Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1795/25
Провадження № 2/542/128/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2026 року селище Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Шарової-Айдаєвої О.О.,
секретаря судового засідання - Карась В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 90).
Своєю ухвалою від 20 листопада 2025 року суд витребував у АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо випуску банківської картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_2 ) та інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 09 жовтня 2024 року по 15 грудня 2024 року включно (а.с. 98-99).
Витребувана судом інформація надійшла до суду 06 січня 2026 року (а.с. 113-117).
Аргументи учасників справи
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «БІЗПОЗИКА» посилалось на те, що 09 жовтня 2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 512291-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
ТОВ «БІЗПОЗИКА» 09 жовтня 2024 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 512291-КС-001 про надання кредиту.
09 жовтня 2024 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 512291-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою.
ТОВ «БІЗПОЗИКА» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0367 на номер телефону НОМЕР_3 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який Боржником було введено/відправлено.
Позивачем вказано, що таким чином, 09 жовтня 2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 512291-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 6000 грн 00 коп., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 , яку Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).
Також, позивачем зазначено, що 11 жовтня 2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 512291-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якої Позичальнику надано додатково кредит в сумі 3000 грн 00 коп.
Позивачем наголошено на тому, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» не нараховувало неустойку (у формі пені чи штрафу) та не нараховувало процентів після закінчення строку дії договору.
Вказано, що відповідно до умов кредитного договору встановлена комісія за надання кредиту.
З огляду на викладене, позивач звернувся до суду та просив стягнути вказану заборгованість.
Відповідно до інформації, наданої Виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 89).
Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 21 жовтня 2025 року направлялась на зареєстровану адресу відповідача, однак разом із судовою повісткою, повернулись до суду із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою» від 29 жовтня 2025 року (а.с. 92-95).
Відповідно до змісту пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, зазначена ухвала вважається такою, що вручена відповідачу.
В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 21 жовтня 2025 року суд встановлював ОСОБА_1 п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов.
Відзиву на позов від відповідача до суду не надходило.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів.
Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 112). У прохальній частині позовної заяви позивач просив розгляд справи здійснювати за відсутності його представника та не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 9-зі звороту).
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не надавала.
Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 02 лютого 2026 року, яка направлялась на зареєстровану адресу відповідача повернулась до суду із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою» від 29 грудня 2025 року (а.с. 109-111).
З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачу, отже суд доходить висновку про те, що відповідач є такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання.
Оскільки, судова повістка є такою, що врученою відповідачу та враховуючи неподання нею відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів.
За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.
Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» 09 жовтня 2024 року направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 512291-КС-001 про надання кредиту (а.с. 29-30).
09 жовтня 2024 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 512291-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою (а.с. 41а).
09 жовтня 2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 512291-КС-001 про надання кредиту (надалі також - договір), підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 19-28).
Відповідно до пункту 2.1. договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 6000 грн 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та Комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика».
Згідно з пунктами 2.3. - 2.4. договору, строк, на який надається кредит: 16 тижнів; стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1%, фіксована.
Відповідно до пункту 2.5. договору, комісія за видачу кредиту: 1200 грн 00 коп. Комісія нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору.
Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит також належить до комісії за видачу кредиту і може одноразово нараховуватись при кожному отриманні Позичальником у кредит додаткових грошових коштів, якщо нарахування комісії за видачу додаткових грошових коштів передбачено відповідними додатковими угодами до цього Договору, якими сторони оформили отримання Позичальником у кредит додаткових грошових коштів.
Пунктом 3.1. договору передбачено, що він укладається з використанням ІКС Кредитодавця дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом надання пропозиції укласти Договір (оферти) Кредитодавцем та її прийняття (акцептування) Позичальником.
Відповідно до пункту 4.1. договору передбачено, що Кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дня укладення Договору надати Позичальнику кредит в сумі, вказаній в пункті 2.1. Договору, шляхом безготівкового переказу коштів на реквізити електронного платіжного засобу, який зазначений у розділі 12 Договору.
Згідно з пунктом 4.6. договору Кредитодавець протягом строку дії цього Договору в односторонньому порядку має право поінформувати Позичальника про наявність у нього можливості збільшити розмір кредиту, що надається Позичальнику за цим Договором та збільшити строк кредитування за цим Договором шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника інформації про його можливість отримати у кредит додаткові кошти. Надання додаткових грошових коштів Позичальнику у рахунок кредиту та збільшення строку кредитування за цим договором відбувається на підставі додаткового договору до цього Договору, який сторони погодили іменувати у своїх відносинах Додатковою угодою, порядок укладення якої визначено цим Договором.
Пунктом 4.8. договору передбачено, що після підписання Додаткової угоди до Договору на умовах визначених п. 4.7. цього Договору Кредитодавець здійснює надання додаткових коштів в порядку, зазначеному в цьому Договорі.
Дослідивши зміст паспорту споживчого кредиту, суд встановив, що у вказаному паспорті визначені умови надання кредиту, реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту, умови нарахування відсотків у разі прострочення виконання зобов`язання, визначена комісія за надання кредиту, встановлені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором. Вказаний паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 (а.с. 16-18).
Також, позивачем до позовної заяви додано анкету клієнта, що містить суму бажаного кредиту, номер банківської картки боржника, номер телефону позичальника (а.с. 60).
У подальшому, судом встановлено, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» 11 жовтня 2024 року направило ОСОБА_1 пропозицію укласти додаткову угоду № 1 (оферту) до договору № 512291-КС-001 про надання кредиту від 09 жовтня 2024 року (а.с. 44-45).
