Єдиний унікальний номер 448/140/26
Провадження № 2/448/332/26
У Х В А Л А

про направлення справи за підсудністю

02.02.2026 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

До Мостиського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №11.01.2024-100002895 від 11.01.2024 року в розмірі 5488,72 грн.

Проаналізувавши позовну заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

При зверненні до суду з відповідним позовом позивач повинен дотримуватися вимог закону щодо підсудності розгляду цивільних справ, передбачених главою 2 розділу І ЦПК України.

Відповідно до норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст.30 ЦПК).

Підсудністю у цивільному судочинстві розуміється розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Оскільки відповідачкою у справі вказано фізичну особу, суд, відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України, здійснив запит до органу реєстрації місця перебування і місця проживання особи та відповідно до отриманої інформації з відділу обліку і моніторингу інформації про місце проживання ЗМУ Державної міграційної служби встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 02.05.2023р. знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, судом отримано інформацію щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідачки з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 15.05.2023р. була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та знята з реєстрації 28.03.2024 року.

Водночас, у позовній заяві стороною позивача було зазначено адресу місця проживання: АДРЕСА_1 . Проте, будь-яких належних доказів, які б підтверджували інше останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідачки матеріали позовної заяви не містять.

Згідно ч.9 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Із матеріалів справи не вбачається підстав для визначення підсудності за вибором позивача у відповідності до вимог ст.28 ЦПК України.

Таким чином, цей позов підсудний суду за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Згідно положень ч.9 ст.187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ЦПК України).

Оскільки останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідачки ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_2 , слід вважати, що дана справа належить до підсудності Черкаського районного суду Черкаської області.

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відтак, зазначені обставини свідчать про те, що дана справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Мостиського районного суду Львівської області, а таку слід передати на розгляд за територіальною підсудністю до Черкаського районного суду Черкаської області.

Відповідно до ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 258, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - передати за територіальною підсудністю на розгляд до Черкаського районного суду Черкаської області (адреса: 18010, м.Черкаси, вул. Гоголя, 316).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кічак