Справа № 278/4099/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Буткевича М.І., за участі секретаря судового засідання Бошяна А.А., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Баранівської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести відповідні зміни до актового запису.

Позивач посилається на те, що в результаті укладеного шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з актовим записом №675 від 15.05.2018 року, в них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Однак через постійні непорозуміння сімейне життя між сторонами не склалося, тому рішенням Житомирського районного суду від 27.09.2021 р. шлюб було розірвано.

Питання про визначення місця проживання доньки в судовому порядку не вирішувалось, а після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з позивачем, оскільки відповідачка не виявила бажання займатися вихованням доньки, вела аморальний спосіб життя, ставати на шлях виправлення не бажала, виїхала за межі України та не підтримує контакту з донькою.

Ухвалою суду від 22.09.2025 р. було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в загальному порядку (а.с.28).Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив.

Копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви направлялися відповідачці за зареєстрованим місцем проживання, які вона отримала особисто, про що свідчить поштове повідомлення, що повернулося до суду (а.с.32).

Відповідачка будучи належно повідомленою в судове засідання не з`явилась, заяв по суті позову не подавала.

Представниця третьої особи в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та вважають обґрунтованими (а.с.33).

У судовому засіданні позивач позов просить задовольнити, оскільки відповідачка не виконує свої материнські обов`язки, не цікавиться життям дитини та не спілкується з нею.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 27.09.2021 р. розірвано шлюб, зареєстрований Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з актовим записом №675 від 15.05.2018 року, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6,7).

Відповідно до свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_3 . Її батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с.5).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 21.07.2025 р. ОСОБА_1 проживає з донькою спільно із своїми матір`ю, сестрою та її чоловіком та племіннице. Умови проживання в будинку задовільні. У дитини є окрема кімната, облаштована спальним місцем та необхідними меблями. Дитина забезпечена одягом, взуттям, різноманітними іграшками та книжками, повноцінно харчується (а.с.11).

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Баранівської міської ради Житомирської області з вересня 2022 року по липень 2024 року ОСОБА_3 відвідувала Суємецький ЗДО «Світанок», за цей період мати дитини контакту з дошкільним закладом не підтримувала, з вихователями не спілкувалась, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.8). Згідно довідки Суємецької початкової школи Баранівської міської ради від 13.06.2025 р. ОСОБА_2 контакту зі школою та вчителями не підтримує. Батько дитини спілкується з класним керівником, цікавиться життям доньки, регулярно відвідує батьківські збори та шкільні свята (а.с.9).

Зі змісту довідки-характеристики старости Суємецького старостинського округу від 04.08.2025 р., виданої стосовно ОСОБА_1 вбачається, що останній користується авторитетом і повагою серед односельчан, спокійний, ввічливий врівноважений. Мати дитини в березні 2022 року виїхала за межі країни і в Україну не поверталась (а.с.10).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та враховуюючи той факт, що ОСОБА_2 не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав (а.с.15), суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 7 статті 7 Сімейного кодексу Україні (далі - СК) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В абзаці 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини 1 статті 155 СК здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до статті 165 СК право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК, в якій визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо: 1) вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Водночас, саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторона позивач посилався як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Суд наголошує, що застосовуваний захід не є безстроковим і відповідачка має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому статтею 169 СК.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 430 ЦПК, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести відповідні зміни до актового запису № 3537, вчиненого Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 20.12.2017 року.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.І.Буткевич