Ухвала

03 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 470/790/25

провадження № 61-732ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Терлецької Тетяни Олексіївни як представника ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Березнегуватський районний суд Миколаївської області судовим наказом від 26 серпня 2025 року стягнув із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 серпня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 26 серпня 2025 року.

Березнегуватський районний суд Миколаївської області ухвалою від 05 листопада 2025 року в задоволенні заяви відмовив. Судовий наказ Березнегуватського районного суду Миколаївської області у справі № 470/790/25, виданий 26 серпня 2025 року залишив у силі.

Миколаївський апеляційний суд постановою від 16 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Терлецькою Т. О., залишив без задоволення, а ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 05 листопада 2025 року - без змін.

16 січня 2026 року адвокат Терлецька Т. О. як представник ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року у цій справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

Як видно з мотивувальної частини касаційної скарги адвокат Терлецька Т. О. як представник ОСОБА_1 не погоджується з ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 05 листопада 2025 року та постановою Миколаївського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року, якою ухвалу суду першої інстанції залишено без змін. Однак, у прохальній частині скарги представник заявника просить скасувати постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким у видачі судового наказу відмовити.

Проте, адвокат Терлецька Т. О. як представник ОСОБА_1 не ставить питання щодо ухвали суду першої інстанції, яка оскаржуваною постановою апеляційного суду залишена без змін.

Таким чином сформульована прохальна частина касаційної скарги не в повній мірі відповідає повноваженням суду касаційної інстанції.

За приписами частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

З урахуванням наведеного, заявнику пропонується уточнити прохальну частину касаційної скарги, викласти її вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України та надіслати на адресу суду уточнену касаційну скаргу оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України,; надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи з урахуванням пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України..

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу адвоката Терлецької Тетяни Олексіївни як представника ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев