Номер провадження: 22-з/813/26/26
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

учасники справи: позивач Обслуговуючий кооператив «Дербі», відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження заву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови про стягнення витрат на правову допомогу

за апеляційними скаргами Обслуговуючого кооперативу «Дербі» в особі свого представника Борогана Валентина Володимировича та ОСОБА_1

на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2024 року, ухвалене Малиновським районним судом м. Одеси у складі: судді Михайлюк O.A. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Дербі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Постановою Одеського апеляційного суду від 29 липня 2025 року апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Дербі» в особі свого представника Борогана Валентина Володимировича залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позову Обслуговуючого кооперативу «Дербі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу «Дербі» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4542 грн.

Справу вирішено в порядку письмового провадження.

12.08.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткової постанови про стягнення з Обслуговуючого кооперативу «Дербі» витрат на правову допомогу у розмірі 8000 грн.

Від Обслуговуючого кооперативу «Дербі» в особі свого представника Борогана В.В. надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить заяву залишити без задоволення.

Вказує, що доданий до апеляційної скарги договір про надання правничої допомоги від 16.01.2025 та акт виконаних робіт від 25.01.2025 не підтверджують надання допомоги відповідачки саме в даній справі, оскільки не містять чіткого предмета позову, номеру справи, а отже ОСОБА_1 не доведено належними, достатніми та допустимими доказами понесені нею витрати.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Колегія суддів, дослідивши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За положенням ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 369/7551/21 зазначено, що виходячи зі змісту ч. 8 ст. 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою-третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Аналіз положень статті 126, частини восьмої статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, якщо причини пропуску цього строку не є поважними.

Верховний Суд в ухвалі від 31 серпня 2021 року у справі № 748/1027/21 (провадження № 61-551св22) залишив без розгляду заяву стягувача про ухвалення додаткового рішення у справі № 748/1027/21 про стягнення витрат на правничу допомогу, зазначивши, що заявник звернувся до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі поза межами строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України, клопотання про поновлення такого строку не заявляв.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».

Із матеріалів справи вбачається, що звертаючись з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 просила стягнути з позивача на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Підтвердженням надано договір про надання правничої допомоги № 16/01/24/01 від 16 січня 2025 року, Акт надання послуг за Додатком № 16/01/24/01 від 16 січня 2025 року та квитанцію до прибуткового касового ордера № 16/01/24/01 від 27 січня 2025 року про сплату за юридичні послуги у сумі 8000 грн (а.с. 218-220).

Постановою Одеського апеляційного суду від 29 липня 2025 року, повний текст якої складено 29 липня 2025 року, апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Дербі» в особі свого представника Борогана Валентина Володимировича залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позову Обслуговуючого кооперативу «Дербі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено. Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу «Дербі» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4542 грн.

Питання про стягнення витрат на правову допомогу апеляційним судом не вирішено.

Тобто, апеляційним судом не було вирішено питання щодо судових витрат, і у відповідності до вимог п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 270 ЦПК України таке має бути вирішено, оскільки із відповідною заявою заявник звернувся протягом строку на виконання судового рішення.

Натомість, оцінюючи надані заявником докази, слід дійти висновку, що ані з Договору про надання правової допомоги № 16/01/24/01, ані з Акту як Додатку № 7 до Договору № 16/01/24/01 не вбачається надання правової допомоги ТОВ «Юридична компанія Рубікон» заявниці саме у справі № 521/10333/24.

Зміст квитанції про сплату заявницею ТОВ «Юридична компанія Рубікон» 8000 грн 27.01.2025 також не містить вказівки про справу, за надання правової допомоги, в якій сплачується сума, а є лише посилання на номер договору.

Будь-якої участі представники ТОВ «Юридична компанія «Рубікон», за матеріалами справи, у справі № 521/10333/24 не брали.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 227/2301/21 у тексті договору та квитанції відсутні будь-які посилання на те, що правнича допомога надавалась адвокатом саме у даній справі. Інших доказів, які б свідчили про пов`язаність договору, а відповідно й сплаченого позивачем гонорару із цією справою, суду не надано. Приведення у тексті відзиву на касаційну скаргу опису робіт, наданих адвокатом, таким доказом бути не може. Таким чином, Велика Палата дійшла висновку про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами його вимоги про відшкодування витрат, понесених на правову допомогу в цій справі. При цьому, слід наголосити, що не можуть бути покладені на відповідача витрати на правову допомогу, надані в інших судових справах або за представлення інтересів особи в інших органах, організаціях та установах, що не пов`язані з розглядом справи.

Вказане відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України має застосовуватися при виборі і застосуванні відповідної норми права.

Таким чином, за наведених обставин справи, оскільки заявником не доведено належними та допустимим доказами у розумінні вимог ст. 77, 78 ЦПК України понесення витрат на правову допомогу, її заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 141, 270, 381 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Дата складення повного тексту ухвали 27 січня 2026 року

Судді: М.В. Назарова

В.А. Коновалова

В.В. Кострицький