У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 лютого 2026 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Волкова Н.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

15 грудня 2025 року ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області із позовною заявою до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), в якому просить розірвати шлюб між ними.

Крім того, позивачем разом з позовною заявою подано до суду заяву про звільнення від сплати судового збору.

Вказана заява обґрунтована тим, що позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі, має на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження, а сплата судового збору є істотним фінансовим навантаженням, у зв`язку з цим на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України просить звільнити її від сплати судового збору.

Згідно зі ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст.ст. 36, 37 ЦПК України, визначено головуючого суддю Волкову Н.С.

Суддя дослідивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, дійшла до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Конструкція частин 1, 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку, що зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а знаходиться у межах суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні від 19 червня 2011 року в справі Креуз проти Польщі («Kreuz v. Poland») зазначав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. При цьому положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи та надати докази, на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

До заяви про звільнення від сплати судового збору позивачем не долучено будь-яких доказів, які могли б свідчити про незадовільний майновий стан позивача та не вказано на підставі якої умови відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» заявлено вказане клопотання.

Таким чином, ОСОБА_1 не довела, що її фінансовий стан унеможливлює сплату судового збору. Враховуючи вищевикладене, суду не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування вимоги про відстрочення сплати судового збору, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення вказаної заяви позивача, відсутні.

Відтак, у задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, слід відмовити.

Інших підстав для звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 не наводить.

Частиною четвертою статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з вимогами частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду держбюджету.

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

З огляду на викладене позивачу потрібно сплатити судовий збір та надати суду оригінал квитанції про його сплату.

Ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено, що з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум працездатних осіб становить 3 028,00 гривень.

Позовна заява направлена до суду через ЄСІТС.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Так як судовий збір сплачується на час звернення позивача до суду, а позовна заява подана 15 грудня 2025 року, судовий збір, з урахуванням коефіцієнту 0,8, становить 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок), реквізити для оплати судового збору (Рахунок UA0023477, Отримувач ГУК у Черк.обл./Черкаськ.р-н/22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37930566, Банк отримувач Казначейство України(ел. адм. подат.), Код класифікації доходів бюджету 22030101 Найменування ККДБ Судовий збір, Державна судова адміністрація України, 050).

Абзацом 2 частини 1 статті 177 ЦПК України встановлено, що у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

За приписами частини п`ятої статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Судом встановлено, що позовна заява з додатками подана в електронній формі через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», однак до неї не надані докази надсилання доказів надсилання листом з описом вкладення відповідачу поданих до суду документів.

Згідно з відповіддю від 30.01.2026, отриманою на запит судді з Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відтак, позивачу потрібно надати до суду докази надсилання листом з описом вкладення відповідачу поданих до суду документів, за відповідною адресою.

За даних обставин вимоги ЦПК України щодо пред`явлення позову не дотримано, а тому вирішення питання про відкриття провадження в даній справі буде передчасним.

За змістом частин першої третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, позивачу необхідно:

- сплатити судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 968,96 грн та надати суду підтверджуючий сплату документ або надати документ, який посвідчує звільнення від сплати судового збору;

- надати суду докази надсилання листом з описом вкладення відповідачу поданих до суду документів.

На підставі вищевикладеного, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху і надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 84, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі, якщо він у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 ЦПК України, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

У разі невиконання ухвали суду, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернена позивачу.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. С. Волкова