додання до неї відповідних додатків, її копії та копії доданих до неї документів для вручення відповідачу, надання суду документів, які підтверджують сплату судового збору, надавши ОСОБА_11 десятиденний строк, який обраховувати з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі або до відкриття провадження у справі, а саме до призначення дати підготовчого засідання, - відмовити.

Позовну заяву-скаргу людини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки-паю залишити без руху та надати ОСОБА_11 строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання вказаної ухвали.

У разі неусунення вказаних недоліків у визначений термін позовна заява буде визнана неподаною та повернута ОСОБА_7 без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Кириченко