Провадження №: 2/336/588/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Зарютіна П.В., при секретарі Гордейченко Р.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом, за яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 53 118,50 грн, яка складається з:

4000 грн заборгованість за тілом кредиту, 49 118,50 грн заборгованість за відсотками. Також просять стягнути на їх користь сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу 16 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфінанс" та ОСОБА_1 було укладено Договір № . Відповідно до його умов Відповідачці було надано кредит на суму 4000 грн строком на 30 днів. Строк дії договору 3 роки. Відсоткова ставка за користування кредитом 1,225% в день.

14.07.2021року було укладено договір № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасіо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № від 09.02.2020 року.

10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № від 09.02.2020 року.

Відповідач належним чином свої зобов`язання перед позивачем не виконав, загальний розмір заборгованості за Договором № від 09.02.2020 р., що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 79 228,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 4000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 73 128,50 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 2100,00 грн.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 53 118,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 4000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 49 118,50 грн.

На підставі вищевикладеного позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача вказаної заборгованості, а також судового збору та витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 01.10.2026 вирішено:

«Відкрити провадження у справі за вищевказаною позовною заявою.

Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Визначити дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду справи по суті 03.02.2026 року о 08-50 год.»

30 січня 2026 року стороною відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому міститься заява про продовження строку на подання відзиву на позов у цій справі.

Ухвалою суду від 03.02.2026 вирішено:

«Відмовити відповідачу у продовженні строку на подання відзиву на позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Залишити без розгляду відзив ОСОБА_1 на позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості».

У судове засідання сторони не явилися. За змістом поданого позову сторона позивача просила розглядати справу без їх участі.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до змісту ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Встановлено, що 09.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір №.

Згідно пункту 1.1 Договору Товариство надає Позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту (надалі по тексту - «кредит») для власних потреб на умовах цього Договору, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «МопеуВООМ» (надалі - Правила), які є невід`ємною частиною Договору, а Позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами.

Згідно пункту 1.2 Договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору: Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту.

Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за Договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем).

Відповідно до п. 1.13 Договору датою видачі кредиту є «09» лютого 2020 (дата перерахування грошових коштів на рахунок Позичальника). При отриманні кредиту на Банківську платіжну картку, датою видачі кредиту є дата перерахування грошових коштів на рахунок Позичальника. У разі зарахування грошових коштів на рахунок Позичальника не в день видачі кредиту, відсотки за користування кредитом нараховуються з дня зарахування коштів на рахунок Позичальника. У разі надання кредиту відповідними траншами, датою видачі кредиту є перерахування грошових коштів на рахунок Позичальника. При отриманні кредиту через Систему грошових переказів, датою видачі кредиту є дата отримання грошових коштів Позичальником через касу банку, що підтверджується відповідною банківською випискою/довідкою. Відсотки за користування кредитом нараховуються з дати видачі кредиту. У разі надання кредиту відповідними траншами, датою видачі кредиту є дата отримання грошових коштів Позичальником через касу банку, що підтверджується відповідною банківською випискою/довідкою.

Відповідно до пропозиції надання 3-го траншу кредиту згідно Заявки-анкети № від 22.02.2020 року до Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 09.02.2020 року (оферти) та її Акцепту Відповідачці повинно було бути надано кредит у розмірі 4000 грн, строком на 30 днів.

Строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 09 лютого 2020 р. - З роки. Відсоткова ставка 1,225% за один день користування кредитом. Річна відсоткова ставка 447,125 %. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 1 470 грн. Реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) становить 447,125%.

Позивачем до позовної заяви долучено лист ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» №1980_21 від 07.03.2025р. відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Інфінанс»: 22-02-2020 13:39:59 на суму 4000,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 49332663, призначення платежу: Зачисление 4000 грн на карту НОМЕР_1 .

Перерахування коштів здійснювалось на підставі договору №ФК-П-17/08-04 від 03.08.2017 року, укладеного між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення».

Однак, в наданій квитанції не можна встановити кому саме було зроблено переказ коштів, адже по-перше, не зазначено взагалі прізвища отримувача грошей а також не вказано, кому належить вказана банківська картка з номером НОМЕР_1 .

Лист ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» №1980_21 від 07.03.2025р., наданий позивачем на підтвердження видачі відповідачу кредитних коштів не є належним доказом, оскільки не відображає, що номер рахунку належить отримувачу, його прізвища, імені та по батькові, РНОКПП особи, отже з`ясувати, кому були перераховані кошти, неможливо.

Інших документів, які б підтверджували отримання відповідачем грошових коштів від позивача на умовах договору кредитування позивачем не надано.

Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі N 200/564/18, вказав, що доказами які підтверджують наявність заборгованості та підтверджують її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з вказаними положеннями Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Виписка по рахунку може бути належним доказом наведених у позові обставин, яка досліджується судом у сукупності з іншими доказами.

Позивачем на обґрунтування позовних вимог до матеріалів справи, окрім розрахунків заборгованості, не надано виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором зобов`язання з погашення заборгованості.

Згідно положень ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

14.07.2021року було укладено договір № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасіо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № від 09.02.2020 року.

10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № від 09.02.2020 року.

Відповідно до п.2.1 Договору факторингу №14-07/21 Клієнт Первісний Кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 221 939 136,68 (двісті двадцять один мільйон дев`ятсот тридцять дев`ять тисяч сто тридцять шість гривень 68 коп.) грн., а Фактор зобов`язується, здійснивши Фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту, і стає Новим Кредитором за договорами про надания фінансових послуг, укладеними між Клієнтом і Боржниками.

Відповідно до п. 2.3 Договору факторингу №14-07/21 Клієнт відступає Факторові право грошової вимоги до Боржників виключно в частині тих сум Заборгованості, що визначені в Реєстрах Боржників.

За умовами укладеного договору про відступлення права вимоги передбачено, що клієнт зобов`язаний відступити фактору права вимоги зазначені у відповідному Реєстрі боржників.

Однак долучений до матеріалів справи реєстр боржників до Договору факторингу №14-07/21 складається з трьох аркушів, який належним чином не оформлений. Нумерація прав вимог в наданому реєстрі непослідовна. Перша сторінка містить номера з 1 до 28, друга з 6875 до 6911, а третя з 8132 до 8150. У даному документі інформація щодо відступлення права вимоги до відповідача за кредитним договором № жодним чином не засвідчена підписами та печатками сторін, печатки з підписами сторін договору факторингу містяться на окремому аркуші.

Також до позовної заяви доданий Витяг з реєстру боржників до договору факторингу №14-07/21 від 14.07.2021 року. Проте, наданий суду документ фактично не є витягом з реєстру боржників, оскільки є аркушем паперу, на якому ТОВ «Вердикт капітал» надрукував певну інформацію, яка, на його думку, відповідає інформації, наявній в реєстрі боржників, що є додатком до договору факторингу.

Зазначений документ є лише твердженням позивача, яке підлягає доведенню на загальних підставах.

Він не є належним чином засвідченою копією оригінального реєстру прав вимоги, який мав бути підписаний обома сторонами правочину. Вказаний витяг створений та засвідчений генеральним директором ТОВ «Вердикт Капітал» одноосібно та не містять підпису іншої сторони договору факторингу ТОВ «ФК «Інкасіо Фінанс».

За цих обставин позивач не довів наявність у ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до відповідача у спірних правовідносинах, а отже і ТОВ «Коллект Центр» не могли їх набути в подальшому від ТОВ «Вердикт Капітал» за договором факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 року.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, за своєю природою змагальність судочинства заснована на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача).

Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду.

Він нівелює можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті526 ЦК України). Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і не договірних зобов`язань.

За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови ( пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті1054 ЦК України у вказаній редакції).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

Відповідно до ч. 2ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України).

При цьому, на виконання вимог ч.1ст. 638 ЦК України сторони у вказаних договорах про споживчий кредит досягли згоди щодо всіх істотних умов цих правочинів, в зв`язку з чим вони в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Із вказаних норм права та із аналізу письмових доказів вказаної цивільної справи можна дійти висновку, що Позивачем ТОВ «Коллект Центр» на обґрунтування позовних вимог до матеріалів справи не надано належних доказів перерахунку кредитних коштів, а саме виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором зобов`язання з погашення заборгованості.

В матеріалах справи відсутні докази верифікації банківської картки, на яку, начебто, здійснювалося перерахування коштів за договором і первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували переказ коштів ОСОБА_1 від первісного кредитора, за кредитним договором. Позивач вказані документи не надав, що є його процесуальним обов`язком у даній категорії справ.

За таких обставин, позивачем не виконано встановленого ст. ст. 12, 81 ЦПК України обов`язку доводити належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами виконання обов`язку щодо переказу кредитних коштів відповідачу на його рахунок.

Враховуючи відсутність належних доказів перерахунку кредитних коштів Відповідачу від первісного кредитора ТОВ «ФК «Інкасіо Фінанс» та відсутність належних доказів переходу права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від первісного кредитора до ТОВ «Вердикт Капітал», яке в подальшому відступило це право вимоги ТОВ «Коллекс Центр», суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-4,5,12,13,76-8189,258,263-265,274-279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, що зазначена у вступній частині цього рішення суду.

Суддя П.В. Зарютін