Справа № 548/76/26
Провадження №4-с/548/4/26
У Х В А Л А

15.01.2026 м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Лідовець Т. М., розглянувши скаргу ОСОБА_1 , державний виконавець Хорольський відділ Державної виконавчої служби у Лубенському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, позивач акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз", третя особа ОСОБА_2 , на дії/бездіяльність органу примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

до Хорольського районного суду Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_1 , державний виконавець Хорольський відділ Державної виконавчої служби у Лубенському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, позивач акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз", третя особа ОСОБА_2 , на дії/бездіяльність органу примусового виконання.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог частин 1-4 статті 448 ЦПК України скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скарга подається в письмовій формі і підписується стороною виконавчого провадження, її представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

До скарги додаються; зокрема 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і такі документи раніше не подавалися.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Статтею 62 ЦПК України передбачено перелік документів, що підтверджують повноваження представника у суді. Зокрема, згідно із частиною четвертою вказаної статті повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Згідно із частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Положення частини другої статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що ордер - це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

До матеріалів скарги не додано жодного документа який підтверджує повноваження адвоката Третяк К. П. бути представником ОСОБА_1 .

Відповідно до частини п`ятої статті 448 ЦПК України суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду протягом чотирьох днів після її надходження до суду.

Положеннями частини першої статті 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно із частиною другою статті 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 127 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що суди повинні враховувати, що такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові (постанова Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19).

Перелік поважності причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

У скарзі зазначено, що скаржник дізналась про порушення своїх прав 19.11.2025, і оскільки ОСОБА_1 реалізовувала передбачене законом право на отримання безоплатної правничої допомоги, а доручення адвокату на представництво інтересів ОСОБА_1 було надано лише 09.01.2026, просила поновити строк на подачу скарги.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до скарги не додано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин, тому суд позбавлений можливості встановити чи пропущено скаржником строк за поважних причин.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Частиною другою статті 449 ЦПК України передбачено, що у разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що скаржником не зазначено причин пропуску десятиденного строку, встановленого пунктом а) частини першої статті 449 ЦПК України, суд дійшов висновку про залишення скарги без розгляду та повернення її скаржнику.

Керуючись статтями 126, 127, 448, 449 ЦПК України, суд

постановив:

відмовити ОСОБА_1 у поновленні пропущеного процесуального строку на оскарження постанови державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 , державний виконавець Хорольський відділ Державної виконавчої служби у Лубенському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз", третя особа ОСОБА_2 , на дії/бездіяльність органу примусового виконання залишити без розгляду та повернути заявнику.

Роз`яснити, що ОСОБА_1 після усунення умов, що були підставою для залишення скарги без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Суддя Т. М. Лідовець