Справа № 369/1466/26
Провадження №2/369/9129/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Глівої Світлани Володимирівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики та компенсації за завдання моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2026 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики та компенсації за завдання моральної шкоди.

У позовній заяві позивач просить: стягнути з Відповідача ОСОБА_2 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики від 21.01.2022р. у сумі 6425 (шість тисяч чотириста двадцять п`ять) доларів 71 цент США, а також просить стягнути з Відповідача ОСОБА_2 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на мою користь ОСОБА_1 , номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Разом з позовом представник позивача подала заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину житлового будинку, загальною площею 71,3 м.кв., житлова площа 37,3 м.кв., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 та заборони відчуження.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, заявник вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи заборонити неможливість виконання рішення суду у справі, якщо позов буде задоволено.

Відповідно до приписів ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи позивача, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч.3 ст150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно д ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може бути захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до копії розписки від 21 січня 2022року відповідач - ОСОБА_2 взяла у борг у позивача ОСОБА_1 7 000 (сім тисяч) доларів США строком до 01 березня 2022року.

Згідно із Інформаційною довідкою, щодо відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка була сформована на запит представника позивача адвоката Глівої С.В. 17.12.2025року з розділу актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна інформаційної довідки встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на частину житлового будинку, загальною площею 71,3 м.кв., житлова площа 37,3 м.кв., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики (боргова розписка) від 21.01.2022р. у сумі 6425 (шість тисяч чотириста двадцять п`ять) доларів 71 цент США, яку відповідач не повернула в строк за взятими на себе зобов`язаннями, суд приходить до висновку про те, що між сторонами дійсно існує спір, щодо виконання Відповідачем боргового зобов`язання і не вжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача в разі задоволення позову.

Таким чином, вимоги позивача є співмірними із предметом позову, а вид такого забезпечення відповідає позовним вимогам повністю, тому вимоги про забезпечення позову є законним, обґрунтованим та таким, що підлягають задоволенню шляхом накладення арешту на частину житлового будинку, загальною площею 71,3 м.кв., житлова площа 37,3 м.кв., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 та заборонити її відчуження.

При цьому суд зауважує, що таке забезпечення позову має тимчасовий характер і спрямоване лише на запобігання розпорядженню майном та жодним чином не обмежує відповідача ОСОБА_2 у праві користування майном.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, урахуванням розумності, обґрунтованості, вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Глівої Світлани Володимирівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики та компенсації за завдання моральної шкоди.

Накласти арешт на частину житлового будинку, загальною площею 71,3 м.кв., житлова площа 37,3 м.кв., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , шляхом заборони її відчуження.

Дані стягувача:ОСОБА_1 , номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Дані боржника: ОСОБА_2 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали суду направити до відома сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів із дня її складання до київського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повну ухвалу складено та підписано: 02.02.2026 року.

Суддя А.В. Янченко