Справа № 710/1854/25
Провадження № 2/710/14/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2026 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Побережна Н.П.,

секретаря судового засідання Слободяник І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

05.12.2025 на електронну адресу Шполянського районного суду Черкаської області, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи підсистеми "Електронний суд", надійшов згаданий позов у якому позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 150066 від 15.08.2024 у розмірі 12 667,10 грн, а також судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7000,00 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Аргументи учасників справи.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 15.08.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» (надалі - Первісний Кредитор, Кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі Відповідач, Позичальник) укладено кредитний договір № 150066 на суму 6 945,00 грн.

На виконання умов Кредитного договору, 15.08.2024 Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № НОМЕР_1 (далі - Платіжна картка) Відповідача, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Первісного кредитора. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі.

10.10.2024 Первісний Кредитор та Позивач уклали Договір факторингу № 10102024 (далі Договір факторингу 1) згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.

Згідно з умовами Кредитного договору Відповідач зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному Кредитним договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором.

Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить 12 667,10 грн., яка складається з: 6 945,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 5 321,10 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 401,00 грн. - заборгованість по комісії.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 15.12.2025, відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд цієї цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Позивач до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У позовній заяві міститься прохання провести розгляд справи за відсутності позивача. Крім цього позивач не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав письмову заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. (а.с. 20).

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 15.08.2024 ОСОБА_1 підписав Електронним підписом з одноразовим ідентифікатором ( a0a74db1 ) Паспорт споживчого кредиту запропонований йому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС"». Основними умовами кредитування з урахування побажань спожива є: тип кредиту: - кредит; сума/ ліміт кредиту 6945,00 грн; строк кредитування 70 днів; мета отримання кредиту задоволення потреб Позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, Ремонт авто, сплата комісії, інші не заборонені законодавством цілі; спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом на рахунки Позичальника, здійснення платежів на користь Кредитодавця. Кредит надається не пізніше наступного дня з моменту укладення договору за умови надання забезпечення та/або укладення договорів про надання супровідних послуг, якщо такі передбачаються, в наступному порядку: у розмірі 5000.40 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_2 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 1944.60 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини; процентна ставка відсотків річних 586,00%, тип процентної ставки фіксована; Комісія за управління та обслуговування кредиту, що нараховується за зниженим тарифом за кожний період користування кредитом між датами здійснення чергового платежу згідно графіку платежів у розмірі 1,00 гривня та підлягає сплаті Позичальником у кожну дату чергового платежу, визначеного графіком платежів; комісія за надання кредиту складає 1 944,60 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення кредитного договору за ставкою 28,00% від загальної суми кредиту за рахунок кредиту; загальні витрати за кредитом 7270.70 грн. (сім тисяч двісті сімдесят грн. сімдесят коп.). Реальна річна процентна ставка, відсотків річних 637 178,55 % річних. Порядок повернення кредиту Кількість та розмір платежів, періодичність внесення - (надається у вигляді графіку платежів, у якому визначаються кількість, розмір платежів та періодичність їх внесення). Якщо Позичальник не сплатив/не повністю сплатив періодичний платіж в день настання дати його належної сплати, визначеної Графіком платежів, а також протягом 5 календарних днів після настання дати платежу, то на 6-й день від дати неналежної сплати Позичальник, якщо тільки він не звільнений від обов`язку сплачувати неустойку, згідно чинного законодавства, зобов`язаний сплатити на користь Кредитодавця штраф у розмірі 100,00 грн. (сто грн. 00 коп.), а в подальшому починаючи з 7-го дня пеню в розмірі, що становить 10,00 грн. (десять грн. 00 коп.) за кожний календарний день прострочення та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Сукупний розмір нарахованих штрафу та пені не повинен перевищувати 50,00 % від суми наданого кредиту. Дата надання інформації 15.08.2024.

ОСОБА_1 (позичальник) з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором (fe370a06 ) підписав договір про споживчий кредит №150066 від 18.08.2024 (індивідуальна частина) із Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТПЛЮС» (кредитодавець).

За умовами цього договору Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.2.6. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.2.2.1 Договору (далі кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6. Договору.

Згідно п. 2.2.1. підписаного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 6945.00 грн. (шість тисяч дев`ятсот сорок п`ять грн. 00 коп.) надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 5000.40 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_2 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 1944.60 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини..

Згідно п. 2.6 Договору, загальний строк кредитування за цим Договором складає 70 днів з 15.08.2024 р. (дата надання кредиту) по 24.10.2024.

Відповідно до п. 2.5 згаданого договору, комісія за надання кредиту складає 1 944,60 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 28,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісіїза надання кредиту не може бути змінено.

Пунктом 2.1.6 цього договору передбачено, що періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні. Конкретні дати вказані в графіку платежів.

Згідно п. 2.7.1 Договору, денна процентна ставка складає: 7270.70 грн. (сім тисяч двісті сімдесят грн. сімдесят коп.) / 6945.00 грн. (шість тисяч дев`ятсот сорок п`ять грн. 00 коп.) / 70 днів * 100% = 1,4956%/день

Згідно п. 2.10 укладеного рішення, якщо Позичальник не сплатив/не повністю сплатив періодичний платіж в день настання дати його належної сплати, визначеної Графіком платежів, а також протягом 5 календарних днів після настання дати платежу, то на 6-й день від дати неналежної сплати Позичальник, якщо тільки він не звільнений від обов`язку сплачувати неустойку, згідно чинного законодавства, зобов`язаний сплатити на користь Кредитодавця штраф у розмірі 100,00 грн. (сто грн. 00 коп.), а в подальшому починаючи з 7-го дня пеню в розмірі, що становить 10,00 грн. (десять грн. 00 коп.) за кожний календарний день прострочення та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) нарахована за порушення зобов`язань Позичальником не може перевищувати 50 відсотків від загальної суми кредиту одержаного Позичальником за цим Договором, а у випадку, якщо загальний розмір кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, сукупна сума неустойки не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної Позичальником за цим договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Вказана пеня розраховується по дату повного погашення простроченої заборгованості, включаючи день такого погашення або до досягнення максимально можливого розміру визначеного цим пунктом.

Згідно графіку платежів за кредитним договором, який є додатком до договору про споживчий кредит №150066 від 15.08.2024, передбачено 5 платежів, із періодичністю здійснення кожні 14 днів. Сума одного платежу 2454,22 грн. Загальна вартість кредиту 14215,70 грн.

Відповідно до виписки з особового рахунку за Кредитним договором №150066 від 15.08.2024 виданої ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» за кредитним договором №150066 від 15.08.2024 станом на 01.11.2025 становить 12667,70 грн. До зазначеної суми входить: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 6945,00 грн; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 5321,00 грн, прострочена заборгованість за комісією в розмірі 401,00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого ТОВ ФК «КРЕДІПЛЮС» станом 24.10.2024 заборгованість ОСОБА_1 за договором №150066 становить 12667,10 грн., із яких тіло кредиту 6945,00 грн.; відсотки -5321,10 грн.; комісія - 401,00 грн.

10.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредіплюс» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «ЕЙС» (фактор) укладено договір факторингу № 10102024. Згідно з п.2.1. цього договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.2.3 Договору Розмір оплати послуг Фактора за надання фінансування Клієнту за цим Договором за кожен Реєстр прав вимоги становить 100,00 (сто) гривень 00 копійок (надалі «Ціна продажу»), що сплачуються Клієнтом протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати складання кожного Реєстру прав вимог на банківський рахунок Фактора, зазначений у відповідному пункті цього Договору. Згідно п.4.1 цього договору, Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог та Акту приймання-передачі Реєстру, по формі встановленій у відповідному Додатку.

Відповідно до акту приймання передачі реєстру №4 до Договору факторингу №10102024 від 10.10.2024, який був складений 07.01.2025, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» (надалі «Фактор»), в особі Директора Полякова Олексія Володимировича, який діє на підставі Статуту з одного боку, та ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» (надалі «Клієнт»), в особі директора Македонського Олександра Євгеновича, який діє на підставі Статуту, з іншого боку, які разом далі по тексту іменуються як «Сторони», уклали цей Акт про наступне: Згідно з вимогами п. 4.1 Договору факторингу № 10102024 від «10» жовтня 2024 року (надалі Договір), Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників Клієнта від «07» січня 2025 року, складений за формою згідно із Додатком № 1 до Договору та документи підтверджуючі право вимоги Клієнта. Кількість боржників: 789 Загальна сума заборгованості: 10 370 323 грн. 15 коп. Сума фінансування, що підлягає сплаті 630 976 грн. 77 коп.

Відповідно до витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №10102024 від 10 жовтня 2024 року Реєстр прав вимог №4 складеного 07.01.2025, зазначений ОСОБА_1 , номер кредитного договору № 150066 від 15.08.2024; сума заборгованості за основною сумою боргу 6975,00 грн, сума заборгованості за відсотками 5321,10 грн, сума заборгованості за комісією 401,00 грн.

Відповідно до інформації наданої АТ КБ «ПриватБанк», лист №20.1.0.0.0/7-251229/67660-БТ від 30.12.2025, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , рахунок № НОМЕР_4 . Згідно виписки за договором б/н за період з 15.08.2024- 20.08.2024 підтверджується зарахування коштів 15.08.2024 ОСОБА_1 у розмірі 5000,40 грн.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ст.205 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», у разі якщо зазначені у частині першій цієї статті договори укладаються щодо фінансових послуг, такі договори укладаються відповідно до вимог, встановлених Законом України "Про фінансові послуги та фінансові компанії".

Згідно ч.1, 2 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача.

Відповідно до п.п 27, 33, 56, 64, 65 п.1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» кредит - грошові кошти, які надаються надавачем фінансових послуг (кредитодавцем) особі (позичальнику) у користування на поворотній основі на визначений строк із сплатою процентів; надавач фінансових послуг - фінансова установа, а у випадках, прямо визначених спеціальними законами, - інша юридична особа або філія іноземної юридичної особи, яка має право надавати фінансові послуги відповідно до цього Закону та спеціальних законів; споживач фінансових послуг (далі - споживач) - фізична особа, яка звертається за наданням фінансових послуг до надавача фінансових послуг та/або посередника або користується послугами надавача фінансових послуг та/або посередника для задоволення особистих потреб, не пов`язаних із підприємницькою або незалежною професійною діяльністю; фінансова послуга - операція або декілька операцій, пов`язаних однією правовою метою, з фінансовими засобами, що здійснюються в інтересах інших осіб, ніж надавач такої фінансової послуги, а також послуги, прямо визначені спеціальними законами як фінансові послуги; фінансова установа - юридична особа, метою створення якої є здійснення діяльності з надання фінансових послуг, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг на підставі відповідної ліцензії, виданої Регулятором. Не є фінансовими установами надавачі супровідних послуг, які одночасно не надають також фінансові послуги, а також інші особи, які отримали ліцензію на здійснення діяльності з надання фінансових послуг без набуття статусу фінансової установи.

За змістом п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» видами фінансових послуг є: надання коштів та банківських металів у кредит.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» фінансова послуга надається на підставі договору, який укладається, змінюється, припиняється, виконання зобов`язань за яким забезпечується відповідно до вимог цивільного законодавства України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом та спеціальними законами.

Договір про надання фінансової послуги (крім договору, предметом якого є послуга з торгівлі валютними цінностями або виконання платіжної операції, якщо зобов`язання за відповідними правочинами повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення) укладається виключно в письмовій формі з дотриманням вимог Цивільного кодексу України, встановлених до письмової форми правочину:

1) у паперовій формі; або

2) у формі електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України"Про електронні документи та електронний документообіг"; або

3) у порядку, передбаченому законодавством України про електронну комерцію.

У разі недотримання письмової форми договору про надання фінансової послуги, якщо така форма договору передбачена цією частиною, такий договір є нікчемним.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст. 11Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно із ч.7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до ч.13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Відповідно до ч.1-4 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається кваліфікованим постачальником електронних довірчих послуг та включає:

надання користувачам електронних довірчих послуг засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки для генерації пар ключів та/або створення кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або перевірки кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки;

технічну підтримку та обслуговування наданих засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Кваліфікований електронний підпис чи печатка вважається таким, що пройшов перевірку та отримав підтвердження, якщо:

перевірку кваліфікованого електронного підпису чи печатки проведено засобом кваліфікованого електронного підпису чи печатки;

перевіркою встановлено, що відповідно до вимог цього Закону на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки був чинним кваліфікований сертифікат електронного підпису чи печатки підписувача чи створювача електронної печатки;

за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки здійснено ідентифікацію підписувача чи створювача електронної печатки;

під час перевірки за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки отримано підтвердження того, що особистий ключ, який належить підписувачу чи створювачу електронної печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки;

під час перевірки підтверджено цілісність електронних даних в електронній формі, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка.

Електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Згідно ч. 6 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі №757/40395/20 від 14.06.2022.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Згідно п.153 розділу VIII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів Затверджено Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 №164, документи за операціями з використанням платіжних інструментів можуть бути в паперовій та/або електронній формі.

Згідно п. 159 розділу VIIIцього положення, документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 (позичальник) з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором (fe370a06 ) підписав договір про споживчий кредит №150066 від 18.08.2024 (індивідуальна частина) із Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТПЛЮС» (кредитодавець).

Відповідно до умов кредитного договору (загальний розмір) кредиту становить 6945.00 грн (шість тисяч дев`ятсот сорок п`ять грн. 00 коп.) надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 5000.40 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_2 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 1944.60 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 70 днів з 15.08.2024 р. (дата надання кредиту) по 24.10.2024 р. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 586,00 % річних. Повернення кредиту повинно здійснюватися згідно графіку платежів.

Кошти були перераховані відповідачу -15.08.2024.

Проте, відповідач свої зобов`язання не виконав і не повернув суму кредиту та відсотки за користування у встановлений у договорі строк.

Суд уважає, що відповідач не спростував факту укладання ним договору про споживчий кредит №150066 від 18.08.2024 (індивідуальна частина).

Відповідач не спростував приналежність йому банківської картки № НОМЕР_3 та отримання кредитних коштів у розмірі 6945.00 грн. Більше того визнав позовні вимоги про що подав відповідну заяву.

10.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредіплюс» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «ЕЙС» (фактор) укладено договір факторингу № 10102024. За укладеним договором до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 150066 від 15.08.2024; сума заборгованості за основною сумою боргу 6975,00 грн., сума заборгованості за відсотками 5321,10 грн., сума заборгованості за комісією 401,00 грн.

Згідно із ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно ч.1 ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 10561 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до виписки з особового рахунку за Кредитним договором №150066 від 15.08.2024 виданої ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» за кредитним договором №150066 від 15.08.2024 станом на 01.11.2025 становить 12667,70 грн. До зазначеної суми входить: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 6945,00 грн; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 5321,00 грн, прострочена заборгованість за комісією в розмірі 401,00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого ТОВ ФК «КРЕДІПЛЮС» станом 24.10.2024 заборгованість ОСОБА_1 за договором №150066 становить 12667,10 грн, із яких тіло кредиту 6945,00 грн; відсотки -5321,10 грн; комісія -401,00 грн.

На позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню.

Відповідач не оспорював укладення чи не укладення кредитного договору та відповідно отримання кредитних коштів і користування ними.

Беручи до уваги вище вказані норм закону, умови договору про споживчий кредит №150066 від 18.08.2024 (індивідуальна частина), суд уважає що позов потрібно задовольнити в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При задоволенні позову суд стягує з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог на користь позивача понесені ним судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (50 % від суми 2422,40). Суд повертає позивачу 50% сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Щодо стягнення витрата на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн., суд зазначає таке.

Згідно із ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі №711/1783/20 від 10 серпня 2022 року, аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 757/60277/18-ц.

У постанові Верховного Суду від 27.07.2021 року у справі№ 671/1957/20 вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Так, на підтвердження витрат на правову допомогу, позивачем було надано: копія договору №20/08/25-01 від 20.08.2025 року про надання правничої допомоги укладеного між ТОВ «ФК «ЕЙС» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Соломко та партнери» (Адвокатське бюро), копію додаткової угоди від 11.09.2025 № 4 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №7073/10 від 19.10.2018. Копію акту прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025.

Надаючи оцінку зазначеним вимогам в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат, суд виходить з наступного.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009р., справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/WestAllianceLimited» проти України» від 02.06.2014р., за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002р., за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати послуг адвоката за вчинення наступних процесуальних дій:

- Складання позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» до позичальника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 150066 від 15.08.2024. 5000,00 грн; Вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є ОСОБА_1 , за кредитним договором № 150066 від 15.08.2024.- 1000,00 грн; Підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 150066 від 15.08.2024 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 -500,00 грн; Підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 150066 від 15.08.2024 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 500,00 грн.

Ураховуючи фактичні обставини справи, критерій складності позову, який містить лише одну позовну вимогу, а розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, сталість судової практики щодо предмету позову, а також з позиції пропорційності і розумності розміру витрат на правову допомогу, суд зменшує розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу та стягує із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 205, 526, 530, 553, 554, 625-628, 638, 651, 653, 1048, 1049, 1054, 10561, 1077, 1078, 1084 ЦК України, ст. ст. 8,13 Закону України «Про споживче кредитування», ст.ст.5, 6, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст.3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст. 1, 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141,137, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», заборгованість за договором про споживчий кредит №150066 від 15.08.2024 (індивідуальна частина) у розмірі 12667,10 грн. (дванадцять тисяч шістсот шістдесят сім гривень десять копійок), з яких: 6945,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 5321,10 грн. сума заборгованості за відсотками; 401,00 грн. сума заборгованості за комісією.

Стягнути із ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень).

Управлінню Державної казначейської служби України у Шполянському районі, Черкаської області, , що розташоване за адресою: 20603, вул. Соборна 36 б, м.Шпола, Черкаської області, здійснити повернення позивачу, Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», , юридична адреса: вул. Поправки Юрія, 6, каб. 13, м.Київ, 02094, інші відомості про особу суду не відомі, суму сплаченого судового збору 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок), що становить 50 % від сплаченої суми судового збору у розмірі 2422,40 грн., які були сплачені відповідно до платіжної інструкції № 30218 від 04.12.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», , юридична адреса: вул. Поправки Юрія, 6, каб. 13, м.Київ, 02094,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.П. Побережна