Справа № 446/1752/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2026року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:

головуючого - судді Костюк У. І.

секретаря судових засідань: Луківська Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.01.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 589178308 у формі електронного документу з використанням електронного підпису на суму 16000,00 грн., строком на 30 днів, зі сплатою процентів в розмірі 1,44 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 589178308 від 09.01.2021 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 125 від 16.03.2021 року. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 589178308 від 09.01.2021 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 року. 04.06.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 04/06/25/Ю. Відповідно до Реєстру боржників №б/н від 04.06.2025 року до договору факторингу № 04/06/25/Ю від 04.06.2025 року, до позивача перейшло право грошової вимоги в сумі 56412,00 грн.. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 56412,00 грн., згідно кредитного договору № 589178308 від 05.01.2021 року та понесені судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 01.08.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

18.08.2025 представником відповідачки ОСОБА_1 адвокатом Безсмертним С.М. поданий відзив на позовну заяву, в якому просив у задовлені позовних вимог викладених позивачем відмовити з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. В обгрунтування відзиву посилається на те, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, вказуючи на невиконання ОСОБА_1 зобов`язання щодо повернення кредиту в строк передбачений кредитним договором. Уклавши кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності ОСОБА_1 порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. ОСОБА_1 визнає, що уклала з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» договір кредитної лінії № 589178308 від 09.01.2021 та отримала кредит в сумі 16000,00 грн. Проте, відповідач не погоджується з вимогою позивача про стягнення заборгованості у розмірі 56412,00 грн. за користування грошовими коштами, з таких підстав. Проведений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає вимогам закону та долученому позивачем договору, оскільки розмірі заборгованості за відсотками нараховано за межами строку дії кредитного договору. Також визначений позивачем розмір заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 40412,00 грн., не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Щодо переходу права грошової вимоги за кредитним договором, представник зазначає наступне. Так, кредитний договір № 589178308 був укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 09 січня 2021 року, натомість договір факторингу № 28/1118-01, за яким ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило право вимоги ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», був укладений 28 листопада 2018 року, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та ОСОБА_1 , відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року. Продовження сторонами строку дії договору № 28/1118-01 від 28.11.2018 внаслідок укладення додаткових угод та укладення у подальшому Реєстру з прав вимог № 125 від 16.03.2021 до конкретного боржника не свідчить про набуття позивачем права вимоги до ОСОБА_1 , оскільки станом на 28.11.2018 у ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» не існувало право вимоги до відповідача, оскільки кредитний договір було укладено лише 09.01.2021, тобто більше ніж через 2 роки після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки договір факторингу права вимоги є похідних від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, тому вважаємо вважає, що у зв`язку з цією обставиною позивачем також не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». Оскільки ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги відносно ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не було передане цим товариством на підставі договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», яке в свою чергу не передало таке право позивачу ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року. Щодо договору факторингу № 05/0820-01, за яким ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило право вимоги ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», був укладений 05 серпня 2020 року, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та ОСОБА_1 , оскільки кредитний договір № 589178308 був укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 09 січня 2021 року, відтак у ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», на підставі договору факторингу від 05 серпня 2020 року. Більше того, звертаю увагу, що позивач вважає, що ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідача, зокрема на підставі Реєстру права вимоги № 125 від 16.03.2021. Проте, на момент укладання договору факторингу від 05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» не існувало Реєстру права вимоги № 125 від 16.03.2021, на якій позивач посилається як на підставу набуття право вимоги у ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». Оскільки ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» право вимоги відносно ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не було передане цим товариством на підставі договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Таким чином, слід зробити висновок, що ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати до ОСОБА_1 щодо сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 09.01.2021 між ним та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Відтак, сторона відповідача наголошує, на відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

22.08.2025 представником позивача ТОВ «Юніт Капітал» - Хлопковою М.С. було подано відповідь на відзив на позовну заяву, у якій заперечила доводи представника відповідача наведені у відзиві. Так, представник позивача, наголосила на тому, що під час укладення договору відповідач ознайомився з його текстом та змістом в цілому, паспортом споживчого кредиту, а зміст договору жодним чином не порушує його законних прав та інтересів, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловила та з ними погодилась, про що свідчать її підписи та згода обробку персональних даних та доступ до кредитної історії а наступними факторами - жодних нарахувань не здійснювалось. Щодо переходу прав за кредитним договором до позивача, сторона зазначила, що твердження наведені представником відповідача є нікчемними, так як, позивач дійсно підтвердив факт переходу права вимоги, оскільки він виконав умови договору факторингу, надавши відповідні документи.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, однак її представником - адвокатом Безмертним С.М. подана заява, у якій просив розгляд справ здійснювати у їх відсутність.

Представник позивача на розгляд справи не з`явився, однак при подачи позову до суду просив розгляд справи здійнювати без участі сторони позивача.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Відтак, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки щодо дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Судом встановлено, що 09.01.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 589178308 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 16 000 грн. строком 30 днів, за Дисконтою процентною ставкою в розмірі 1,44 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику. Після закінчення Дисконтого періоду позичальник зобов`язується сплачувати кредитодавцю проценти, що становить 2,30 % від суми наданого кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно довідки виданої ТзОВ Менівео швидка фінансова допомога, кредитор взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 16 000 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 .

Взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, а тому відбулося відступлення право грошової вимоги.

За приписами п.1 ч 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною 1 статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 року у справі №914/868/17, від 18.10.2018 року у справі №910/11965/16.

Встановлюючи дійсність майбутньої вимоги, що переходить до нового кредитора, необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі №752/8842/14-ц.

Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 року у справі №905/306/17 зробив правовий висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Так, 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 589178308 від 09.01.2021 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 125 від 16.03.2021.

05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 589178308 від 09.01.2021 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 року.

В подальшому, 04.06.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 04/06/15-Ю.

Відповідно до Реєстру боржників від №б/н від 04.06.2025 року до договору факторингу № 04/06/25/Ю від 04.06.2025 року, до позивача перейшло право грошової вимоги в сумі 56 412,00 грн..

Таким чином, судом встановлено, що кредитний договір між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем був укладений 09.01.2021 року, тобто після укладення 28 листопада 2018 року договору факторингу між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», за умовами якого клієнт ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» передав фактору ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

05.08.2020 року на підставі договору факторингу ТзОВ «Таліон плюс» передало ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» права вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, яке пізніше, 04.08.2023, передало фактору ТОВ «Юніт Капітал».

Отже, до позивача ТОВ «Юніт Капітал» не перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_3 за кредитним договором № 589178308, оскільки кредитний договір був укладений 09.01.2021 року, тобто на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 року та на момент закінчення строку дії цього договору 28 листопада 2019 року зобов`язання між первісним кредитором та відповідачем ще не існувало, відповідно у первісного кредитора не було права вимоги до ОСОБА_1 , яке могло б бути відступлене ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі договору факторингу № 28/1118-01.

Доводи позивача на те, що договором факторингу № 28/1118-01 передбачено можливість відступлення «майбутніх вимог», саме по собі не змінює того факту, що, відповідно до ст. 512, 514 ЦК України, до нового кредитора можуть перейти тільки ті права, які належали первісному кредитору на момент переходу та є дійсними.

Однак, позивач ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» не довів належного набуття права вимоги від первісного кредитора до ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язанні, таке право не могло бути передане цим товариством у подальшому на підставі договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС».

Відповідно, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» не набуло дійсного права вимоги до відповідача, а тому не могло передати його позивачу на підставі договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року.

Таким чином, у ланцюгу відступлень «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до «ТАЛОН ПЛЮС» далі до «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та до «ЮНІТ КАПІТАЛ» не відбулося належного первісного переходу права вимоги щодо заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором № 589178308, яке б відповідало вимогам ст. 512, 514, 517 ЦК України.

Доводи позивача про те, що права вимоги були фактично передані на підставі витягів із реєстрів прав вимоги та реєстру боржників, суд оцінює критично, оскільки ці витяги оформлені на виконання договору факторингу, укладеного задовго до виникнення самого кредитного зобов`язання з відповідачем, а відтак не спростовують висновку про відсутність дійсного права вимоги у первісного кредитора на момент його відступлення.

Відтак, оскільки позивачем не доведено факту належного набуття права вимоги щодо відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 589178308 від 09.01.2021, а отже, відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ»» заявленої до стягнення заборгованості у розмірі 56 412,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Так, згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову відмовляється повністю, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в:

в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (, юридична адреса: 01024, Київська область, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, оф.10);

відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місцереєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя У.І. Костюк