У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2026 р. місто Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Лазоренко Н.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, оформленим у формі боргової розписки,

в с т а н о в и в :

06 листопада 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий - суддя Савлук Т.В.) постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за довго ром позики, оформленим у формі боргової розписки, та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

Завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. (ст. 189 Цивільного процесуального кодексу України)

Виходячи з положень статі 200 Цивільного процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

19 грудня 2025 року (вх.№77224) та 12 січня 2026 року (вх №1687) до суду надійшла спільна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди, долучивши укладену і підписану мирову угоду з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок, з урахуванням прав та обов`язків сторін, які стосуються правовідносин, що є предметом спору, просили суд затвердити мирову угоду, закрити провадження у справі, зазначили, що наслідки укладення та затвердження мирової угоди сторонам відомі і зрозумілі, просять провести судове засідання без їх участі.

Учасники цивільного процесу в судове засідання не з`явилися, в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до вимог ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, не здійснювалось.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали мирової угоди поданої сторонами цивільного процесу на затвердження до суду, надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам, суд приходить до наступних висновків.

Мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода, яка по новому визначає їх суб`єктивні права та обов`язки.

Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмету спору. Не може визнаватися судом мирова угода, в якій нічого не вирішено про долю заявлених позивачем вимог і умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами, так як така угода не приведе до усунення конфлікту.

Виходячи з положень частини сьомої статті 49 Цивільного процесуального кодексу України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу, тобто це є їхнім диспозитивним правом, мирова угода підлягає затвердженню судом.

Відповідно до положень частини першою, другою, п`ятою статті 207 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

При затвердженні мирової угоди цивільний процесуальний закон покладає на суд обов`язок перевірити чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Оцінивши наведені сторонами підстави щодо врегулювання між сторонами спору шляхом укладання мирової угоди, з урахуванням підстав та предмету позову, судом встановлено, що умови мирової угоди стосуються прав та обов`язків сторін в межах предмету позову, мирова угода укладена в інтересах сторін, не зачіпає інтересів третіх осіб і не суперечить вимогам чинного законодавства, тому за встановлених обставин наявні підстави для затвердження мирової угоди на умовах, узгоджених сторонами у справі та викладених у мировій угоді, яка приєднана до матеріалів цивільної справи.

Виходячи з положень пункту п`ятого частини першої, частини другої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд роз`яснює, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Судом з`ясовано, що умови мирової угоди підписані сторонами. Сторонам зрозумілі положення ст.ст. 206, 207, 208 Цивільного процесуального кодексу України, наслідки затвердження судом мирової угоди і закриття провадження у справі.

Також суд роз`яснює сторонам, що відповідно до вимог ст. 208 Цивільного процесуального кодексу України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, су д враховує домовленість сторін щодо покладення обов`язку відшкодування судових витрат по сплаті судового збору на відповідача у справі в порядку, передбаченому пп.12. п.1 Мирової угоди.

Керуючись статтями 49, 141, 142, 207, 255, 256, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Затвердити мирову угоду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, оформленим у формі боргової розписки, в наступній редакції:

М И Р О В А У Г О Д А

у цивільній справі № 755/18898/25 за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики

м. Київ 29 грудня 2025 року

Ми, ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП (ІПН): НОМЕР_1 , надалі іменований позивач, та ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП (ІПН): НОМЕР_2 , в особі представника Смолякової Валентини Юліївни, надалі іменований відповідач, що є сторонами по цивільній справі № 755/18898/25, яка перебуває у провадженні Дніпровського районного суду міста Києва за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, на підставі ст. ст. 207, 208 ЦПК України домовились про укладення цієї Мирової угоди та просимо суд її затвердити на наступних умовах:

1. З метою повного та остаточного врегулювання спору у цивільній справі № 755/18898/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики сторони домовились, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольняються шляхом передачі грошових коштів у сумі:

1.1. 2 200 00,00 (два мільйони двісті тисяч) доларів США основного боргу;

1.2. 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) грн. 00 коп. судового збору.

2. Відповідач зобов`язується сплачувати позивачу грошові кошти в національній валюті України гривні та в доларах США.

3. Передача грошових коштів в сумі 2 200 00,00 (два мільйони двісті тисяч) доларів США, зазначених у п.п. 1.1. Мирової угоди, здійснюється відповідачем поквартально в розмірі 137 500,00 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот) доларів США до 20 числа останнього місяця кожного кварталу впродовж наступних 4 (чотирьох) років після затвердження судом Мирової угоди шляхом передачі їх в готівковій формі позивачу.

Поквартальна передача коштів, зазначених в цьому пункті Мирової угоди, може здійснюватися відповідачем однією сумою або ж частинами.

4. Передача грошових коштів в сумі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) грн. 00 коп. судового збору, зазначених у п.п. 1.2. Мирової угоди, здійснюється відповідачем однією сумою в наступному місяці після затвердження судом Мирової угоди.

5. На підтвердження факту передання коштів позивачем складаються розписки за формою, запропонованою позивачем та передаються відповідачу одночасно з отриманням коштів.

6. Позивач запевняє, що отримання коштів в сумі, вказаній в п. 1 Мирової угоди в повному обсязі, вичерпує наявність спору між сторонами в межах судової справи № 755/18898/25 в повному обсязі, та свідчить, що за наслідками виконання умов Мирової угоди не має та не матиме в майбутньому жодних претензій та вимог до відповідача майнового та іншого характеру.

7. Позивач зобов`язується не заявляти до відповідача жодних інших вимог про повернення коштів, вимог щодо сплати пені, штрафів, відсотків, інфляційних витрат тощо у разі проведення вчасного та повного розрахунку відповідачем.

8. Сторони підтверджують, що умови Мирової угоди відповідають їх волі, ця Мирова угода укладена добровільно та без жодного примусу, угода не є фіктивною чи удаваною, а наміри Сторін відповідають змісту зобов`язань, визначених Мировою угодою.

9. Сторони заявляють, що умовами цієї Мирової угоди не порушуються права

чи охоронювані законом інтереси третіх осіб.

10. Ця Мирова угода складена українською мовою і підписана у трьох

оригінальних примірниках, які мають однакову юридичну силу - один подається до Дніпровського районного суду міста Києва для долучення до справи N 255/18898/25 та по одному для кожної сторони.

11. Вимоги ст. ст. 207, 208, 255, 256 ЦПК України сторонам відомі та зрозумілі.

12. Мирова угода підлягає затвердженню Подільським районним судом м. Києва та набирає чинності з моменту набрання законної сили ухвалою Подільського районного суду м. Києва про затвердження цієї Мирової угоди.

13. У зв`язку з тим, що спір між сторонами врегульовано цією Мировою угодою,

сторони просять провадження в справі закрити.

14. Адреси та реквізити сторін.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, оформленим у формі боргової розписки, - закрити.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Строк пред`явлення ухвали суду до виконання три роки, починаючи з дати набрання чинності ухвали суду про затвердження мирової угоди.

Сторони цивільного процесу:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ,зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_3

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі інтернет http://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я