Справа № 136/2283/25
провадження № 2/136/886/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участі секретаря судового засідання Козаченко А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2025 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (надалі ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ»), через свого представника, звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за Договором кредиту №71824274 від 06.06.2025 у розмірі 11 550,00 грн., а також стягнути з відповідача понесені судові витрати за сплату судового збору в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500,00 грн.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

06.06.2025 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит №71824274, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3 500,00 грн. строком на 30 днів (з 06.06.2025 по 05.07.2025), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,5 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 525,00 грн.). У разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4 % пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану електронну адресу - . Того ж дня, позивач на виконання п.1 Договору позики №71824274 від 06.06.2025, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 3 500,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 .

16.10.2025 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43311346) уклали Договір факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 р. за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №71824274 від 06.06.2025.

Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість за договором становить 11 550,00 грн., зокрема: 3 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 525,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 525,00 грн. - сума заборгованості за комісією; 7000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування, яку позивач просив стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 01.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також витребувано від АТ КБ "Приват Банк": інформацію щодо належності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) карткового рахунку № НОМЕР_1 ; виписку по картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ "Приват Банк", ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за період з 06.06.2025 року до 09.06.2025 року.

Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.06.2025 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71824274, за умовами якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3 500,00 грн. кредиту на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0.5 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Комісія за надання кредиту 15,00 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 525,00 грн).

На виконання п.2.1 Договору, кредитодавець виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 3 500,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_3 , виконавши належним чином взяті на себе договірні зобов`язання.

На підтвердження перерахування первісним кредитором на рахунок відповідача грошових коштів позивачем надано довідку ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» №КД-000065014 від 20.10.2025 та копію відповідної платіжної інструкції від 20.10.2025.

Натомість відповідач у встановлені умовами Договору строки суму кредиту не повернув, проценти та інші, передбачені договором платежі не сплатив, у зв`язку із чим за час користування коштами кредиту на суму кредиту були нараховані проценти відповідно до умов Договору згідно наданого розрахунку (а.с.7 на звороті - 8 на звороті).

Таким чином, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало.

Сторонами не заперечується факт виконання кредитодавцем свого зобов`язання про видачу кредиту. Відповідачем ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів на спростування факту укладення вищевказаного Договору кредиту або факту перерахування та отримання ним кредитних коштів. Будь яких доказів, які б спростували факти як укладення самого договору, так і отримання відповідачем коштів на картковий рахунок матеріали справи не містять. Також відповідачем не надано суду доказів погашення кредитної заборгованості.

Натомість, відповідач, отримавши кредит, належним чином взяті по договору зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості, що згідно з розрахунком заборгованості, становить 11 550,00 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3500 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 525 грн.; заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею - 7000 грн.; заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією - 525 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за понадстрокове користування - 0 грн. (а.с. 7 на звороті - 8, 36). Крім того, відповідач відповідно до ст. 81 ЦПК України, не спростував розрахунки заборгованості, що надані позивачем до суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачем кредиту у ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ».

Разом з тим, судом встановлено, що 16.10.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43311346) уклали Договір факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 р. за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту№71824274 від 06.06.2021 (а.с. 20 на звороті - 24).

Відповідно до реєстру прав вимог від 16.10.2025 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 71824274 від 06.06.2021 року, сума заборгованості 11 550,00 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3500 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 525 грн.; заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею - 7000 грн.; заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією - 525 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за понадстрокове користування - 0 грн. (а.с. 25-26).

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за Договором кредиту №71824274 від 06.06.2021 року.

Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані ст.526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Суд встановив, що між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту №71824274 від 06.06.2021.

Вказаний договір укладено в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).

Відповідно до умов згаданого Договору ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало відповідачу кошти в сумі 3 500,00 грн. строк кредиту - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0.500 % в день (базова процентна ставка/фіксована), та комісії у розмірі 15% від суми кредиту, що складає 525,00 грн, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними.

Відповідач не надав жодних доказів належного виконання умов кредитного договору.

Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за договором позики відповідач не виконав, тому позивач, до якого перейшло право вимоги за договором факторингу, на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості.

Суд бере до уваги, що умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити позикодавцю відсотки за користування чужими коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договору, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за Договором кредиту №71824274 від 06.06.2025 року, укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем ОСОБА_1 у загальному розмірі 4 550,00 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3500 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 525 грн.; заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією - 525 грн.

Разом із тим, визначаючись щодо суми заборгованості, яка підлягає стягненню, суд звертає увагу, що позивач просить стягнути з відповідача 7000,00 грн пені. Нарахування пені на підставі п. 2.2.4 та розділу 10 договору за своїм змістом є мірою відповідальності позичальника, що відповідає положенню ст. 549 ЦК України.

За ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У той же час, відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Беручи до уваги, що заборгованість у виді пені в сумі 7000,00 грн за Договором кредиту №71824274 від 06.06.2025 нарахована в період дії в Україні воєнного стану, тому в силу вищевказаних положень чинного законодавства позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення та відповідно позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 7000,00 грн неустойки за Договором кредиту №71824274 від 06.06.2025 задоволенню не підлягає.

В решті сума заборгованості за цим кредитним договором встановлена на підставі наданих суду доказів. При цьому, суд звертає увагу, що відповідач доказів щодо спростування розміру суми заборгованості не надав, а тому суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 4550,00 грн, з яких: 3500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 525,00 грн - сума заборгованості за процентами; 525,00 грн - сума заборгованості за комісією, яка і підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., ціна позову становила 11550,00 грн, позов задоволено на суму 4550,00 грн., тобто на 39,39% (4550,00 х 100 % : 11550,00), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 954,18 грн. (2422,40 х 39,39%) судового збору.

Щодо вирішення питання про судові витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Таким чином, так як позивач скористався правничою допомогою адвоката, про що свідчить договір №25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025 року, витяг з акту прийому-передачі наданої правничої допомоги згідно договору №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року №7ФП від 24.10.2025 та платіжна інструкція № 579939290.1 суд, вважає доведеними витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1772,55 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" (місцезнаходження: вул. Садова, буд. 31/33, м. Ірпінь, Київська обл., ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" (, місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, банківські реквізити: НОМЕР_4 відкритий в AT «ПУМБ», код банку - 334851) суму заборгованості за Договором кредиту №71824274 в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп., з яких: 3 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 525,00 грн. - сума заборгованості за відсотками та 525,00 грн. - сума заборгованості за комісією.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" (, місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, банківські реквізити: НОМЕР_4 відкритий в AT «ПУМБ», код банку - 334851) судові витрати за сплату судового збору в сумі 954,18 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1772,55 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Д. Іванець