Справа № 161/8656/25
Провадження № 2/161/2134/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Мазура Д.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дручок О.М.,

позивача за первісним позовом (відповідача за

зустрічним позовом): ОСОБА_1 ,

представника позивача за первісним позовом (представника відповідача за

зустрічним позовом): Ліпкевича І. В.,

представника відповідача за первісним позовом (представника позивача за

зустрічним позовом): Місюри І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справуза первісним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача за первісним позовом (на стороні позивача за зустрічним позовом): ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про захист прав споживача шляхом припинення нарахування заборгованості та відновлення залишку коштів на рахунку, та зустрічним позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ліпкевич І.В., звернувся до суду з позовною заявою поданою через «електронний суд» до відповідача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача шляхом припинення нарахування заборгованості та відновлення залишку коштів на рахунку.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що він є клієнтом АТ «Ощадбанк». На його ім`я відкрито банківський рахунок № НОМЕР_1 (кредитний рахунок). Кредитний ліміт для користування кредитними коштами був встановлений Банком в розмірі 58000,00 грн у зв`язку із чим йому було видано банківську картку № НОМЕР_2 .

16 липня 2024 у мобільному застосунку «Вайбер» позивачу надійшло повідомлення із посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_2» із можливістю отримати грошову допомогу від Фонду, для цього необхідно було перейти за вказаним посиланням.

Позивач перейшов за вказаним посиланням. Одразу, після переходу за посиланням, на його мобільний телефон надійшов телефонний дзвінок і оператор продиктував 4 цифри, які необхідно було ввести у віконце, яке відкрилось у посиланні. Позивач ввів ці 4 (чотири) цифри. Після чого ніяких сповіщень про зняття чи перерахування коштів на іншу карту позивачу не приходило.

Згодом позивач з`ясував, що з доступного ліміту 58000,00 грн., залишилось лише 28000 грн., хоча жодних операцій позивач за карткою № НОМЕР_2 не проводив.

Зокрема, мали місце такі незаконні транзакції:

-10 000,00 гривень - 16.07.2024 перерахування коштів на банківську картку НОМЕР_3 , що була видана АТ ТАСКОМБАНК із відповідними ІР адресами;

-10 000,00 гривень - 17.07.2024 перерахування коштів на банківську картку НОМЕР_4 , що була видана АТ ПУМБ із відповідними ІР - адресами;

-10 000,00 гривень - 18.07.2024 перерахування коштів на банківську картку НОМЕР_5 , що була видана АТ РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ відповідними ІР - адресами;

Виявивши безпідставне списання (зняття) коштів, 18 липня 2024 позивач звернувся у Філію - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» із проханням надати інформації по транзакціях по картці НОМЕР_2 та просив відновити залишок по кредитному рахунку.

Представник банку порадив одразу звернутися до поліції із заявою про здійснення шахрайських дій.

18 липня 2024 позивач звернувся до Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області із заявою про те, що 16.07.2024 невстановлена особа, перебуваючи в невстановленому місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом обману, використовуючи фішингове посилання "ІНФОРМАЦІЯ_2", заволоділа грошовими коштами з його банківської картки на загальну суму 30000 грн.

Надалі, банківську картку позивача було заблоковано Банком, а ОСОБА_1 отримав нову картку № НОМЕР_6 .

Проте, 27 липня 2024 з рахунку позивача вже за новою карткою знову було списано грошові кошти у розмірі 10 000,00 гривень. У зв`язку із чим останній звернувся із відповідними заявами в поліцію та повідомив банк, що повторно відбулось несанкціоноване списання коштів вже із нової картки в сумі 10 000,00 гривень.

Також, на підставі заяви ОСОБА_1 , по даному факту було відкрито кримінальне провадження від 19.07.2024 та зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0002405.

