1Справа № 335/1265/26 2-о/335/74/2026
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

05 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Крамаренко І.А., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

04.02.2026 заявник ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» (сформовано 03.02.2026), звернувся до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки та зобов`язати Пенсійний фонд України виправити помилку в реєстрі і врахувати трудовий стаж.

Дослідивши матеріали заяви, суддя вважає, що її слід залишити без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, відповідно до ст.ст. 293, 315 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Заява не відповідає вимогам ст. 318 ЦПК України, якою передбачено, що у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість отримання чи відновлення документу.

Заявник вказує у заяві, що необхідно встановити факт належності йому трудової книжки для оформлення пенсії у зв`язку з розбіжностями у написанні його прізвища.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення № 5 від 31.03.1995 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації, відомості про стягнення до неї не заносяться.

Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58 визначено порядок встановлення факту належності трудової книжки та внесення до неї змін.

Згідно з п. 1.5 Порядку питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 „Про трудові книжки працівників, цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 2.11 Порядку відомості про працівника записуються на першій сторінці, титульному аркуші, трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства або печатка відділу кадрів, на якому вперше заповнювалася трудова книжка, пункт 2.12 Інструкції № 58.

Пунктом 2.13. визначено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Згідно з п. 2.8 Порядку якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Разом з тим, законом чітко передбачено порядок заповнення трудової книжки, внесення до неї відповідних записів та змін, а саме всі необхідні дії щодо трудової книжки вчиняє роботодавець, тому лише у тому разі, коли роботодавець не виконав свого обов`язку щодо ведення трудової книжки працівника належним чином, або відмовив у зміні записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження, то у такому випадку у суду виникнуть підстави для захисту порушеного права в судовому порядку.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, чи звертався заявник до відповідної організації, із заявою щодо виправлення у його трудовій книжці, та яке ними було прийняте рішення з цього приводу (відмовлено у внесенні таких змін або заява залишилась без відповіді).

Неможливість внесення виправлень до трудової книжки відповідною організацією, заявник не обґрунтував.

Приймаючи до уваги положення ст. 318 ЦПК України, вказані обставини є необхідною умовою для розгляду даної категорії справ у порядку окремого провадження.

А тому суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику необхідність зазначити докази на підтвердження того, що він не має іншої можливості відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Оскільки суди встановлюють юридичні факти лише у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи для отримання необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

Таким чином, заявнику необхідно надати докази на підтвердження того, що заявник не має іншої можливості відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення (трудову книжку).

Крім того, сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

У даній заяві про встановлення факту родинних відносин, взагалі не вказано зацікавлену особу.

Також, відповідно до заяви про встановлення факту міститься вимога про зобов`язання Пенсійного фонду України виправити помилку в реєстрі і врахувати трудовий стаж, що не може розглядатися в порядку окремого провадження, оскільки не охоплюються вимогами цивільно-процесуального законодавства, які регулюють розгляд справ судом про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Отже, заявнику необхідно привести свою заяву згідно з вимогами діючого законодавства.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає залишенню без руху, а заявник в установлений судом термін повинен усунути зазначені вище недоліки, шляхом подачі оновленої заяви, яка повинна відповідати вимогам ст.318 ЦПК України, із долученням відповідних доказів, в іншому випадку заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявнику.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Надати заявнику строк 10 (десять) днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Роз`яснити що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.А. Крамаренко