Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3057/25
Провадження № 2-з/935/2/26
У Х В А Л А

13 січня 2026 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ковальчука Степана Миколайовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні та поділу майна,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2025 до Коростишівського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні та поділу майна.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області 11.12.2025 позовну заяву залишено без руху.

До Коростишівського районного суду Житомирської області 12.01.2026 поштовим зв`язком надійшла заява про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні та поділу майна.

В поданій заяві представник заявника просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, яке оформлено на ім`я ОСОБА_2 , а саме на:

- частку житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами: літня кухня «Б», сарай «В», огорожа № 1,2, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- частку земельної ділянки, кадастровий номер: :01:002:0332, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 .

В обґрунтування необхідності забезпечення позову, заявник посилається на те, що на час розгляду справи в суді необхідно вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на частку житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та частку земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0332, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконанням рішення суду та ефективний захист з поновлення порушених прав та інтересів позивача так як відчуження вказаних об`єктів нерухомого майна відповідачем, право власності на які зареєстроване за ним, призведе до необхідності повторно звертатися з позовом до суду про захист порушеного права шляхом витребування спірного майна з чужого незаконного володіння третіх осіб.

Сторони до суду не викликались, в порядку ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, в провадженні якого перебуває справа, без виклику учасників справи.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов до висновку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 1 частини першої якої передбачено, що позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Право власності на наведене майно зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу частки житлового будинку, який зареєстрований в реєстрі за № 841 та 802, що за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0332, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, № 155853658, станом на 11.02.2019.

Відповідно до позовної заяви, позивачем заявлені позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 право спільної власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами: літня кухня «Б», сарай «В», огорожа № 1,2, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . 4. Визнання за ОСОБА_1 право спільної власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером: :01:002:0332, площею 0,25 Га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_2 . Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію ринкової (дійсної) вартості взамін її 1/2 частки у спільній власності на транспортний засіб Skoda Fabia, 2014 року випуску, бежевого кольору, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 146 735 (сто сорок шість тисяч сімсот тридцять п`ять) грн. 6. У власності ОСОБА_2 залишити транспортний засіб Skoda Fabia, 2014 року випуску, бежевого кольору, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . 7. Право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на транспортний засіб Skoda Fabia, 2014 року випуску, бежевого кольору, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 - припинити. Стягнути із відповідача на користь позивача всі понесені ним судові витрати.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір (постанова Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18, провадження № 61-5051св19).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову з наведених у ній підстав, слід зазначити наступне.

Згідно абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній.

Як роз`яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Одночасно суд зауважує на тому, що накладення арешту на частку нерухомого майно, щодо якого заявлено позовні вимоги, є фактично не можливим, оскільки частки в майні не виділені тому, такі заходи забезпечення позову будуть невиконувані.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 11.12.2025 позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Відтак, оскільки позовну заяву було залишено без руху та провадження у справі ще не відкрито, що на даний момент позбавляє можливості визначити співмірність заходів забезпечення позову із заявленими в подальшому позовними вимогами, а також відсутні докази на підтвердження обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, то суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки вона є передчасною.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні - відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В. Щербаченко