Згідно відповіді Філії - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 29.07.2024 № ЕЛ-94538/102.40/069-15/2024 за результатами перевірки, зняття грошових коштів з карткового рахунку стало можливим у зв`язку з порушенням (недотриманням) вимог Розділу ІХ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а саме: п. 9.15. «Клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримати третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2/CVC2, строк дії, номер картки, тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт. У відповіді йде посилання на 9.16.- 9.18. Розділу ІХ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб згідно яких (як вважає відповідач) вся відповідальність за несанкціоноване списання коштів (навіть якщо Клієнт своїми діями не надавав доступу третім особам до його аккаунту) покладається саме на Клієнта.

Представник позивача адвокат Ліпкевич І.В. вказує, що позивач не розголошував третім особам інформацію про номери карткових рахунків, пін-коди та іншу конфіденційну інформацію. Картки не губилися, доступу до них треті особи не мали. Банком не було доведено, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

А тому, позивач вважає, що банком не було встановлено його вини у передачі вказаних даних третім особам. А оскільки, відповідач відмовився припинити нарахування відсотків та не визнає факту, що правовідносини між позичальником та кредитором припинені, позивач вимушений звернутись до суду з позовом про визнання припиненими зобов`язань за кредитним договором.

08 травня 2025 ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

23 травня 2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача АТ «Ощадбанк», відповідно до якого відповідач позов не визнає та просить відмовити у задоволенні позовної заяви, виходячи з наступного. Позивач звертався до банку для надання пояснень та виписок по карті, для встановлення причини списання коштів з його рахунку у кредит. Банком вищевказані заяви були розглянуті та встановлено, що операції по картці були проведені коректно, про що було повідомлено позивача. Також, банком встановлено, що спірні операції відбулись в мобільному додатку Ощад24/7, в якій було здійснено вхід шляхом введення одноразового паролю, який було надано банком позивачу, надалі його було передано стороннім особам. Таким чином, банком встановлено, що зняття грошових коштів з карткових рахунків стало можливим у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 вимог пункту 9.15 розділу 9 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за яким клієнт зобов`язаний забезпечити неможливість отримання третіми особами інформації про логін, пароль, картковий рахунок, тощо.

Дії позивача з передання конфіденційної інформації третім особам - стали передумовою отримання шахраями доступу до Ощад24/7 та фінансового номеру, за відсутності розголошення такої інформації - вчинення таких дій не вбачалося б за можливе. А тому, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

02 червня 2025 надійшов зустрічний позов АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ « Державний ощадний банк України» заборгованість в розмірі 48673,36 грн., з яких 40728.95 грн. - заборгованість за основним боргом, 7944,41 грн - проценти за користування кредитом та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн..

Зустрічний позов обґрунтований тим, що 22 вересня 2023 року між сторонами укладено банківський договір, та вподальшому відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та видано платіжну картку НОМЕР_2 та 05.10.2023 встановлено кредитний ліміт в розмірі 5000,00 грн., який надалі був збільшений до 58200,0 грн.. Позивач за зустрічним позовом зазначає, що АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання за вказаним договором виконало в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Однак, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором.

Заборгованість у відповідача за кредитним договором становить: 48673,36 грн., з яких 40728,95 грн заборгованість за основним боргом, 7944,41 грн. проценти за користування кредитом.

На підставі наведеного, просив зустрічний позов задовольнити повністю, а у вимогах первісного позову - відмовити. Судові витрати покласти на позивача за первісним позовом.

09 червня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області прийнято зустрічний позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача шляхом припинення нарахування заборгованості та відновлення залишку коштів на рахунку.

27 серпня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області до участі у справі за первісним позовом залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача за первісним позовом (на стороні позивача за зустрічним позовом).

29 вересня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові, просив їх задовольнити в повному обсязі, в зустрічному позові - відмовити.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом Ліпкевич І.В. позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові, просив їх задовольнити в повному обсязі, в зустрічному позові - відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом Місюра І.В. позовні вимог не визнала, з обставин викладених у відзиві та зустрічному позові, просила відмовити в задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до Заяви про приєднання від 22 вересня 2023 №857245004/220923, ОСОБА_1 приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі ДКБО або Договір) в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на Інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua, про що зазначено у п.3.1. Заяви.

Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у редакції на дату проведення спірних операцій 09 січня 2024 року є публічно доступним на Інтернет-сторінці AT «Ощадбанк» www.oshadbank.ua - Розділ «Картки/Договори, тарифи та інші документи».

Відповідно до п. 1.11 ДКБО позивач погоджується, що у результаті приєднання до ДКБО, раніше укладений з банком договір(-ри) про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, викладається у новій редакції, і подальше обслуговування ОСОБА_1 здійснюється на умовах, викладених у ДКБО.

Згідно з п. 2.2 заяви ОСОБА_1 в якості контактної інформації вказано номер мобільного телефону НОМЕР_7 . Пунктом 3.3.2 заяви фінансовим номером ОСОБА_1 визначено номер мобільного телефону НОМЕР_7 .

Відповідно до п. 5.1 заяви від 22.09.2023 року ОСОБА_1 погоджується з тим, що ця заява про приєднання та додатки до договору складають єдиний документ - договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до п.3.6.1 Заяви про приєднання, Банк відкрив позивачу поточний рахунок

№ НОМЕР_8 на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та в

платіжну картку № НОМЕР_9 (зарплатну).

Крім того, на підставі наданих ОСОБА_1 фінансових документів, Банк відкрив

поточний рахунок НОМЕР_1 на умовах тарифного пакету «MORE» та видав платіжну картку № НОМЕР_2 (кредитна) зі встановленим кредитним лімітом в розмірі 5 000 грн, в подальшому 18.03.2024 - збільшений до 58 200 грн..

Відповідно до п.5.1 Блоку 5 Заяви про приєднання, підписанням цієї Заяви: встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання

Клієнт укладає з Банком Кредитний договір, ініціює одержання кредиту на споживчі

потреби та погоджується з умовами користування кредитом відповідно до умов кредитного договору, підтверджує укладення між ним та Банком Кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяві (зокрема, розміром Кредиту) та в Кредитному договорі в тому числі зокрема, максимальний розмір кредитування 250 000 грн зі строком користування місяців з наступною пролонгацією та з фіксованою процентною ставкою 46,80 % річних.

Порядок та умови надання (встановлення) та збільшення/зменшення/перерозподіл

Кредиту, у тому числі в межах максимального ліміту кредитування, а також зміна інших умов кредитування, визначаються Договором (п.5.2 Заяви про приєднання).

ОСОБА_1 підтвердив ознайомлення та погодження із Правилами користування карткою, тарифами, які діють на дату підписання заяви від 22 вересня 2023 року (п. 5.5 заяви).

Сторони домовились, що послідовне введення одноразового цифрового паролю, отриманого на номер мобільного телефону, повідомлений клієнтом банку у порядку та спосіб, визначений договором або ідентифікація клієнта шляхом біометрії, є аналогом власноручного підпису клієнта. Всі документи, операції клієнта, що ініціюються в електронному вигляді і підписані/підтверджені за допомогою електронного підпису вважаються такими, що підписані власноручним підписом клієнта та юридично прирівнюються до документів, отриманих від Клієнта на паперовому носії, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства України. Електронний підпис не може бути визнано недійсним через те, що він не має статусу кваліфікованого електронного підпису чи через його електронну форму (п. 17.1.5 Розділу XVII ДКБО).

При цьому, розділом IX ДКБО передбачено наступне: клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про логін, пароль, картковий пароль, а також ПІН, CVV2, строк дії, номер Картки тощо, ризик і відповідальність за несанкціоноване.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно ст.1068 ЦК України, банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Відповідно до п.1.7. розділу 1 Загальної частини ДКБО, право ініціювати надання Банком конкретної послуги, передбаченої цим Договором, належить виключно фізичній особі, яка здійснює таке ініціювання шляхом вчинення відповідних дій, передбачених Договором.

16 липня 2024 у мобільному застосунку «Вайбер» ОСОБА_1 надійшло повідомлення із посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_2» із можливістю отримати грошову допомогу від Фонду, для цього йому необхідно було перейти за вказаним посиланням.

