Справа №295/676/16-ц
УХВАЛА

07.01.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі головуючого судді Перекупка І.Г., при секретарі судового засідання Конончук Ю.О., за участю представника заявника Чаплинського О.В., представника відповідача адвоката Хільчевського С.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщені Богунського районного суду м. Житомир заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому документі та видачу дубліката виконавчого документа, а саме у виконавчому листі № 295/676/16-ц від 09.06.2016 р. виданого Богунським районним судом м. Житомира про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» у сумі 170 083,50 грн. в межах цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомир звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому документі та видачу дубліката виконавчого документа, а саме у виконавчому листі № 295/676/16-ц від 09.06.2016 р. виданого Богунським районним судом м. Житомира про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» у сумі 170 083,50 грн. в межах цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування заяви вказало, що що рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15.04.2016 р. у справі №295/676/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованості за кредитним договором у розмірі 170 083,50 грн., з яких складається з: заборгованість по тілу кредиту 110 109,63 грн.; простроченої заборгованості по тілу кредиту 4 619,72 грн.; поточної заборгованості по відсотках 2828,92 грн.; простроченої заборгованості по відсоткам 21 553,79 грн.; заборгованості по комісії 1560,00 грн.; заборгованості по пені 22 454,44 грн; суми штрафу 696,00 гривень.

Для виконання вищезазначеного рішення суду було видано виконавчі листи, що перебували на виконанні у Богунському ВДВС м. Житомира на підставі яких було відкрито виконавче провадження № 54002088.

27.11.2020 р. вказане виконавче провадження було закінчене на підставі постанови державного виконавця Богунського ВДВС м. Житомира про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», однак оригінал виконавчого документу не був отриманий стягувачем, що і є підставою для звернення з заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

В судовому засіданні представник заявника наполягав на задоволені заяви.

Представник відповідача за первинним позовом заперечував проти задоволення заяви.

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що заява про заміну стягувача у виконавчому документі не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу (правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 року у справі № 752/8842/14-ц).

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору.

В заяві про засімну сторони та видачу дубліката зазначено, шо 02.11.2017 між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» було укладено договір N? 52 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» набуло прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором N? IKIZG.232154.001 від 19.02.2014, що підтверджується договором? 52 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги та платіжним дорученням N? 106 від 24 жовтня 2017 року.Тобто, станом на даний час ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» є правонаступником стягувача (кредитора) з усіх питань, які пов?язані з виконанням виконавчого листа, який виданий 09.06.2016 Богунським районним судом міста Житомира у справі N? 295/676/16-ц, боржником у якому зазначена ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідно до вищезазначеного договору про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором IKIZG.232154.00. від 19.02.2014 року у розмірі 389 179,54 гривень, з яких:

- заборгованість за кредитом - 98 576,55 грн.;

- поточна заборгованість за відсотками користування кредитом - 1931,74 грн.;

- заборгованість за комісією - 120,00 грн;

- штрафи, пені - 195492,45 грн.;

- прострочена заборгованість за кредитом - 16152,80 грн.;

- прострочена заборгованість за комісією - 4080,00 грн.

- прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом 72 826,00 гривень.

Отже обсяг прав, що перейшли до нового кредитора ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС», встановлені договором про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги N? 52 від 02.11.2017 року укладеного між ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» обмежується розміром 389 179,54 гривень.

Враховуючи, що рішення Богунського районного суду м. Житомира було постановлене 15.04.2016 року, а Договір про відступлення права вимоги укладений 02.11.2014 року, то цілком очевидно, що визначена в Договорі заборгованість за Кредитним договором у розмірі 389 179,54 гривень включає в себе заборгованість за рішенням Богунського районного суду м. Житомира у розмірі 170 083,50 гривень.

Звертаючись до суду з даною заявою ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» замовчує той факт, що після набуття ним права вимоги до ОСОБА_1 ним було здійснено звернення до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємеця І.О. з метою вчинення виконавчого напису нотаріуса.

12.01.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 52,69 кв.м., що належить ОСОБА_1 . Строк за який проводиться стягнення з 02.11.2017 року по 03.11.2017 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного майна задовольнити вимоги ТОВ «Європартнер фінанс», які станом на 03.11.2017 року складають 389 179,54 грн, з яких - заборгованість за кредитом - 98 576,55 грн, поточна заборгованість за відсотками користування кредитом - 1931,74 грн, заборгованість за комісією - 120,00 грн, штрафи, пені - 195492,45 грн, прострочена заборгованість за кредитом - 16152,80 грн, прострочена заборгованість за комісією - 4080,00 грн.

В подальшому, 23.02.2018 року старшим державним виконавцем Богунського ВДВС м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області Левківською Л.І. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №76 від 12.01.2018 року та про арешт майна боржника ОСОБА_1 , виконавче провадження №55870792.

20.07.2018 року начальником Богунського ВДВС м. Житомир до Житомирської філії ДП «СЕТАМ», в рамках виконавчого провадження №55870792, направлено заяву на реалізацію арештованого майна - №43, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить боржнику ОСОБА_1

20.08.2018 року проведено електронні торги предмета іпотеки квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 про що складено Протокол № 353355.

