Номер провадження: 22-з/813/31/26
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

учасники справи: позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження заву ОСОБА_1 в особі свого представника Федорчука Кирилла Юрійовича про стягнення витрат на правничу допомогу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі свого представника Федорчука Кирилла Юрійовича

на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2024 року, ухваленого Малиновським районним судом м. Одеси у складі: судді Бобуйка І.А. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування,

в с т а н о в и в :

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 серпня 2025 року, повний текст якої складено 19 серпня 2025 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 задоволено. Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4542 грн.

25.08.2025 від ОСОБА_1 в особі свого представника Федорчука К.Ю. надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. (а.с. 160-168)

28.08.2025 від ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» в особі свого представника Сечка С.В. надійшли заперечення на клопотання, в яких просить відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі. (а.с. 173-177)

Вказує, що відповідач, в порушення ст. 137 ЦПК України, не надав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, в акті прийняття передачі виконаних послуг від 25.08.2025 визначення витраченого адвокатом часу на відповідні види робіт є завищеними, що ставить під сумнів, чи є такий розмір витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору. Крім того, зазначає, що в постанові Одеського апеляційного суду від 19 серпня 2025 року судом вже вирішувалося питання про розподіл судових витрат та відмовлено відповідачу.

Колегія суддів, дослідивши заяву ОСОБА_1 в особі свого представника Федорчука К.Ю. про ухвалення додаткового рішення, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У пункті 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; (4) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу чи розподіл витрат судом. Подібні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року в справі № 911/3312/21 (провадження № 12-43гс22).

При цьому розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (стаття 246 ЦПК України).

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).

Вказане питання суд вирішує без повідомлення учасників справи (ч. 2 ст. 246 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14- 382цс19) зробила висновок, що "вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні".

У постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року в справі № 160/16902/20 зазначено, що "за загальним правилом, питання про стягнення витрат на правову допомогу має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви "про це" до закінчення судових дебатів. Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами). Вирішуючи питання темпоральних меж подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також доказів на підтвердження їх фактичного понесення та розміру, колегія суддів Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в справі № 340/2823/21 зауважила, що вказівка на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи. Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині. Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу".

У постанові Верховного Суду від 18 вересня 2024 року у справі № 372/5151/23 зазначено, що "заявою про розподіл витрат на правову допомогу в розумінні частини восьмої статті 141 та частини першої статті 246 ЦПК України є усне чи письмове клопотання сторони до закінчення судових дебатів у справі про розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу з доказами на їх підтвердження або із заявою про намір подати докази на підтвердження цих витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що "склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат".

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційний суд, відмовляючи у стягненні витрат на правову допомогу, виходив з того, що скаржником не надано належних та допустимих доказів понесених витрат на правову допомогу, оскільки в апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника Федорчука К.Ю. просив стягнути з позивача понесені витрати на правничу допомогу без визначеної суми, на підтвердження надання професійної правничої допомоги адвокатом Федорчуком К.Ю. до апеляційної скарги додано лише ордер серії АЕ № 13656258 від 03.03.2025 про надання правничої допомоги Мірошниченку О.Ю., інших документів не надано.

До заяви від 25.08.2025 про стягнення з позивача на свою користь витрат на правничу допомоги заявником додано, зокрема Акт № 1 наданих правових (адвокатських) послуг від 25.08.2025, відповідно до якого адвокатом були надані правові послуги: підготовка та подання апеляційної скарги - 3 год, сума 6000 грн; підготовка додаткових письмових пояснень 2 години, 4000 грн (а.с. 163); Договір № 14/25 про надання правової допомоги від 19 січня 2025 року, укладений між відповідачем та адвокатом Федорчуком К.Ю. щодо здійснення представницьких повноважень, відповідно до п. 4.1, 4.2, 4.3 якого сторони погодили, що розмір гонорару за надання правової допомоги становить 2000 грн за одну годину роботи адвоката, оплата здійснюється на підставі Акту наданих послуг, який складається адвокатом після надання відповідних послуг із зазначенням загального обсягу виконаних робіт, разом з Актом наданих послуг адвокат надає детальний розрахунок витраченого часу та виконаних дій (а.с. 164); Розрахунок вартості надання послуг правової (правничої) допомоги (детальний опис робіт) по судовій справі № 761/20714/24 (а.с. 165).

Отже, Договір № 14/25 про надання правової допомоги від 19 січня 2025 року, в якому узгоджено розмір гонорару за надання правової допомоги, а також надання послуг з підготовки та подання апеляційної скарги 3 год/2000 грн = 6000 грн, відбулося ще станом на час подання відповідачем апеляційної скарги 03.03.2025.

Доказів того, що перешкоджало заявнику надати їх суду разом із першою заявою по суті справи на стадії апеляційного перегляду, якою є апеляційна скарга, або до ухвалення судового рішення апеляційним судом, матеріали справи не містять.

Не можуть бути такими надані заявником Акт № 1 наданих правових (адвокатських) послуг від 25.08.2025 та розрахунок вартості надання послуг правової (правничої) допомоги (детальний опис робіт) по судовій справі № 761/20714/24, які складені 25.08.2025, тобто після ухвалення апеляційним судом судового рішення, оскільки складення таких жодним чином не пов`язане з ухваленням судового рішення у справі, а отже заявник не був позбавлений можливості подати вказані докази на момент подачі апеляційної скарги.

За змістом ч. 5 ст. 270 ЦПК України, що регулює питання ухвалення додаткового рішення, за наслідками розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення суд може постановити ухвалу по відмову в прийнятті додаткового рішення.

Оскільки заява про ухвалення додаткового рішення не містить доказів поважності причин ненадання вказаних доказів понесених витрат на правову допомогу до ухвалення рішення в порядку спрощеного позовного провадження, що є обов`язковою умовою для можливості їх прийняття у відповідності до вимог ч. 1 ст. 246 ЦПК України, то вказане є підставою для відмови в прийнятті додаткового рішення.

Керуючись ст. 133, 134, 137, 141, 246, 270, 381 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в особі свого представника Федорчука Кирилла Юрійовича в прийнятті додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Дата складення повного тексту ухвали 27 січня 2026 року

Судді: М.В. Назарова

В.А. Коновалова

В.В. Кострицький