11 жовтня 2024 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання додаткової угоди № 1 до договору № 512291-КС-001 про надання кредиту від 09 жовтня 2024 року (а.с. 46-47).
11 жовтня2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору № 512291-КС-001 про надання кредиту від 09 жовтня 2024 року (надалі також - додаткова угода № 1), підписану одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 42-43).
Відповідно до пункту 1. додаткової угоди № 1 Кредитодавець та Позичальник підтверджують, що станом на 11.10.2024 сума неповернутого Позичальником кредиту становить: 6000 грн, сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить: 180 грн, сума нарахованої та несплаченої комісії становить: 1200 грн.
Згідно з пунктом 2. додаткової угоди № 1 Кредитодавець і Позичальник домовились, що з дати укладення додаткової угоди: кредит збільшується на 3000 грн; після збільшення суми кредиту, загальний розмір отриманого (відповідно до договору та додаткової угоди) та неповернутого Позичальником кредиту складатиме 9000 грн.
Відповідно до пункту 4. додаткової угоди № 1 комісія за надання додаткової суми кредиту: 600 грн.
Відповідно до пункту 6. додаткової угоди № 1 враховуючи умови п. 1.-5. додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п. 4.2.2 договору та викласти додаток № 1 та додаток № 2 до договору в нових редакціях, що додаються до цієї додаткової угоди.
Пунктом 7. додаткової угоди № 1 передбачено, що всі інші умови договору, що не змінені додатковою угодою, залишаються чинними та Сторони підтверджують свої зобов`язання ними.
Також, судом встановлено, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» 08 грудня 2024 року направило ОСОБА_1 пропозицію укласти додаткову угоду № 2 (оферту) до договору № 512291-КС-001 про надання кредиту від 09 жовтня 2024 року (а.с. 52-53).
08 грудня 2024 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання додаткової угоди № 2 до договору № 512291-КС-001 про надання кредиту від 09 жовтня 2024 року (а.с. 54-55).
08 грудня2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 2 до договору № 512291-КС-001 про надання кредиту від 09 жовтня 2024 року (надалі також - додаткова угода № 2), підписану одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 50-51).
Відповідно до пунктів 1.-2. додаткової угоди № 2 Кредитодавець та Позичальник підтверджують, що станом на 08.12.2024 сума неповернутого Позичальником кредиту становить: 6591 грн 62 коп. та, що на дату укладення додаткової угоди Позичальником в повному обсязі виконано зобов`язання по оплаті процентів за користування кредитом та комісії, які нараховані на підставі договору.
Відповідно до пункту 4. додаткової угоди № 2 сторони домовились, що строк кредитування продовжується до 116 днів з дати укладення цієї додаткової угоди. З урахуванням цього, загальний строк кредитування за договором становить 229 днів.
Згідно з пунктом 5. додаткової угоди № 2 комісія за надання додаткової суми кредиту: 2600 грн.
Відповідно до пункту 8. додаткової угоди № 2 враховуючи умови п. 1.-5. додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п. 2.7. зокрема щодо строку дії договору - до 25.05.2025, п. 4.2.2. договору та викласти додаток № 1 та додаток № 2 до договору в нових редакціях, що додаються до цієї додаткової угоди.
Пунктом 9. додаткової угоди № 2 передбачено, що всі інші умови договору, що не змінені додатковою угодою, залишаються чинними та Сторони підтверджують свої зобов`язання ними.
Таким чином, ТОВ «БІЗПОЗИКА» виконало свої зобов`язання за кредитним договором та додатковими угодами у повному обсязі, а саме: надало відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором та додатковими угодами.
Відповідно до пункту 5.2.3. договору позичальник зобов`язаний повернути Кредит, сплатити Проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором, до закінчення строку (терміну) дії договору.
Відповідач ОСОБА_1 не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором.
У той же час, відповідач, яка зобов`язувалась здійснювати погашення кредиту та процентів, свої зобов`язання не виконала.
Станом на дату звернення до суду сума заборгованості ОСОБА_1 залишається непогашеною.
Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.
Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.
Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Висновки щодо правозастосування
Судом встановлено, що 09 жовтня 2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 був укладений електронний договір № 512291-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 6000 грн 00 коп. строком з 09 жовтня 2024 року по 29 січня 2025 року.
У подальшому, 11 жовтня 2024 року на підставі додаткової угоди № 1 до договору № 512291-КС-001 про надання кредиту від 09 жовтня 2024 року позичальнику ОСОБА_1 збільшено кредит на 3000 грн 00 коп.
Відповідно до інформаційних довідок Товариства з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» про перерахування суми кредиту, грошові кошти за договором та додатковими угодами перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 61-63).
Відомості про отримання кредитних коштів також підтверджуються інформацією, наданою АТ КБ «Приватбанк» у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від 20 листопада 2025 року (а.с. 113-117).
Доказів на спростування факту укладення вказаного договору, додаткових угод та отримання кредитних коштів відповідачем не надано.
Відповідач ОСОБА_1 не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення в повному обсязі заборгованості за кредитом та процентами, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ТОВ «БІЗПОЗИКА» не повернуті, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом стягнення заборгованості за договором № 512291-КС-001 про надання кредиту від 09 жовтня 2024 року.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Розподіл судових витрат
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422 грн 40 коп. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 280-281 ЦПК України,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», , бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва