Справа № 192/2748/25
Провадження № 2/192/524/26
19 січня 2026 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Щербини Н. О.,
за участю секретаря судового засідання - Короти Л. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
На обґрунтування вимог посилається на те, що 19 жовтня 2021 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Волноваським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 172. У період зареєстрованого шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач зазначає, що внаслідок значного погіршення стосунків між нею та відповідачем, а також неподоланних розбіжностей, які мають системний характер, шлюб став неможливим для продовження. Через серйозні розбіжності в поглядах на сімейне життя, які призвели до постійних конфліктів і напруженої атмосфери в родині, спільне життя позивача з відповідачем неможливе через втрату почуття поваги один до одного. Вони з відповідачем не проживають разом, кожен живе своїм життям, а тому шлюбні відносини між ними фактично припинились. Спільні малолітні діти проживають з нею та знаходяться на утриманні позивача. Відповідач, як батько дітей, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання не надає, ухиляючись від виконання свого обов`язку щодо забезпечення дітям належного виховання та розвитку. Тому просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була належним чином повідомлена. Згідно поданої заяви позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити та здійснювати розгляд справи без її участі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.34).
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом оголошення про виклик особи на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до вимог ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у зв`язку з тим, що згідно отриманої судом інформації відповідач ОСОБА_2 зареєстрований на тимчасово окупованій території та шляхом направлення смс-повідомлення. Також повідомлявся на адресу реєстрації як ВПО (а.с. 22,23,32,33,39,40). Відзив на позов не надав.
Ухвалою від 19 січня 2026 року постановлено здійснювати заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 жовтня 2021 року, який був зареєстрований Волноваським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 172(а.с.11).
У період зареєстрованого шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 15 червня 2023 року (а.с.12) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 03 серпня 2024 року (а.с.13) .
Судом встановлено, що сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені, про що вказано в позові.
Спір про поділ майна та місце проживання дітей - відсутній. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, а тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, суд виходить з такого.
Відповідно ст. ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Доказів щодо існування будь-якої домовленості стосовно розміру щомісячного утримання дитини між сторонами не надано, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом.
Суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, який не надав до суду доказів про своє працевлаштування та про розмір отримуваного ним заробітку, а також враховує матеріальне становище позивача, яка також не надала до суду доказів про своє працевлаштування та про розмір отримуваного нею заробітку, стан здоров`я як відповідача, так і дітей, їх вік та потреби.
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до вимог ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Так, при визначені розміру аліментів на дитину суд виходить з того, що з 01 січня 2025 року в Україні прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2026 рік» для дітей віком до 6 років становить 2 817 гривень, а права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей.
Тому як позивач так і відповідач повинні нарівні матеріально забезпечувати своїх дітей, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров`я як відносно дітей, так і відносно відповідача, сторонами не надано.
У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивача, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1 211 гривень 20 копійок, сплачений під час звернення з позовом до суду (а.с. 5).
Також, у зв`язку із задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 гривень 20 копійок, оскільки позивач при зверненні з позовом про стягнення аліментів звільнена від цих витрат.
На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), який зареєстрований 19 жовтня 2021 року Волноваським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 172.
Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на утримання дітей: ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Дніпро та ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Дніпро, починаючи з 16 жовтня 2025 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складене 19 січня 2026 року.

Суддя Н. О. Щербина