Справа № 489/730/26
Провадження №2-н/489/190/26
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

05 лютого 2026 року м. Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Микульшина Г.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

встановила:

03.02.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання заяви про видачу судового наказу і до досягнення дитиною повноліття.

Наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

У поданій заяві ОСОБА_1 як на підставу стягнення аліментів на його користь посилається на те, що неповнолітній син проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З матеріалів справи вбачається, що в якості адреси свого проживання ОСОБА_1 у заяві про видачу судового наказу зазначив: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, зі змісту Витягів з Реєстру територіальної громади м. Миколаєва від 05.02.2026 встановлено, що стягувач ОСОБА_1 та боржник ОСОБА_2 зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, будь-яких доказів на підтвердження того, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_1 за визначеною останнім адресою - до поданої заяви про видачу судового наказу не долучено.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, враховуючи, що безспірних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження проживання неповнолітньої дитини разом зі стягувачем ОСОБА_1 суду не надано, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України.

Суд роз`яснює, що відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтею 165 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 05.02.2026.

Суддя Г.А.Микульшина