Справа № 367/224/26
Провадження №2/367/3699/2026
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2026 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит- Капітал» Усенко М.І. звернувся через підсистему «Електронний суд» до Ірпінського міського суду Київської області з вказаною позовною заявою. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказаний матеріал передано для розгляду судді Білогруд О.О.

Перевіривши матеріали справи, суддя вважає, що вона підлягає направленню за підсудністю до іншого суду, з огляду на таке.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Частиною першою статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з відомостями, зазначеними у відповіді на запит суду, отриманій на підставі частини шостої статті 187 ЦПК України, адреса реєстрації відповідача: Київська область, Бучанський район, село Шпитьки, вулиця Шевченка, будинок 93А.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина перша статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пунктів 3-1 Розділу XII «Прикінцеві перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (із наступними змінами) до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX».

До набрання чинності Постановою Верховної ради України «Про утворення і ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-IX село Шпитьки Бучанського району Київської області належало до адміністративних меж Києво-Святошинського району Київської області.

Водночас розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (частина перша статті 378 ЦПК України).

Згідно з частиною дев`ятою статті 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Місце проживання відповідача зареєстровано на території, що не належить до територіальної підсудності Ірпінського міського суду Київської області, а тому підлягає направленню за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Згідно зі статтею 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись статтями 27, 31, 187, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя

постановив:

матеріали цивільної справу № 367/224/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направити за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області (адреса: 03170, місто Київ, вулиця Тараса Бульби-Боровця, будинок 1).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя О.О. Білогруд