Справа № 570/3398/25
Номер провадження 2/570/198/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 січня 2026 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Штогуна О.С.

за участю секретаря судового засідання Соломицької Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області, в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

15 липня 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" (далі - позивач, ТОВ "Юніт Капітал") звернулось у Рівненський районний суд з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №483966182 від 02 квітня 2021 року у розмірі 41776,65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до кредитного договору №483966182 від 02 квітня 2021 року, укладеного в електронній формі з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", відповідачка отримала кредит в розмір 29999,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності. У вказаному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. 02 квітня 2021 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало грошові кошти в сумі 29999,00 грн на банківську карту відповідачки, що свідчить про прийняття пропозиції кредитодавця.

На підставі договорів факторингу ТОВ "Юніт Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 41776,65 грн. Зазначає, що первісний кредитор зобов`язання за вищевказаним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачці кредитні кошти у розмірі, передбаченому умовами договору. Проте, в порушення умов укладеного договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та допустила виникнення заборгованості, загальний розмір якої станом на час звернення до суду становить 41776,65 грн.

За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у вищевказаному розмірі, а також судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 24 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачці встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданому до суду клопотанні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи здійснювати у його відсутності.

Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без її участі не подала, відзив на позов не подала.

Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що відповідачка будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала та приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, із застосуванням аналізу вимог чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи судом встановлено, що 02 квітня 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачкою укладено договір №483966182 у формі електронного документа з використанням відповідачкою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

За вказаним договором кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 29999,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених в цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Комфорт" ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". (п.1.1 договору).

В п. 1.2, 1.3 договору зазначено, що кредит надається строком на 126 днів. Строк дії договору обчислюється з моменту його укладення та до закінчення строку на який надано кредит, але в будь-якому разі діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 237,25 % річних, що становить 0,65% в день від суми кредиту за час користування ним (далі - "Дисконтна процентна ставка") (п. 1.4).

На умовах викладених в п. 1.6 Договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50% річних, що становить 1,30% в день від суми кредиту за час користування ним (далі "Базова процентна ставка") (п. 1.5).

В п. 1.6 договору визначено, що умови нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку вказаного в Графіку платежів за цим договором. Сторони узгодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим договором умови про нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня, що слідує Датою платежу. У разі якщо позичальник погасить прострочену заборгованість за Договором, умови у вигляді нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосовуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості.

Відповідно до п. 1.6.1 договору, за умови застосування до відносин між сторонами умов нарахування процентів за Базовою процентною ставкою загальні витрати за кредитом складають 30434,60 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 60433,60 грн. Орієнтовна реальна річна процента ставка складає 474,50% річних.

Відповідно до п. 1.9 договору, проценти за користування кредитом, в розмірі передбаченому Договором, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами починаючи з першого дня користування кредитом, відповідно до суми кредиту, яка фактично знаходиться в користуванні у позичальника.

В заявці на отримання грошових коштів в кредит від 02 квітні 2021 року відповідач вказала реквізити своєї банківської карти № НОМЕР_1 .

В довідці директора ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" Сінченка С. вказано, що на виконання кредитного договору №483966182 від 02 квітня 2021 року кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію шляхом подання надавачу фінансових послуг - АТ "ЮНЕКС БАНК" платіжної інструкції на переказ коштів відповідачу в сумі 29999,00 грн.

Згідно інформації АТ КБ "Приватбанк", яка була надана суду на виконання ухвали про витребування доказів, встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 банком була емітована платіжна картка № НОМЕР_2 . На картковий рахунок даної платіжної картки 02 квітня 2021 року зарахований платіж в сумі 10000,00 грн. Вказане зарахування відображено у виписці про рух коштів по картці, яка також була надана банком.

Вказані обставини підтверджують належне виконання ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", як кредитодавцем, своїх зобов`язань за укладеним з відповідачем договором № 483966182 від 02 квітня 2021 року.

Відповідачка прийняла умови кредитного договору та підписала зазначений кредитний договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

19 квітня 2021 року, 28 квітня 2021 року, 12 травня 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" і відповідачем укладено додаткові угоди до Договору №483966182 від 19 квітня 2021 року відповідно до умов яких, сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов Договору та на підставі звернення позичальника, продовжили строк на який був наданий кредит за договором та строк оплати наступного чергового платежу на наступну кількість днів: дев`ять, дванадцять та чотирнадцять.

Згідно п. 1.7 договору, повернення частини кредиту та всіх нарахованих відсотків здійснюється раз в два тижні (кожні 14 днів) починаючи з першого тижня користування кредитом. Рекомендований розрахунок сукупної вартості Кредиту, суми та дати платежів, які здійснюються в ануїтетній формі, зазначаються в Графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1).

Графіком платежів передбачено, що позичальник кожні два тижні повинен сплачувати грошові кошти в сумі 5024,16 грн, крім останнього платежу у сумі 5024,00 грн (9 платежів), що включає в себе часткове повернення суми кредиту та сплату відсотків.

Судом встановлено, що відповідач частково повертала кредитні кошти, а саме: 19 квітня 2021 року сплатила 2730,00 грн (тіло 0,14 грн + відсотки 2729,86 грн), 28 квітня 2021 року сплатила 1755,0 грн (тіло 0,09 грн + відсотки 1754,91 грн), 12 травня 2021 року сплатила 2730,000 грн (тіло 0,14 грн + відсотки 2729,86 грн), 28 травня 2021 року сплатила 4633,81 грн (тіло 2293,93 грн + відсотки 2339,88 грн), 11 червня 2021 року сплатила 150,00 грн (відсотки 150,00 грн), 18 червня 2021 року сплатила 1000,00 грн (відсотки 1000,00 грн), 30 червня 2021 року сплатила 5000,00 грн (відсотки 5000,00 грн), 01 липня 2021 року сплатила 7448,58 грн (тіло 4565,92 грн + відсотки 2882,66 грн), 12 липня 2021 року сплатила відсотки у розмірі 700,00 грн, 16 липня 2021 року сплатила відсотки у розмірі 700,00 грн, а всього на суму 26847,39 грн. Вказані платежі відображені у розрахунку заборгованості, який здійснений ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога".

Крім того, з розрахунку заборгованості ТОВ "Таліон Плюс" вбачається, що відповідачка частково повертала кредитні кошти, а саме: 08 вересня 2021 року сплатила відсотки у розмірі 5100,00 грн, 09 вересня 2021 року сплатила відсотки у розмірі 450,61 грн та 10 вересня 2021 року сплатила відсотки у розмірі 300,00 грн, а всього на суму 5850,61 грн.

Відтак, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість.

Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором №483966182, сума боргу відповідача становить 41776,65 грн, яка складається з: 23138,78 грн - заборгованість по тілу кредиту; 18637,87 грн - заборгованість по простроченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 42).

Згідно ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовій формі (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію").

Вищенаведене узгоджується з правовими позиціями, які викладені у постановах Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.

Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно ЦПК України.

Згідно ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні заявки-анкети для отримання кредиту, зробленої під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту позивача) вказується особа, яка створила таку заявку-анкету.

Судом встановлено, що вищевказаний кредитний договір підписаний відповідачкою електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора. Укладення між сторонами вищевказаного правочину відповідачкою в порядку передбаченому законом не оспорюється та підтверджується належними та допустимими доказами.

Враховуючи, що згідно положень кредитного договору, з його укладенням сторони домовились, що укладення такого договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню первісним кредитором ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, а відтак сторонами дотримано вимоги щодо укладення правочину, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами вищевказаного правочину з приводу отримання відповідачкою кредиту у ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога".

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.628ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Поряд з цим, 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (клієнт) та ТОВ "Таліон Плюс" (фактор) укладено договір факторингу №28/1118-01, зі строком дії до 28 листопада 2019 року (а.с. 72-75).

Згідно укладених між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" додаткових угод №19 від 28 листопада 2018 року, №26 від 31 грудня 2020 року, №27 від 31 грудня 2021 року, №31 від 31 грудня 2022 року, №32 від 31 грудня 2023 року, було продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2024 року (а.с. 77-84).

Предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є відступлення права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.

Згідно п.2.1 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року визначено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 1.3 вищевказаного договору факторингу визначено, що право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

У пункті 1.5 вищевказаного договору факторингу зазначено, що реєстр прав вимог означає перелік прав вимог до боржників, що відступається за цим договором. Форма реєстру прав вимог наведена в додатку №1 до цього договору.

Пунктом 4.1 договору факторингу встановлено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №150від 07 вересня 2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, ТОВ "Таліон Плюс" отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором №483966182 від 02 квітня 2021 року на загальну суму 46724,86 грн. (а.с. 70-71).

05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу №05/0820-01 (а.с. 63-65).

Згідно укладених між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" додаткових угод №2 від 03 серпня 2021 року та №3 від 30 грудня 20222 року, строк дії договору факторингу було продовжено до 30 грудня 2024 року (а.с. 67 на звороті, 68).

Згідно п.2.1 договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року визначено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Предметом даного договору факторингу є відступлення права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому у відповідному додатку договору (п.п.2.1, 4.1 договору факторингу)

Пунктом 1.3 вищевказаного договору факторингу визначено, що право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №9 від 30 травня 2023 року до договору факторингу №05/0820-01, ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором №483966182 від 02 квітня 2021 року на загальну суму 41776,65. (а.с. 61,62).

04 червня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт Капітал" укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" відступило на користь ТОВ "Юніт Капітал" право грошової вимоги до боржників, в тому числі щодо відповідача за кредитним договором №483966182 від 02 квітня 2021 року на суму 41776,65 грн, з яких: 23138,78 грн заборгованість за тілом кредиту та 18637,87 грн заборгованість за процентами, що підтверджується договором факторингу та реєстром боржників від 04 червня 2025 року (а.с. 53-58).

Водночас, згідно умов п.1.1 договору факторингу встановлено, що за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений законом спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту.

При вирішенні спору судом взято до уваги, що відповідачка в порушення взятих на себе зобов`язань своєчасно не здійснила повне погашення основної суми заборгованості та не повернула грошові кошти, отримані в кредит.

З огляду на те, що відповідач згідно укладеного кредитного договору взяла на себе зобов`язання погашати кредит у визначений договором строк, та вказаний обов`язок нею був порушений, що підтверджується розрахунком заборгованості за вищевказаним договором, а відтак у позивача як нового кредитора виникло право вимагати повернення кредиту.

Отже, заборгованість відповідачки за кредитним договором №483966182 від 02 квітня 2021 року за основною сумою боргу становить 23138,78 грн.

Відповідачка не надала суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості за основною сумою боргу, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості в цій частині, за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідачки, приймається судом як достовірний.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачкою було порушено обов`язок з повернення кредитних коштів та вказана обставина в ході судового розгляду відповідачкою не спростована, а відтак у позивача виникло право вимагати повернення основної суми кредиту у вищевказаному розмірі.

Так, умовами договору №483966182 від 02 квітня 2021 року передбачено строк користування кредитними коштами 126 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,65 процентів від суми кредиту за кожен день користування.

В подальшому, між сторонами укладалися ряд додаткових угод від 19 квітня 2021 року, 28 квітня 2021 року та 12 травня 2021 року, якими кожен раз було продовжено загальний строк та строк оплати наступного чергового платежу на чотирнадцять днів (а.с.34 на звороті, 35, 35 на звороті).

Судом встановлено, що відповідач, отримавши кошти за кредитним договором, вчасно їх не повернула, і позивач, до якого перейшло право вимоги до відповідача, має право вимагати повернення кредиту та сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Розрахунки заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту, процентами, узгоджується з умовами кредитного договору, додаткових угод до кредитного договору та відповідачкою не спростовані. Відтак, суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості.

Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості (за основною сумою боргу та за відсотками за користування позикою), а тому наданий позивачем розрахунок заборгованості у цій частині, за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний.

Контррозрахунку, який би спростовував неправильність розрахунку, поданого позивачем, відповідачем також не надано.

Суд також звертає увагу на те, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18).

З урахуванням принципів добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) мають тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (постанова Верховного Суду від 10.03.2021 року у справі №607/11746/17).

Також при вирішенні даного спору судом взято до уваги, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, та згідно ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми позичкових/кредитних коштів та відсотків.

З врахуванням наведеного, сума заборгованості за договором позики, що підлягає стягненню з відповідачки становить 41776,65 грн, з яких: 23138,78 грн - заборгованість за тілом кредиту; 18637,87 грн заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом.

При вирішенні вимоги позивача про стягнення з відповідачки судових витрат суд виходить з наступного.

За змістом ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 2 422,40 грн.

Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Заявлені позивачем до стягнення витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом вищезазначеної справи становлять 7 000 грн.

Відповідно до ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

До матеріалів справи представником позивача долучено договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, додаткову угоду №8 від 05 червня 2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року (а.с.38-41). За таких умов з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість за кредитним договором №483966182 від 02 квітня 2021 року в розмірі 41776 (сорок одна тисяча сімсот сімдесят шість) грн 65 коп, в тому числі: 23138,78 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18637,87 грн - сума заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 7000,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Позивач, на рішення може подати апеляційну скаргу безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ", місцезнаходження: м.Київ, вул.Рогнідинська, буд. 4 А, оф. 10, .

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Штогун О.С.