Провадження № 2/344/1108/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що 02.02.2019 року між сторонами був зареєстрований шлюб, у шлюбі народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.09.2023 року у справі №344/16430/23 шлюб між сторонами розірвано. Дочка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Батько дитини ОСОБА_2 перебуває за кордоном, не бере участі у вихованні дочки, матеріальної допомоги не надає, та не цікавиться її життям та потребами. Разом з тим, позивач зазначає, що їй відомо що ОСОБА_2 виїхав до Канади та має достатній рівень заробітку, задовольняє власні потреби та здійснює дороговартісні покупки, що підтверджується публікаціями у соціальних мережах, водночас він не декларує доходи в Україні, що унеможливлює визначення їхнього фактичного розміру.

Позивач вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 8000 грн., із проведенням щорічної індексації, з дня подачі позову до суду і до досягнення ОСОБА_3 повноліття (а.с.1-2).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.21).

08.10.2025 року відповідач подав відзив на позов, позов визнає частково, просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 2500 грн. щомісячно.

Відзив мотивує тим, що він постійно надає матеріальну допомогу дочці ОСОБА_4 добровільно, що свідчить про добросовісне виконання ним своїх батьківських обов`язків. Зазначає, що на даний час стан його здоров`я є нестабільним (хворіє на захворювання нирок, після операції вже рік як ніде не працює), наслідком чого є погіршення матеріального становища, а тому не він в змозі сплачувати аліменти у розмірі 7000 грн.

Відповідач зазначає, що після розірвання шлюбу протягом трьох років кожних два-три місяці надсилає дочці посилки з одягом, взуттям, іграшками, солодощами. Також кожного місяця відповідач або його мати надсилає кошти на гуртки для дитини. Крім того, на свята відповідач робить додаткові подарунки для дочки, старається зробити її дитинство щасливим.

Відповідач зазначає, що позивач має добре фінансове становище, вона регулярно їздить на курорти Туреччини та Кіпру та країнами Європи, крім того, у родини позивача у власності знаходяться три квартири та два будинки, вона та її сім`я має свій великий бізнес у Польщі, елітні автомобілі, якими вона регулярно користується.

Крім того відповідач зазначає, що позивач перешкоджає його спілкуванню з дитиною.

Щодо клопотання позивача про витребування відомостей про перетин відповідачем кордону, відповідач зазначає, що перетнув кордон офіційно, оскільки мав на утриманні троє дітей, а тому був звільнений від військової служби (а.с.42-45).

12.12.2025 року представником позивача подано письмові пояснення, відповідно до яких ОСОБА_2 з 2022 року проживає за кордоном, у Канаді, де, як відомо позивачу, має неофіційні джерела доходу. Незважаючи на його твердження про відсутність можливості сплачувати аліменти через непрацездатність за станом здоров`я, відповідач регулярно надсилає дитині дорогі подарунки та речі, що свідчить про наявність у нього значних фінансових ресурсів.

Наведене, зокрема, підтверджується тим, що протягом останнього року він не часто (чотири рази за два роки), але надсилав посилки з дороговартісними іграшками, одягом відомих брендів та іншими предметами, вартість яких можна оцінити в сотні доларів. Крім того, Відповідач подарував на 5-річчяя доньки золотий браслет, вартістю понад 30 000,00 гривень, що також вказує на його здатність до регулярних витрат на дитину.

Докази переказів коштів на ювелірні вироби, вміст посилок, квитанції щодо оплати покупок у брендових магазинах додані самим Відповідачем до відзиву на позовну заяву позивача. Наведене повністю спростовує доводи Відповідача про його непрацезданість, та суперечить його заявам про відсутність доходу та неможливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

Представник позивача зазначає, що метою стягнення аліментів є забезпечення базових і щоденних потреб дітей (харчування, дозвілля, іграшки, одяг тощо). Саме матір, з якою проживає дитина, має здійснювати розпорядження фінансами, що виділяються на утримання доньки батьком. Водночас батько, маючи можливість утримувати дитину, однак проживаючи окремо від неї, об`єктивно не може оцінити її щоденних потреб та доцільності тієї чи іншої витрати.

12.12.2025 року відповідачем подано письмові пояснення, відповідно до яких звертає увагу суду, що позивач підтвердила його участь у вихованні доньки, на надсилання подарунків. Зазначає, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, що заявлений позивачем (а.с.117-119).

Представник позивача подала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без участі сторони позивача, позовні просила задоволити у повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на позов та письмові пояснення, позов визнає частково.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 02.02.2019 року зареєстрували шлюб про що складено відповідний актовий запис №202. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 » (а.с.6)

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.09.2023 року Шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню дитину залишено на проживанні з матір`ю (а.с.8).

Позивач зазначає, що відповідач проживає за кордоном у Канаді, що не спростовується відповідачем, а тому суд вважає таку обставину встановленою.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач бере участь в утриманні дитини, сторони погодили, що відповідач неодноразово надсилав дочці посилки із брендовим одягом та взуттям, іграшками, солодощами, подарував дочці на п`ятиріччя браслет вартістю 30 тисяч гривень, та здійснював оплату гуртків.

Щодо твердження відповідача, що він хворіє та переніс операцію, та вже рік ніде не працює, то належних доказів такого суду не надано, документи надані англійською мовою без належного перекладу не можуть братись судом до уваги.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2817 гривень; дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує відсутність даних про розмір доходів сторін, потреби дитини щодо належного утримання.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 5 000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повнолітня. Такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини та зможе забезпечити їй належний фізичний та духовний розвиток, не порушуватиме прав відповідача та норм чинного законодавства.

Визначаючи такий розмір аліментів, суд бере до уваги те, що відповідач здійснював дороговартісні подарунки дочці, з чого вбачається, що такий розмір аліментів не буде особливо обтяжливим для нього.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові . Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У разі виникнення додаткових витрат на дитину позивач вправі звернутись до суду з позовом до відповідача про їх стягнення.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду 08.09.2025 року.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 1211,20 грн. судового збору на користь держави.

На підставі ст.180-182, 190, 191 СК України, ст.1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст.12, 13, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі по 5 000 (п`ять тисяч) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 08.09.2025 року.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави з зарахуванням на рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві / м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106 - 1211 грн. 20 коп. судового збору.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 02.02.2026 року.

Суддя Пастернак І.А.