Справа № 703/107/25
УХВАЛА

28 січня 2026 року м. Черкаси

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Биченка І.Я.,

за участю

секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

представника позивача за первісним позовом - ОСОБА_1 ,

представника відповідача за первісним позовом - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Сміла заяву представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 про відвід судді Биченка І.Я. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю,

у с т а н о в и в :

У провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю.

10 січня 2026 року у судовому засіданні після оголошення судом ухвали, якою відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 про витребування у позивача мобільного телефону, з використанням якого зроблені скриншоти знімків екрану у месенджері, копії яких подані стороною позивача як електронні докази і досліджувалися в цьому засіданні, останнім заявлено відвід головуючому судді.

Заява про відвід обґрунтована порушенням, на думку представника, головуючим приписів ст.100 ЦПК України при постановленні зазначеної ухвали, що викликало в нього сумнів в неупередженості судді у результаті розгляду справи.

Суд, розглянувши заявлений відвід, не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України. Відповідно до частин першої та другої наведеної статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Суд зазначає, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини зазначає, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.

Таким чином, учаснику справи необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Натомість, відповідно до частини 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи заяви про відвід судді за своїм змістом зводяться до незгоди з процесуальним рішенням судді, а саме із ухвалою від 28 січня 2026 року, постановленою без оформлення окремого процесуального документа із зазначенням у протоколі судового засідання, якою відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про витребування у позивача мобільного телефону, з використанням якого зроблені скриншоти знімків екрану у месенджері, копії яких подані стороною позивача як електронні докази.

Суд зазначає, що принципи судочинства виключають для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, правова чи процесуальна позиція яких не влаштовує сторону по справі.

Ураховуючи наведене, зазначена обставина не може бути підставою для відводу судді.

Посилання представника відповідача щодо упередженості судді у результаті розгляду справи базується на його суб`єктивній думці щодо цього і не підтверджене будь-яким доказом.

Отже, доводи, викладені у заяві про відвід судді не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді, якому заявлено відвід, безпосередньо та однозначно не вказують на його особисте упереджене ставлення до сторони відповідача або особисту прихильність до інших учасників справи.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

З огляду на зазначене, заява представника відповідача ОСОБА_2 про відвід судді є необґрунтованою, безпідставною та ґрунтується на власних припущеннях відповідача щодо упередженості судді, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ураховуючи викладене, беручи до уваги те, що заява про відвід подана раніше, ніж за три робочі дні до наступного судового засідання, дата якого наразі не визначена, суд уважає за необхідне вирішення питання про відвід передати на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

Керуючись ст. 36, 40, 41, 258-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 про відвід судді Биченка І.Я. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю визнати необґрунтованою та передати її на вирішення іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної з моменту її оголошення та окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя І.Я. Биченко