Справа № 192/208/25
Провадження № 2/192/242/26
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

03 лютого 2026 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стрельникова О. О.

за участю: секретаря судового засідання Бондаренко В. А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Мулька А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 та позивач є сторонніми особами, в родинних чи дружніх стосунках та відносинах ніколи не перебували. Спілкування позивача з спадкодавцем ОСОБА_4 обумовлювалося взаємовідносинами пов`язаними з орендою земельної ділянки, належної спадкодавцю.

За життя ОСОБА_4 була власником земельної ділянки, площею 3,3278 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Привільнянської сільської ради Дніпропетровської області.

Відповідно до договору оренди землі від 07 грудня 2017 року зазначена земельна ділянка перебувала в оренді ПП «МАГ».

Після смерті ОСОБА_4 позивач шукав родичів померлого, які йому повідомили про наявність заповіту ОСОБА_4 на зазначену земельну ділянку на ім`я позивача.

Позивач пропустив строк на прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту, так як він не є його родичем, вони проживали різних населених пунктах і це позбавило його можливості вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , тому просив встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Позивач будучи опитаним як свідок зазначив, що про наявність заповіту йому повідомила ОСОБА_5 , яка є рідною сестрою ОСОБА_4 , при цьому обставини розмови чула свідок ОСОБА_6 .

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд постановив проводити заочний розгляд справи.

Суд вислухавши позивача та його представника, а також показання свідка, з`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданим повторно 17 серпня 2023 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а. с. 10).

Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 133655 від 03 березня 2003 року, ОСОБА_4 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3,3278 га, яка розташована на території Привільнянської сільської ради Дніпропетровської області(а. с. 9).

Як вбачається із заповіту, посвідченого державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори 10 жовтня 2014 року, ОСОБА_4 на випадок її смерті зробив таке розпорядження, а саме належну йому земельну ділянку, площею 3,3278 га, яка розташована на території Привільнянської сільської ради Дніпропетровської областізаповідав ОСОБА_1 (а. с. 91)

Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 12 вересня 2023 року державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за за заповітом після смерті ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_1 пропустив строк подання заяви на прийняття спадщини (а. с. 18).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні надала суду показання, що в літку 2023 року вона чула розмову між позивачем та сестрою ОСОБА_4 ОСОБА_5 , під час якої остання повідмила позивачу про наявність заповіту на його ім`я залишеним ОСОБА_4 .

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказомМіністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає висновкам Верховного Суду викладеним у постанові від 26 липня 2021 року у справі №405/7058/19.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №118/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , державний нотаріус був обізнаний про наявність заповіту ОСОБА_4 , але будь-яких дій на виконання зазначеної норми права нотаріус не зробив і не повідомив позивача про відкриття спадщини, з`ясувавши його місце проживання з демографічного реєстру (а. с. 83-131).

Оцінивши в сукупності досліджені під час судового засідання докази, суд вважає, що позивачем доведено наявність поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , враховуючи, що йому не було відомо про заповіт ОСОБА_4 , так як він не є його родичем, вони проживали в різних населених пунктах, при цьому судом враховано, що державний нотаріус відкривши спадкову справу не здійснив повідомлення позивача про відкриття спадщини і тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду в рівних частках (а. с. 6, 25).

На підставі викладеного, Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 1216, 1218, 1233, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 до ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визнати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити додатковий строк достатній для подання заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 три місяці з дня набрання даного рішення суду законної сили.

Судові витрати по справі покласти на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачок, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачками в загальному порядку встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05 лютого 2026 року.

Головуючий: суддя Стрельников О. О.