05.09.2018 року головним державним виконавцем Богунського ВДВС м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області Васькевич Н.В. складено акт про проведені електронні торги предмета іпотеки.

05.09.2018 року головним державним виконавцем Богунського ВДВС м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області Васькевич Н.В. винесено постанову про зняття арешту та припинення іпотеки квартири квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ..

18.09.2018 р. старшим державним виконавцем Богунського ВДВС м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області Левківською Л.І. закінчено виконавче провадження.

02.10.2018 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу про проведення електронних торгів № 353355 від 20.08.2018 р., ціна примусової реалізації предмета іпотеки складає 583 800,00 грн.

Отримана від реалізації предмету іпотеки була розподілена наступним чином: 393 179,54 грн. було перераховано ТОВ «Європартнер фінанс» в якості погашення заборгованості за Кредитним договором IKIZG.232154.00. від 19.02.2014 р. (той же договір з приводу якого було винесено рішення Богунського районного суду м. Житомира); 5492,18 грн. КП «Житомирводоканал»; 4978,78 грн. ПП «КВЖРЕП №8».

Вищезазначений розподіл підтверджено постановою Верховного Суду від 10.01.2025 року №295/9940/20 (стор. 14) за позовною заявою ОСОБА_1 про витребування з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності.

Отже, вбачається що ТОВ «Європартнер фінанс» повністю задовільнив свої вимоги, що набув на іпдставі укладеного з ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» договору про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги N? 52 від 02.11.2017 року, що як було визначено вище обмежені сумою у 389 179,54 грн.

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 27.01.2021 № 334/7136/17 зроблено наступний висновок:

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з частиною першою, третьою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

За змістом частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України "Про іпотеку", у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною першою статті 36 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону України "Про іпотеку").

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України "Про іпотеку", у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

- передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

- право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно з частиною четвертою статті 36 Закону України "Про іпотеку", у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Статтею 41 Закону України "Про іпотеку", у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлювалось, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

За змістом статті 49 Закону України "Про іпотеку", у редакції, чинній на час набуття іпотекодержателем майна у власність, встановлювалось, що протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Буквальне тлумачення наведених положень статті 36 Закону України "Про іпотеку" та статті 41 Закону України "Про іпотеку" дає підстави для висновку, що законодавцем встановлено різні способи позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки: статтею 36 Закону України "Про іпотеку" - шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки чи шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки, а статтею 41 Закону України "Про іпотеку" - шляхом продажу з прилюдних торгів на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно з статтею 591 ЦК України якщо публічні торги оголошено такими, що не відбулися, предмет застави може бути за згодою заставодержателя та заставодавця переданий у власність заставодержателя за початковою ціною, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 4 ст. 591 ЦК України визначає, якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні по суті положення містить частина восьма статті 47 Закону України «Про іпотеку", у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, якою передбачено, що якщо сума, одержана від реалізації предмета іпотеки, не покриває вимоги іпотекодержателя, він має право отримати решту суми з іншого майна боржника у порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що наслідки, передбачені частиною четвертою статті 36 Закону України "Про іпотеку", у редакції, до внесення змін Законом України від 03 липня 2018 року N 2478-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування" та аналогічні наслідки, передбачені частиною п`ятою статті 36 Закону України "Про іпотеку" в редакції Закону України від 03 липня 2018 року N 2478-VIII (щодо фізичних осіб), про те, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними застосовується до правовідносин іпотекодержателя та боржника, у яких стягнення на предмет іпотеки відбулось у способи, визначені статтею 36 Закону України "Про іпотеку", а саме: шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки чи шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі.

Отже, з наведеної постанови Верховного Суду вбачається, що якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

В контексті даної справи вбачається і це підтверджено рішеннями суду які набрали законної сили, що заборгованість право вимоги за якою ТОВ «Європартнер фінанс» отримало в результаті укладення договору відступлення права вимоги є повністю погашеною в результаті примусового виконання виконавчого напису про звернення стягнення на іпотечне майно, яким було забезпечене основне зобов`язання тому вимога ТОВ «Європартнер фінанс» про заміну стягувача у виконавчому документі не може бути задоволена, оскільки це надасть змогу ТОВ «Європартнер фінанс» примусового виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15.04.2016 року і призведе до необгрунтованого подвійного стягнення заборгованості за кредитним договором яка є погашеною, а також призведе до збільшення обсягу заборговансті на 170 083,50 гривень (заборгованість за рішенням суду), тоді як ТОВ «Європартнер фінанс» набуло право вимоги тільки в розмірі 393 179,54 грн.

Виходячи з вищевикладено, суд дійшов висновку що заява ТОВ «Європартнер фінанс» про заміну стягувача у виконавчому документі та видачу дублікату виконавчого листа не підлягає задоволенню у зв`язку з її необгрунтованістю.

Керуючись ст. 208, 209, 210, 293 ч. 1 ст. 378, п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», «Про іпотеку», суд

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому документі та видачу дубліката виконавчого документа, а саме у виконавчому листі № 295/676/16-ц від 09.06.2016 р. виданого Богунським районним судом м. Житомира про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» у сумі 170 083,50 грн. в межах цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 16.01.2026 р.

Судя Богунського районного

суду м. Житомира І. ПЕРЕКУПКА