Справа 556/3230/25
Номер провадження 2/556/135/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2026 року Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Котик Л.О.,

при секретарі Соловей Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 до Каноницької сільської ради Вараського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ :

До Володимирецького районного суду Рівненської області звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовом до Каноницької сільської ради Вараського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати - ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , яке видане виконкомом Озерської сільської ради Володимирецького району Рівненської області 04.04.2018 року.

За життя ОСОБА_3 на праві приватної власності належали земельні ділянки загальною площею 2,63 га для ведения особистого селянського господарства, які розташовані на території Озерської (нині Каноницької) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №631989. ОСОБА_3 за життя склала заповіт, який посвідчений секретарем Озерської сільської ради Мороченець Т.І., 16.02.2012 року, згідно якого земельні ділянки які належали їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №631989 заповіла в рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На час смерті ОСОБА_3 проживала одна за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками №02-57/807 та №02-57/808 від 08.10.2025 року, які видані старостою села Озеро виконкому Каноницької сільської ради Вараського району Рівненської області.

Факт родинних відносин між позивачами та спадкодавицею ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвами про народження серія НОМЕР_2 , та НОМЕР_3 де матір`ю записана ОСОБА_3 , а також свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_2 , де її дівоче прізвище вказано « ОСОБА_4 ».

Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 22.10.2025, вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , відсутня спадкова справа згідно даних зі Спадкового реєстру.

Після смерті матері, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 фактично прийняли спадщину, спадкову справу не заведено. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки втрачений оригінал державного акту на право власності на земельні ділянки.

Просять визнати за ними право власності на дане спадкове майно, оскільки підтвердити свої спадкові права не мають можливості, окрім як в судовому порядку.

Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 24.10.2025.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 3 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володимирецького районного суду Рівненської області.

Позивачі в судове засідання не з"явилися, надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Належним чином повідомлений представник Каноницької сільської ради Вараського району Рівненської області в судове засідання не з`явився,причину неявки суду не повідомив.

Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть останньої, серії НОМЕР_4 .

Після смерті спадкодавиці відкрилась спадщина, що складається, зокрема, із земельних ділянок, загальною площею 2,63 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства на території Озерської сільської ради Володимирецького району (нині Каноницької сільської ради Вараського району) Рівненської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку, серії Р2 №631989 від 03.11.2003.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений 16 лютого 2012 року секретарем Озерської сільської ради Мороченець Т.І., зареєстровано в реєстрі за №18. Згідно заповіту, ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних частках земельні ділянки, кадастрові номери 020080047, 020010508, 020010030, згідно Державного акту Р2 №631989.

Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №631989 від 03.11.2003, виданий Володимирецькою райдержадміністрацією, земельні ділянки розташовані на території Озерської сільської ради, на ім`я ОСОБА_3 .

Відповідно до довідок №02-57/807, №02-57/808 від 08.10.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 була зареєстрована тапроживала в АДРЕСА_1 , одиноко.

Факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та спадкодавицею ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 , та серії НОМЕР_3 , де матір`ю позивачів записана ОСОБА_3 , а також свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 15.05.1993 ОСОБА_2 , де її дівоче прізвище вказано « ОСОБА_4 ».

Згідно Роз`яснення завідувача Володимирецької державної нотаріальної контори від 21.10.2025 року № 847/01-16, в оформленні спадщини, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , відмовлено, оскільки оригінал державного акту про право власності на земельні ділянки ОСОБА_2 , ОСОБА_1 втрачено.

Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 82984679 від 22.10.2025, вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , відсутня спадкова справа згідно даних зі Спадкового реєстру.

Таким чином, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 є спадкоємцями за заповітом, які прийняли спадщину у встановленому законому порядку.

Як вбачається зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця.

Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину, у зв`язку з чим виникла необхідність звернутись до суду про визнання за нами, як спадкоємцями за заповітом, права власності на земельні ділянки.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Згідно п.4.15 глави 10 розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно п.3.3 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009 року, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово- будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Судом також встановлено, що спадкування майна ОСОБА_3 здійнюється за заповітом.

Згідно от.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця.

Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, с сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) с дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право

володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Однак, видача державного акту після смерті спадкодавця не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя ОСОБА_3 набула право власності на земельну ділянку на території Озерської сільської ради на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №631989. При цьому, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 після її смерті прийняли спадщину, однак не оформили у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.328, 331, 1218, 1258, 1262 ЦК України суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 до Каноницької сільської ради Вараського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 право власності в рівних частках (по 1/2 за кожним) на земельні ділянки загальною площею 2,63 га для ведения особистого селянського господарства, які розташовані на території Озерської (нині Каноницької) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, що належали ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Р2 №631989 від 03.11.2003 року, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку спадкування за заповітом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Котик Л.О.

Учасники провадження:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживає АДРЕСА_2 ;

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , проживає АДРЕСА_1

Відповідачі - Каноницька сільська рада Вараського району Рівненської області (вул. Незалежності, 88, с. Каноничі, )