Судом встановлено, що позивач перейшов за вказаним посиланням. Одразу, після переходу за посиланням, на його мобільний телефон надійшов телефонний дзвінок і оператор продиктував 4 цифри, які йому необхідно було ввести у віконце, яке відкрилось у посиланні. Позивач ввів ці 4 (чотири) цифри, зазначене не заперечувалось ОСОБА_1 та його представником в судовому засіданні.

Надалі, 16 липня 2024 здійснено п`ять переказів грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 2000,00 грн., що в загальному розмірі становить 10000,00 грн..

17 липня 2024 здійснено п`ять переказів грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 2000,00 грн., що в загальному розмірі становить 10000,00 грн..

18 липня 2024 здійснено п`ять переказів грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 2000,00 грн., що в загальному розмірі становить 10000,00 грн..

Відповідно до наданих виписок про смс-інформування клієнтів банку, позивачу надходили повідомлення у Вайбер про здійснення нетипових операцій по його банківській карті.

18 липня 2024 в магазині АТБ, що по вулиці Львівській в місті Луцьку ОСОБА_1 вирішив розрахуватись за придбані товари і з`ясував, що з доступного ліміту 58000 грн. залишилось лише 28000 грн., хоча жодних операцій позивач за карткою НОМЕР_2 не проводив.

Одразу, 18 липня 2024 ОСОБА_1 з приводу несанкціонованого списання грошових коштів з його банківської карти звернувся в Філію-Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» вказавши, що дані транзакції були здійснені не ним та просив надати інформацію по останніх транзакціях по картці № НОМЕР_2 . Працівник банку рекомендував ОСОБА_1 звернутися до поліції з відповідною заявою.

18 липня 2024 позивач звернувся до Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області із заявою про те, що 16.07.2024 невстановлена особа, перебуваючи в невстановленому місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом обману, використовуючи фішингове посилання "ІНФОРМАЦІЯ_2", заволоділа грошовими коштами з його банківської картки на загальну суму 30000 грн.

19 липня 2024 за заявою ОСОБА_1 до відділу поліції, внесено відомості про кримінальне правопорушення за №0002405, згідно з фабулою якого, 18 липня 2024 року надійшла письмова заява від ОСОБА_1 про те, що 16.07.2024 невстановлена особа, перебуваючи в невстановленому місці, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом обману, використовуючи фішингові посилання «ІНФОРМАЦІЯ_2», заволоділа грошовими коштами з банківської картки потерпілого ОСОБА_1 , емітованої у АТ «Ощадбанк» на загальну суму 30000,00 грн, чим завдала останньому майнової шкоди на вказану суму.

Відповідно до постанови слідчого СВ Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції Жуйкова Д.В. від 19 липня 2024, ОСОБА_1 визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0002405.

Також встановлено, що 18 липня 2024 о 11:59 ОСОБА_1 дзвонив зі свого фінансового номеру НОМЕР_7 на гарячу лінію АТ «Ощадбанк» із запитом щодо отримання повного номеру карток, на які були переказані кошти шахраям з його кредитної картки.

З досліджуваного в судовому засіданні оптичного СD диску, який містить запис розмови ОСОБА_1 з оператором контакт - центру АТ «Ощадбанк» встановлено, що ОСОБА_1 повідомив оператора контакт - центру, що з його карти шахрайським способом списані грошові кошти. На запитання оператора контакт - центру: «Ви заблокували карту?», - ОСОБА_1 відповів: «Так, та замовив перевипуск нової карти», а також вказав, що за даним фактом він звернувся до поліції із відповідною заявою.

Однак, як встановлено судом ні працівником банку, ні оператором контакт - центру АТ «Ощадбанк» не було здійснено блокування облікового запису ОСОБА_1 у мобільному додатку Ощад24/7, хоча в обох випадках ОСОБА_1 звертався саме з приводу несанкціонованого списання грошових коштів з його банківської карти, що підтверджується матеріалами справи запис розмови на СD диску.

26 липня 2024 у Філії - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_1 отримано нову картку № НОМЕР_6 .

27 липня 2024 з рахунку позивача вже за новою карткою знову було списано грошові кошти у розмірі 10 000,00 гривень.

Згідно наданої виписки по картковому рахунку № НОМЕР_10 , з банківської картки № НОМЕР_6 здійснено п`ять переказів коштів з рахунку ОСОБА_1 через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 2000,00 грн., що в загальному розмірі становить 10000,00 грн..

27 липня 2024 ОСОБА_1 повідомив оператора контакт - центру гарячої лінії АТ «Ощадбанку» про повторно здійснені шахрайські дії з його картковим рахунком. Внаслідок чого, позивачу було заблоковано банківську картку, а також його обліковий запис в Ощад24/7.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно з частиною першою ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 1 ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Відповідно до ч. 2 ст. 1071 ЦК України, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

У ст. 1073 ЦК України визначено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з преамбулою Закону України «Про платіжні послуги» даний закон визначає поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.

Відповідно до п. 57 ч. 1 ст. 1 Закону платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки.

Згідно вимог ст. 35 Закону Емісія/надання користувачу платіжного інструменту здійснюється надавачем платіжних послуг на підставі договору, укладеного між надавачем платіжних послуг та користувачем. Порядок емісії платіжних інструментів для використання в платіжних системах визначається правилами відповідних платіжних систем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до п. 20 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою правління Національного банку України №164 від 29 липня 2022 року (далі - Положення) Емісія/надання користувачу платіжного інструменту здійснюється емітентом на підставі договору, укладеного між емітентом та користувачем. Емітент укладає з користувачем договір та вносить до нього зміни в порядку, визначеному законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку щодо вимог до договорів про надання платіжних послуг, укладених надавачами платіжних послуг зі споживачами, та цим Положенням.

Користувач зобов`язаний зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень (п. 136 Положення).

Згідно з п. 140 Положення, користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача.

Положеннями законодавства та умовами Договору передбачений обов`язок позивача надійно зберігати та не передавати стороннім особам електронний платіжний засіб та інші персональні дані, які дозволять ініціювати та/або санкціонувати платіжну операцію; клієнт відповідає за всі суми по операціях з платіжною карткою, якщо її передано сторонній особі або вчасно не повідомлено Банк про використання картки сторонніми особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про платіжні послуги» порядок виконання операцій з використанням наданих користувачу платіжних інструментів та обмеження щодо таких операцій визначаються договором між надавачем платіжних послуг та користувачем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до ст. 41 Закону Ініціатором платіжної операції може бути, зокрема платник (у тому числі через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції).

Ініціювання платіжної операції здійснюється шляхом: надання ініціатором платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, в якому відкрито його рахунок; надання надавачем платіжних послуг з ініціювання платіжної операції платіжної інструкції платника надавачу платіжних послуг з обслуговування рахунку платника на підставі наданої платником цьому надавачу платіжних послуг з ініціювання платіжної операції згоди на ініціювання такої платіжної операції; надання платником платіжної інструкції та готівкових коштів для виконання платіжної операції, у тому числі за допомогою платіжного пристрою; використання користувачем платіжного інструменту для виконання платіжної операції.

Згідно з вимогами ст. 42 Закону України «Про платіжні послуги», платіжна операція вважається акцептованою після надання платником згоди на її виконання. Якщо немає згоди платника на виконання платіжної операції, - така операція вважається неакцептованою, якщо інше не передбачено ним Законом. Надавач платіжних послуг платника за виконання неакцептованих платіжних операцій несе відповідальність, передбачену цим Законом. Згода на виконання платіжної операції (пов`язаних між собою платіжних операцій) може бути надана платником надавачу платіжних послуг платника особисто, через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції або через отримувача.

Порядок виконання платіжних операцій, у тому числі обмеження щодо виконання платіжних операцій з використанням конкретних платіжних інструментів, визначається цим Законом та нормативно-правовими актам и Національного банку України. Виконання платіжних операцій у платіжній системі здійснюється відповідно до правил такої платіжної системи з урахуванням вимог цього Закону. Виконання платіжних операцій з цифровими грошима здійснюється відповідно до правил, визначених Національним банком України. Надавач платіжних послуг має право виконувати платіжні операції користувачів за допомогою з використанням однієї чи кількох платіжних систем, учасником яких він є, або залучати для виконання платіжних операцій інших надавачів платіжних послуг як посередників (ст. 46 Закону).

Частиною 1 ст. 47 Закону визначено, що надавач платіжних послуг платника зобов`язаний виконати платіжну інструкцію ініціатора протягом операційного дня з моменту прийняття ним до виконання платіжної інструкції.

Платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі. Платіжна операція з використанням електронних грошей вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на електронний гаманець отримувача. Порядок завершення платіжної операції в платіжній системі визначається правилами платіжної системи з урахуванням положень цього Закону (ст. 49 Закону).

Для виконання платіжних операцій з коштами (крім електронних грошей) банки мають право відкривати своїм клієнтам, зокрема поточні рахунки - рахунки, що відкривається банком клієнту для зберігання коштів і виконання платіжних операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства (ст. 63 Закону).

Згідно ст. 68 Закону України «Про платіжні послуги», електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Під час виконання автентифікації надавані платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги Національного банку України щодо захисту конфіденційності та цілісності індивідуальної облікової інформації користувачів. Надавані платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час: отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; ініціювання дистанційної платіжної операції.

Згідно ст. 86 Закону, надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином. Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків.

З матеріалів справи вбачається, а саме з Виписки по картковому рахунку № НОМЕР_10 з використанням платіжної картки № НОМЕР_2 16 липня 2024 року у період з 12:59 год. по 13:00 год. проведено наступні операції по рахунку:

- 16 липня 2024 року 12:59:07 год. переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 2000,00 грн;

- 16 липня 2024 року 12:59:23 год. переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 2000,00 грн;

- 16 липня 2024 року 12:59:38 год. переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 2000,00 грн;

- 16 липня 2024 року 12:59:52 год. переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 2000,00 грн;

- 16 липня 2024 року 13:00:07 год. переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 2000,00 грн;

А також, згідно Виписки по картковому рахунку № НОМЕР_10 з використанням платіжної картки № НОМЕР_2 17 липня 2024 року у період з 09:05 год. по 09:06 год. проведено наступні операції по рахунку:

- 17 липня 2024 року 09:05:32 год. переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 2000,00 грн;

- 17 липня 2024 року 09:05:46 год. переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 2000,00 грн;

- 17 липня 2024 року 09:06:01 год. переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 2000,00 грн;

- 17 липня 2024 року 09:06:15 год. переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 2000,00 грн;

- 17 липня 2024 року 09:06:29 год. переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 2000,00 грн;

А також, згідно Виписки по картковому рахунку № НОМЕР_10 з використанням платіжної картки № НОМЕР_2 18 липня 2024 року у період з 08:40 год. по 08:41 год. проведено наступні операції по рахунку:

- 18 липня 2024 року 08:40:15 год. переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 2000,00 грн;

- 18 липня 2024 року 08:40:31 год. переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 2000,00 грн;

- 18 липня 2024 року 08:40:45 год. переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 2000,00 грн;

- 18 липня 2024 року 08:40:59 год. переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 2000,00 грн;

- 18 липня 2024 року 08:41:18 год. переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 2000,00 грн;

Судом встановлено, що верифікацію проведено за допомогою введення позивачем даних платіжної картки, зокрема CVC та з використанням власно обраного під час первинної реєстрації 22 вересня 2023 року у системі «Ощад 24/7» коду доступу-паролю, без введення яких операцію щодо перерахунку коштів неможливо завершити.

Тобто, код доступу міг бути відомий тільки особі, яка здійснювала операції з платіжною карткою шляхом отримання повідомлення на фінансовий номер, а саме ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні, позивач підтвердив факт, отримання коду з 4 цифр, які він пізніше вніс у форму перейшовши за фішинговим посиланням.

Таким чином, встановлено, що позивачем особисто було введено дані картки та використано код доступу, який надходив після введення даних платіжної картки на фінансовий номер телефону клієнта НОМЕР_7 , який не змінювався.

За таких обставин саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів тощо, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення.

Таким чином, враховуючи те, що операції з переказів грошових коштів у сумі 30 000,00 гривень були здійснені в період з 16 липня 2024 по 18 липня 2024 року в мережі Інтернет за допомогою системи ДБО «Ощад 24/7», авторизація та вхід до якої виконаний з використанням реквізитів платіжної картки, у тому числі CVV-коду, а також фінансового номеру, кодів, отриманих в ОТР-повідомленнях на фінансовий номер, які відомі тільки власнику картки, АТ «Ощадбанк» не повинен нести відповідальність за дані операції.

Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 522/22780/15-ц, які відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Схожі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі № 552/2819/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 691/699/16-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16 та у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15.

Водночас, судом встановлено, що згідно наданої інформації про блокування карти, 18.07.2024 карту ОСОБА_1 було заблоковано в системі Ощад24/7.

Проте, суд вказує, що ні працівником банку, ні оператором контакт - центру АТ «Ощадбанк» не було здійснено блокування облікового запису ОСОБА_1 у мобільному додатку Ощад24/7, що призвело до несанкціонованого доступу до коштів позивача, та здійснення шахрайських переказів з його карти.

А тому, суд доходить до висновку, що банком не у повній мірі здійснено свій обов`язок перед клієнтом щодо захисту його даних, адже після першого звернення щодо вчинених шахрайських дій працівниками банку не було здійснено блокування його облікового запису Ощад24/7, саме через який було вчинено вищевказані перекази коштів, відтак суд вважає, що позивач не повинен нести відповідальність за операції здійснені 27.07.2024.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів доходить до висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення.

Щодо зустрічного позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк», суд зазначає наступне.

АТ "Ощадбанк" відповідно до ст. 641 Цивільного кодексу України шляхом оприлюднення документу Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на сайті www.oschadbank.ua оголошено пропозицію на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб згідно зі ст. 634 Цивільного кодексу України.

Згідно п. 1.17 Розділу XXII Договору клієнт зобов`язується: - використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором; -при зміні розміру доходів, а також настанні інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов`язань за Кредитом, впродовж 5 (п`яти) Банківських днів з дня настання таких змін повідомляти про це Банк; -щомісячно отримувати звіт (виписку) по Картковому рахунку та сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по Картковому рахунку не пізніше останнього робочого дня до Білінгової дати, наступного за звітним. -надавати Банку необхідні документи, в тому числі, але не виключно: 1)щорічно або на першу вимогу (протягом 3 (трьох) Банківських днів з дня одержання вимоги) - документально підтверджену інформацію щодо розміру власного доходу; 2)протягом 3 (трьох) Банківських днів з дня отримання відповідного процесуального чи іншого документу - інформацію про порушення кримінальної справи відносно Клієнта; 3)протягом 7 (семи) Банківських днів з дня отримання вимоги від Банку документально підтверджену інформацію щодо цільового використання кредиту; 4)протягом 10 (десяти) календарних днів з дати зміни даних Клієнта/ інших суб`єктів кредитних відносин (за наявності), (ПІБ, паспортні дані, місце реєстрації тощо) - оновлені документи Клієнта/інших суб`єктів кредитних відносин (за наявності), тощо.

Відповідно до п. 1.18 Розділу XXII Договору за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом), що застосовується до відповідної категорії Клієнтів, в тому числі з урахуванням зміни умов кредитування згідно пункту 11.1.3. Розділу XX Договору, що мають наслідки зміни категорії, до якої відноситься Клієнт.

Проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману Клієнтом суму Кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання Кредиту включно, та до дня фактичного повернення Кредиту (його частини), за виключенням випадків, передбачених Кредитним договором.

Факт отримання та використання кредитних коштів підтверджується Випискою по картковому рахунку відповідача за зустрічним позовом № 8572450 за період з 01.09.2023 року по 03.02.2025 року.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , наданого позивачем АТ "Ощадбанк" разом із зустрічним позовом, відповідач за зустрічним позовом користувався коштами кредитного ліміту, який у встановленому договором порядку та строки не погасив, в результаті чого станом на 21.05.2025 року утворилась заборгованість в сумі 48673,36 грн., в тому числі: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 40728,95 грн., проценти за користування кредитом - 7944,41 грн..

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як уже було зазначено вище, списання грошових коштів з рахунку НОМЕР_10 у сумі 30000,00 грн відбулося відповідно до умов договору, в період з 16 липня 2024 по 18 липня 2024 року за допомогою системи ДБО «Ощад 24/7», авторизація та вхід до якої виконаний з використанням реквізитів платіжної картки, у тому числі CVV-коду, а також фінансового номеру, кодів, отриманих в ОТР-повідомленнях на фінансовий номер, які відомі тільки власнику картки.

Тому суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, враховуючи, часткове задоволення первісного позову, доходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 30728,95 грн. з ОСОБА_1 на користь АТ « Ощадбанк».

Щодо вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 7944,41 грн., суд відмовляє в цій частині вимог, оскільки проценти відповідачем нараховані на всю суму кредиту - 40728,95 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін (ч.3 ст. 141 ЦПК України).

В силу вимог ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема у справах №923/560/17, №329/766/18, № 178/1522/18.

Враховуючи особливості предмета спору, а також характер виконаної адвокатом роботи з урахуванням складності справи, а також заперечення стороною відповідача, щодо обґрунтованості суми вказаних витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача за первісним позовом слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п/п 1,2 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2025 року складає 3028,00 грн.

Розмір судового збору за подання даної позовної заяви немайнового характеру становить 1 211,20 грн..

Оскільки за результатами розгляду справи позов підлягає часткового задоволення, а ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», то з відповідача за первісним позовом у дохід держави необхідно стягнути судовий збір за подання позову з врахуванням, що позовна заява з доданими до неї матеріалами подана через систему «Електронний суд», у розмірі 2906,88 грн..

Щодо стягнення судових витрат за зустрічним позовом з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк».

При подачі зустрічного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги за зустрічним позовом задоволено частково, тому із відповідача на користь позивача стягується судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму - 1911,67 грн. (30728,95/3028,00*48673,36).

Згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, у порядку встановленому ст. 141 ЦПК України, з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом необхідно стягнути 995,21 грн. судових витрат понесених у даній справі (2906,88 -1911,67).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 128, 131, 133, 141, 259, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Первісний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача за первісним позовом (на стороні позивача за зустрічним позовом): ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про захист прав споживача шляхом припинення нарахування заборгованості та відновлення залишку коштів на рахунку - задовольнити частково.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» () припинити незаконне нарахування ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_11 ) заборгованості за картковим рахунком № НОМЕР_6 ( НОМЕР_1 ), що утворилась в наслідок проведення операцій (транзакцій) 27 липня 2024 року на суму 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» () скасувати нараховані відсотки і штрафні санкції ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_11 ) в період з 16 липня 2024 року по день винесення рішення суду за картковими рахунками № НОМЕР_2 та НОМЕР_6 ( НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» () відновити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_11 ) залишок коштів по картковому рахунку НОМЕР_6 ( НОМЕР_1 ), до того стану в якому вони були перед виконанням фінансових операцій 27 липня 2024 року, тобто станом на 26 липня 2024 року, врахувавши списані банком кошти в рахунок погашення боргу по дату винесення рішення суду.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Зустрічний позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 30728 (тридцять тисяч сімсот двадцять вісім) гривень 95 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судові витрати по справі, а саме 995 (дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 21 копійку судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_11 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», 9, місцезнаходження: м. Київ, вул. Госпітальна, б. 12Г.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача за первісним позовом: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_12 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача за первісним позовом: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_13 , адреса реєстрації АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача за первісним позовом: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_14 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача за первісним позовом: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_15 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Дата складення повного тексту рішення 02 лютого 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур