Номер провадження 6/754/107/26
Справа № 2-356/12
У Х В А Л А

Іменем України

02 лютого 2026 року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Скрипка О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Телявського Анатолія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

Приватний виконавець Ляпін Д.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви заявник вказує на те, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 63310344 з примусового виконання виконавчого листа № 2-356, виданого 15.11.2012 року Деснянським районним судом м.Києва, про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Центральне регіональне управління "ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість за основним боргом в сумі 18 809 доларів США 18 центів, що за курсом НБУ станом на 19.03.2012 року становить 150 191 грн. 30 коп., заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитним коштами в сумі 4 006 доларів США 86 центів, що за курсом НБУ станом на 19.03.2012 року становить 31 994 грн. 78 коп., заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами в сумі 22 675 грн. 56 коп., судовий збір в розмірі 2 048 грн. 62 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Як зазначає заявник, боржнику достовірно відомо про відкрите відносно неї виконавче провадження, оскільки остання отримала постанову про відкриття виконавчого провадження № 63310344 ще 03 листопада 2020 року. Крім того, боржниця, систематично перетинає державний кордон України, на що в неї наявні грошові кошти. Також, виконавче провадження № 63310344 відкрите вже більше 5 років, однак ОСОБА_3 за цей час не вчинила жодних дій спрямованих на погашення заборгованості за виконавчим листом. З урахуванням наведеного заявник вважає, що існують неспростовні докази того, що боржник прямо та навмисно перешкоджає виконанню вимог виконавчого документа, не виконує законних вимог приватного виконавця, що відображається у не наданні боржником інформації про свій майновий стан, приховуванні належного рухомого майна, що унеможливлює примусове виконання виконавчого провадження та вимог виконавчого документа.

Посилаючись на викладені обставини, з метою запобігання невиконання боржником судового рішення, забезпечення дотримання прав та інтересів стягувача та спонукання боржника до виконання вищевказаного виконавчого листа заявник просить обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання зобов`язання за судовим рішенням.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання приватний виконавець не з`явився.

Враховуючи обставини справи та положення ч.4 ст.441 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення подання, з огляду на наступне.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, а виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Телявського А.М. перебуває виконавче провадження № 63310344 з примусового виконання виконавчого листа № 2-356, виданого 15.11.2012 року Деснянським районним судом м.Києва, про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Центральне регіональне управління "ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість за основним боргом в сумі 18 809 доларів США 18 центів, що за курсом НБУ станом на 19.03.2012 року становить 150 191 грн. 30 коп., заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитним коштами в сумі 4 006 доларів США 86 центів, що за курсом НБУ станом на 19.03.2012 року становить 31 994 грн. 78 коп., заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами в сумі 22 675 грн. 56 коп., судовий збір в розмірі 2 048 грн. 62 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

15.10.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63310344, копію якої вручено особисто ОСОБА_1 03.11.2020 року.

Також, 15.10.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 2 281,60 дол. США та 2 484,41 грн., постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 1 569,00 грн., а також направлено запит до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців, а також рахунки, відкриті боржником юридичною особою через свої відокремлені підрозділи та про джерела отримання доходів боржника фізичної особи, на який надано відповідь, що юридичну особу або фізичну особу підприємця знято з обліку у контролюючих органах.

Також, 15.10.2020, приватним виконавцем направлено запит до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника фізичної особи, на яку отримано відповідь, що інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня. Крім того, 15.10.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 25 097,64 доларів США. та 28 897,59 грн. Крім того, 15.10.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 25 097,64 доларів США. та 28 897,59 грн.

Відповідно до відповідей з банківських установ, у боржника відкриті банківські рахунки в АТ «ОщадБанк» та АТ КБ «ПриватБанк», проте кошти для погашення заборгованості відсутні. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 не зареєстровано жодного нерухомого майна, інформація щодо боржника у ПФУ не знайдена, згідно відповіді МВС України за ОСОБА_3 не зареєстровано жодних транспортних засобів. Згідно відповідей з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру за ОСОБА_3 зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :06:043:0040, цільове призначення для ведення садівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . КП «Баришівське бюро технічної інвентаризації» надало інформацію, що право власності на садовий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано. Дернівський старостинський округ повідомив, що інформація про те, чи реєструвалось право власності на будівлю, яка знаходиться на земельній ділянці № НОМЕР_1 в садовому товаристві «Гідробудівельник», відсутня. 13.04.2021 року направлено запит до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про надання інформації про те, чи надавався дозвіл на виконання будівельних робіт по будівництву об`єктів нерухомого майна на земельній ділянці кадастровий номер :06:043:0040. Державна архітектурно-будівельна інспекція України надала інформацію, що в реєстрі відсутня інформація щодо видачі документів дозвільного характеру та реєстрації документів декларативного характеру.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, 13.04.2021 року приватним виконавцем на адресу ОСОБА_3 направлено виклик, відповідно до якого ОСОБА_3 необхідно з`явитись до виконавця 21.04.2021, 10:00 за адресою: 02094, м.Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, оф. 26, щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. Одночасно зобов`язав надати: - пояснення керівника або іншої уповноваженої особи за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання; - достовірні відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, з зазначенням назви відповідної установи та її адреси, на підтвердження чого надати копії відповідних договорів або інших документів; - достовірні відомості про наявність готівка в національній та іноземній валюті, що перебуває в касах або інших сховищах; - достовірні відомості про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності (місцезнаходження, технічна характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих документів про відповідне право; - достовірні відомості про майно, що перебуває в заставі/іпотеці або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб (місцезнаходження майна, його характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих договорів та додатків до них; - достовірні відомості про майно, обліковується на окремому балансі філії представництва та іншого відокремленого підрозділу; - достовірні відомості про майнові права, на які може бути звернено стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі майнові права, що є предметом застави/іпотеки , з наданням копій підтверджуючих документів.

Матеріали справи не містять доказів направлення та вручення вказаної вимоги боржнику.

21.04.2021 року до офісу приватного виконавця боржник не з`явилась, про що складено акт приватного виконавця.

З матеріалів виконавчого провадження також вбачається, що 13.04.2021 року приватним виконавцем направлено запит до Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України з метою отримання інформації про факт перетинання державного кордону боржником ОСОБА_3 . Головний центр обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України надав інформацію, що ОСОБА_4 за період з 01.07.2017 року по 27.07.2019 року перетинала державний кордон України 6 разів.

23.04.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :06:043:0040, цільове призначення для ведення садівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

09.09.2021 року приватному виконавцю надійшло звернення ОСОБА_5 , в якому остання повідомила, що 03.09.2021 року їй стало відомо, що на належну їй земельну ділянку :06:043:0040, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , накладено арешт приватним виконавцем, до якого було долучено копію договору дарування земельної ділянки від 02.06.2011 року, відповідно до якого ОСОБА_2 безоплатно передала у власність ОСОБА_5 земельну ділянку з кадастровим номером :06:043:0040, цільове призначення для ведення садівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

14.05.2024 року приватним виконавцем направлено запит до Київського Бюро технічної інвентаризації з метою отримання інформації про те, чи зареєстровано на праві власності квартиру АДРЕСА_2 за боржником. У відповідь на вимогу приватного виконавця Київське Бюро технічної інвентаризації надало відповідь, що квартира АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 на праві власності не зареєстрована.

За запитом приватного виконавця від 13.06.2025 року від ДПС України повідомлено про відсутність інформації про доходи боржника. Згідно відповіді на запит приватного виконавця від 23.10.2025 року та від 05.01.2026 року від ПФУ повідомлено про відсутність даних про доходи боржника.

05.01.2026 року приватним виконавцем направлено електронний запит до Державної прикордонної служби України з метою отримання інформації щодо перетину боржником державного кордону боржником ОСОБА_6 . Відповідно до наданої відповіді встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 15.10.2020 року по 05.01.2026 року перетинала державний кордон 8 разів, востаннє в листопаді 2025 року.

Як стверджує заявник, станом на день звернення до суду рішення суду не виконано, боржник свідомо ухиляється від виконання рішення більше 5 років, хоча має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин, а неодноразові виїзди боржника за кордон свідчать про наявність у неї коштів для тривалого перебування за кордоном, реальної можливості виїзду за межі України без виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим документом.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Тобто, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Судом встановлено, що відносно боржника ОСОБА_1 діють невиконані зобов`язання щодо стягнення заборгованості за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором.

Подання приватного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Стаття 33 Конституції України визначає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Нереагування боржника на виклики державного виконавця не може трактуватися як цілеспрямоване ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання рішення суду.

З аналізу зазначених норм матеріального та процесуального права вбачається, що подання про обмеження у праві виїзду за межі України вноситься виконавцем у разі ухилення боржника від виконання судового рішення, розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, а тому саме на останнього покладається тягар доказування.

Приватний виконавець повинен довести факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення, яке полягає: в утриманні від виконавчих дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не наданні у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; в несвоєчасній явці за викликом державного виконавця; в ненаданні письмового повідомлення про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Із змісту вимог ст.441 ЦК України, ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України, і в`їзду в Україну громадян України" вбачається, що право боржника на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у зв`язку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обов`язків по виконанню рішення суду.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст.441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття приватним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

У правовій позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Як вбачається із змісту подання, приватний виконавець обґрунтовує подання тим, що боржник не виконує рішення суду.

Між тим, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав, аналіз же перелічених вище норм дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

При цьому, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Натомість, в матеріалах справи відсутні будь-які докази умисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Так, згідно матеріалів виконавчого провадження, після відкриття виконавчого провадження 15.10.2020 року перший виклик боржника до приватного виконавця було здійснено 13.04.2021 року. Однак, в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази отримання боржником виклику приватного виконавця на 21.04.2021 року.

Після вчинення вказаного виклику та вирішення питання щодо арешту земельної ділянки боржника у 2021 року подальші виконавчі дії були здійснені у травні 2024 року (запит до БТІ), у червні та жовтні 2025 року (запити до ДПС та ПФУ), у січні 2026 року (запити до ПФУ та прикордонної служби).

Тобто, жодних інших викликів боржника до приватного виконавця чи повідомлень/вимог приватного виконавця щодо боржника, починаючи з квітня 2021 року, матеріали виконавчого провадження не містять.

Таким чином, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання зобов`язань за рішенням суду, а також, що їй відомо про те, що виконавче провадження триває, в матеріалах справи немає.

Відтак, факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків, не доведений приватним виконавцем належними, достовірними та достатніми доказами за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом», а подання мотивовано припущеннями.

Суд також звертає увагу і на те, що приватним виконавцем взагалі не обґрунтовано, яким чином застосування до боржника обмеження у праві виїзду за межі України буде сприяти виконанню рішення суду та погашенню заборгованості.

Крім того, як матеріали подання, так і надані матеріали виконавчого провадження не містять доказів на підтвердження того, що приватним виконавцем вчинено всіх можливих заходів забезпечення виконання рішення суду, передбачених ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», що є обов`язковим, перш ніж застосовувати обмеження боржника в праві виїзду за межі України.

З урахування викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання приватного виконавця у зв`язку із його передчасністю.

Відмова у задоволенні подання не позбавляє права приватного виконавця за наявності достатніх підстав, які вказують на ухилення боржником від виконання зобов`язань та після вчинення усіх виконавчих дій, спрямованих на виконання виконавчого листа про стягнення коштів, повторно звернутись з таким поданням.

На підставі викладеного, керуючись ст.6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України», ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Телявського Анатолія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 02 лютого 2026 року.

Суддя: