Провадження № 2/344/1445/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Атаманюка Б. М.,

секретаря Солонинко С.А.,

за участі

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 20.10.2025 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.11.2025 надано сторонам строк для примирення терміном два місяці, а провадження у справі зупинено.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20.01.2026 відновлено провадження по справі, призначено справу до судового розгляду.

Позов ОСОБА_2 обґрунтовувала тим, що із відповідачем ОСОБА_1 перебуває у шлюбі, від якого у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них розійшлися спільні життєві бачення, цінності та інтереси. На даний час шлюбних стосунків не підтримують. Тому просила розірвати шлюб із відповідачем, малолітню дитину залишити проживати разом із матір`ю.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання 05.02.2025 не прибула, була належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. У заяві поданій 13.01.2025 представник позивача ОСОБА_4 зазначила, що строни у наданий судом термін для примирення не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу. У заяві поданій 05.02.2026 представник позивача ОСОБА_4 просила суд розгляд справи здійснювати без участі позивача та представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні 05.02.2026 пояснив, що позивач разом із донькою поїхала за межі України, вони спілкуються. Бажає зберегти сім`ю, проте позивач не хоче цього. Тому, він не заперечував щодо розірвання шлюбу. Проте, заперечував щодо залишення дочки проживати із матір`ю, оскільки це порушує його батьківські права на спілкування із дитиною, участі у її вихованні.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Встановлено, що шлюб між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 01 грудня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), свідоцтво серія НОМЕР_1 , актовий запис № 2867 (а.с.2).

У даному шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Судом вживалися заходи щодо примирення подружжя шляхом надання сторонам терміну для примирення, проте сторони не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Таким чином, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати.

Що стосується вимоги позову щодо залишення малолітньої дитини проживати разом із матір`ю, то відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Враховуючи те, що батько малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заперечує щодо залишення її на проживання разом із матір`ю, в чому вбачається наявність спору між сторонами про визначення місця проживання дитини, суд не вказує в рішенні про залишення дитини на проживання із матір`ю.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 24, 110, 112, 114 СК України, керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 01 грудня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), свідоцтво серія НОМЕР_1 , актовий запис № 2867.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Богдан АТАМАНЮК