ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 619/3428/25
Номер провадження 22-ц/818/1265/26
У Х В А Л А

03 лютого 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 619/3428/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про визнання зобов`язання таким, що припинилось, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2025 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (далі- ПрАТ «Харківенергозбут») задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Харківенергозбут» заборгованість за електричну енергію за період з 01 листопада 2022 року по 01 березня 2025 року у розмірі 90 025 грн 20 коп, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн та судові витрати на отримання інформації з Державного реєстру речових прав у розмірі 75,00 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Харківенергозбут» відмовлено.

На вказане судове рішення 29 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу.

01 грудня 2025 року Харківським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження за вказаними апеляційними скаргами та справу призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

30 січня 2026 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання АТ «Харківобленерго» негайно відновити електропостачання за адресою її місця проживання та заборонити АТ «Харківобленерго» вчиняти будь-які дії щодо обмеження або припинення постачання електричної енергії за вказаною адресою до закінчення апеляційного розгляду справи та набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову вказувала, що 29 січня 2026 року відповідачем було припинено подачу електроенергії до її будинку.

Житловий будинок обладнаний енергозалежною системою опалення. На даний час в будинку проживають її мати, ОСОБА_3 , особа з інвалідністю 1-ї групи та ВПО та неповнолітня дитина, ОСОБА_4 , 2013 року народження.

Відсутність світла призведе до вимерзання будинку та становить реальну загрозу життю інваліда та дитини. Також м. Дергачі є територією активних бойових дій, де згідно з Постановою КМУ № 206, відключення населення заборонено.

Вказувала, що сума боргу є спірною, а дії РЕМ щодо відключення - способом незаконного тиску.

Також посилалась на положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» як на підставу звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частин першої, другої стаття 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В статті 151 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту заяви.

Згідно з частиною шостою статті 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ставки судового збору за подання фізичними особами відповідних заяв до суду встановлені в Законі України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Платіжного доручення про сплату ОСОБА_1 судового збору до заяви про забезпечення позову не додано.

Натомість, у заяві ОСОБА_1 посилається на те, що вона звільнена від сплати судового збору відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

За змістом частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Споживачі як позивачі у справах, пов`язаних з порушенням їх прав звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях судового розгляду (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц).

У цій справі ОСОБА_1 за позовом ПрАТ «Харківенергозбут» має процесуальний статус відповідача, у зв`язку з чим до неї не може застосовуватися положення частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому судовий збір за подання цієї заяву про забезпечення позову повинен сплачуватися на загальних підставах.

Частиною десятою статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Також, судова колегія заважує, що у разі незгоди з діями ПрАТ «Харківенергозбут» щодо припинення електропостачання ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутися з окремим позовом до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 149, 151, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 619/3428/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про визнання зобов`язання таким, що припинилось, повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина