Провадження № 2/761/5647/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Левицька Т.В., розглянувши у приміщенні суду матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства культури та стратегічних комунікацій України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕЙТАРСЬКЕ» про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства культури та стратегічних комунікацій України № 416/0/16-11 від 06.06.2011 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства культури та стратегічних комунікацій України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕЙТАРСЬКЕ» про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства культури та стратегічних комунікацій України № 416/0/16-11 від 06.06.2011 року.

В своїй позовній заяві позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства культури та стратегічних комунікацій України № 416/0/16-11 від 06.06.2011 року «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» в частині визнання таким, що не підлягає занесенню до Державного реєстру нерухомих пам`яток України у зв`язку з невідповідністю критеріям, визначеним постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1760 «Про затвердження Порядку визначення категорій пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України», об`єкт культурної спадщини - флігель садиби по вул. Рейтарській, буд. 37-А у м. Києві.

До суду надійшли заперечення представника третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЙТАРСЬКЕ», в яких він просить відмовити у відкритті провадження по вказаній справі, посилаючись на те, що позовні вимоги мають ознаки публічно-правового спору, тобто підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Левицької Т.В.

Перевіривши матеріали вказаної позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження з огляду на те, що заявлені вимоги мають розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18 визначено, що критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) адміністративні справи за позовними заявами територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

Предметна та суб`єктна юрисдикція адміністративних судів визначена у ст. 19 КАС України.

Так, позивач всвоїй позовній заяві просить визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства культури та стратегічних комунікацій України № 416/0/16-11 від 06.06.2011 року «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» в частині визнання таким, що не підлягає занесенню до Державного реєстру нерухомих пам`яток України у зв`язку з невідповідністю критеріям, визначеним постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1760 «Про затвердження Порядку визначення категорій пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України», об`єкт культурної спадщини - флігель садиби по вул. Рейтарській, буд. 37-А у м. Києві.

Таким чином, заявлені позовні вимоги до Міністерства культури та стратегічних комунікацій України відносяться до юрисдикції адміністративних судів.

Отже, з урахуванням суб`єктного складу учасників справи, характеру правовідносин, суті спору, змісту позовних вимог, підстав для звернення до суду з вказаним позовом, суд дійшов до висновку, що вказана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства окружним адміністративним судом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства культури та стратегічних комунікацій України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕЙТАРСЬКЕ», повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства, тому суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 186, 352, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкриті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства культури та стратегічних комунікацій України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕЙТАРСЬКЕ» про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства культури та стратегічних комунікацій України № 416/0/16-11 від 06.06.2011 року.

Роз`яснити позивачу право на звернення з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: