Справа № 709/2021/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Романової О.Г.,

за участі секретаря судового засідання Данілової О.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та виселення із житлового будинку, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Чорнобаївського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та виселення із житлового будинку.

13 січня 2026 року представник відповідача ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про витребування доказів, а саме витребувати із архіву Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за № 709/1777/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виселення та зняття з реєстраційного обліку. Клопотання мотивовано тим, що існує рішення про задоволення позовних вимог та виселення відповідача із будинку, а хід його виконання та будь-які докази не подані жодною із сторін. У свою чергу, відповідачу нічого не відомо про стан виконання вказаного рішення.

20 січня 2026 року від представника позивача ОСОБА_5 надійшли заперечення на клопотання про витребування доказів, які мотивовані тим, що вказана справа, яку сторона відповідача просить витребувати не є тотожною цій справі, а тому підстав для застосування п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України немає. Так, як вбачається із даних витягу про місце проживання, відповідач проживає у будинку позивача із 05 листопада 2019 року, в той час як попереднє рішення про виселення з будинку датоване 13 серпня 2013 року, а тому стосується інших обставин, а матеріали справи № 709/1777/13-ц не можуть мати жодного доказового значення при розгляді даного спору.

У підготовчому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 підтримала клопотання про витребування доказів. Суду, пояснила, що матеріали справи

№ 709/1777/13-ц можуть мати значення для вирішення даного спору, а відповідачу нічого не відомо про хід виконання рішення суду від 13 серпня 2013 року.

У підготовчому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтримав думку свого представника.

У підготовчому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про витребування доказів з підстав, викладених у письмових запереченнях на дане клопотання.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, з-поміж іншого, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Згідно ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Так, стороною відповідача не вказано підстав неможливості самостійно надати витребувані докази.

Проте, відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України - суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданого національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Відповідно до Постанови Верховного суду від 05 серпня 2020 року (справа № 177/1163/16-ц) при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції.

Суд вважає, що в даному випадку для об`єктивного, повного та неупередженого розгляду справи документи підлягають до витребування та дослідження у судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 197, 259, 260 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про витребування доказів задовольнити.

Витребувати із архіву Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за № 709/1777/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Копію ухвали для виконання надіслати Чорнобаївському районному суду Черкаської області, іншим сторонам для відому.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлено 02 лютого 2026 року.

Суддя О.Г. Романова