Провадження №: 2-п/755/132/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Лазоришин А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою відповідача про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31.05.2018 року у справі №755/18433/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку, -

у с т а н о в и в:

03.10.2025 року до суду надійшла заява відповідача про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31.05.2018 року у справі №755/18433/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку.

Вимоги заяви мотивовано тим, що 31.05.2018 року судом було ухвалене заочне рішення, яким відповідача визнано таким, що втратив право користування кв. АДРЕСА_1 та знято відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Відповідач вказує, що не був присутнім при розгляді справи та не отримував копії ухваленого у справі судового рішення. Відомості про повідомлення відповідача про розгляд справи є недостовірними та неоднозначними, жодної судової повістки відповідач не отримував. Відомості про те, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відсутні. 06.08.2025 року відповідач отримав витяг з реєстру територіальної громади, з якого йому стало відомо, що з 12.07.2018 року він знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 . З метою з`ясування обставин зняття відповідача з реєстраційного обліку, останній 08.08.2025 року звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва і в цей же день отримав копію заочного рішення суду. В межах 20-денного строку від дня отримання копії заочного рішення суду, відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення, а тому має право на поновлення йому строку звернення до суду. Відповідач зазначає, що не погоджується з ухваленим у справі заочним рішенням, оскільки не приймаючи участі у справі він був позбавлений можливості надати власні заперечення проти позову та докази на підтвердження таких заперечень. Відповідач зазначає, що він з 2015 року не проживає у квартирі не з власної вини, а з вини позивача, який своїми протиправними діями фактично вижив відповідача з квартири створивши непридатні умови для проживання у квартирі. Сам позивач вважав створені ним умови непридатності до проживання у квартирі нормальними, чим чинив перешкоди відповідачу у проживанні в квартирі. Підтвердженням того, що саме позивач чинив відповідачу перешкоди для проживання у квартирі є рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16.06.2006 року у справі №2-1767/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення. Вказаним рішення встановлено, що батько чинить своєму синові перешкоди у проживанні в квартирі, не дозволяє спільно мешкати, не надав ключів від квартири, створив умови неможливі для проживання. Суд зобов`язав ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкод для проживання у квартирі та надати ключи від квартири. Зазначеним рішенням підтверджується також факт перебування квартири в антисанітарному стані, що унеможливлює нормальне проживання у ній здорових людей. Після ухвалення судового рішення у 2006 року позивач продовжував чинити відповідачу перешкоди для проживання в помешканні, неодноразово вчиняв пожежу в квартирі, що призвело до неможливості проживання у ній. Такі дії позивач вчиняв саме для того, аби не надати своєму синові можливості проживати у квартирі. Показами свідків буде підтверджено, що з 2015 року позивач неодноразово вчиняв пожежі у квартирі чим створював загрозу для життя відповідача та інших мешканців будинку. Також свідки підтвердять факти вчинення позивачем перешкод відповідачу для проживання у квартирі та те, що відповідач не з власної волі і бажання не проживав у квартирі, а у зв`язку із протиправними діями позивача, що змусило відповідача шукати собі інше місце для проживання, знімати житло, проживати у друзів та знайомих. На даний час відповідач не має фінансової можливості й надалі орендувати житло, а тому вирішив повернутись на проживання до квартири, у якій він зареєстрований з дитинства. Суд визнавши відповідача таким, що втратив право користування квартирою, порушив конституційне право відповідача на житло. Відповідач не має у власності іншого житла. Суд розглянув справу однобічно, неповно та не об`єктивно, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, доводи відповідача про не проживання у квартирі з поважних причин судом не перевірені, не повно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для вирішення спору. Факти викладені в заочному рішенні ґрунтуються не на дійсних та фактичних обставинах справи, а на припущеннях.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги заяви про перегляд заочного рішення з підстав викладених у ній, просила заяву задовольнити і додатково пояснила суду строк для подання заяви про перегляд заочного рішення має бути поновлений, а заочне рішення скасоване, адже відповідач не отримував судових повісток та не зміг скористуватись своїми процесуальними правами. Наявне чинне рішення суду, яким встановлено, що батько чинив своєму синові перешкоди у користуванні квартирою і суд зобов`язував батька надати синові ключи від квартири. Після ухвалення зазначеного рішення суду, відповідач вселився до квартири, але не міг там проживати і виїхав. Позивач декілька разів вчиняв пожежу в квартирі, чиним перешкоди відповідачу у проживанні, що може бути підтверджено показами свідків. Про наявність заочного рішення відповідач дізнався в витягу територіальної громади про місце реєстрації від 06.08.2025 року і 08.08.2025 року отримав копію оспорюваного заочного рішення.

Суд, вивчивши зміст заяви про перегляд заочного рішення та додатків до неї, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31.05.2018 року відповідача визнано таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та знято відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Із матеріалів справи убачається, що направлена на адресу відповідача копія ухваленого у справі заочного рішення повернулась до суду без вручення адресату.

27.08.2025 року відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Однак, ухвалою суду від 17.09.2025 року заяву було повернуто заявнику через те, що заява про перегляд заочного рішення не була підписана відповідачем. Вказану хвалу суду відповідач отримав 26.09.2025 року і 03.10.2025 року повторно подав заяву про перегляд заочного рішення.

Факт отримання відповідачем копії заочного рішення суду 08.08.2025 року фактично підтверджується датою формування витягу з реєстру територіальної громади від 06.08.2025 року, в якому містяться дані про зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .

Убачається, що в межах 20-денного терміну від час отримання копії заочного рішення відповідач 27.08.2025 року звернувся до суду із заявою про його перегляд, однак заява була повернута відповідачу і у найкоротший термін від часу отримання зазначеної ухвали, а саме 03.10.2025 року відповідач повторно подав заяву про перегляд заочного рішення.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Ураховуючи, що вперше відповідач в межах 20-денного терміну від часу отримання копії заочного рішення суду звернувся до суду із заявою про його перегляд, а після повернення такої заяви у найкоротший термін виправив та повторно подав заяву про перегляд заочного рішення, з огляду також на необхідність дотримання принципів верховенства права і доступу до правосуддя, з метою уникнення надмірного формалізму та занадто суворого тлумачення національних норм процесуального законодавства, строк для подання заяви про перегляд заочного рішення підлягає поновленню.

За змістом ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач до часу ухвалення у справі заочного рішення жодного разу не отримував направленої на його ім`я судової кореспонденції, всі поштові відправлення повернулись до суду без вручення адресату з відмітками поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», що згідно зі сталою практикою Верховного Суду не є належним повідомленням учасника справи про час та місце судового розгляду.

Оскільки відповідач не жодного разу не отримував судової кореспонденції, зазначене є поважної причиною неявки його в судове засідання та не подання ним відзиву на позовну заяву.

Також зі змісту заяви про перегляд заочного рішення та доданих до неї матеріалів убачаються посилання сторони відповідача на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Так, сторона відповідача додала до своєї заяви копію рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16.06.2006 року, яким ОСОБА_1 було зобов`язано не чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні квартирою та надати ключи від квартири, а також суд вирішив вселити ОСОБА_2 у квартиру.

Крім того, сторона відповідача посилається на те, що факти чинення позивачем відповідачу перешкод у користуванні квартирою можуть бути підтверджені показами свідків і до заяви про перегляд заочного рішення додано заяву про виклик свідків.

Суд має перевірити наявність перешкод у відповідача для користування квартирою, адже відсутність вини самого відповідача у не проживанні в квартирі та чинення йому перешкод для проживання у житлі є істотною обставиною при вирішенні спору про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування квартирою.

Отже, оскільки судом встановлено сукупність передбачених ч. 1 ст. 288 ЦПК України підстав, заочне рішення суду підлягає скасуванню з призначенням справи до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 259-261, 274, 284-288, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити відповідачу ОСОБА_2 процесуальний строк для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву відповідача про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31.05.2018 року у справі №755/18433/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку - задовольнити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31.05.2018 року у справі №755/18433/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку - скасувати.

Призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання на 05.02.2026 року о 09 год. 00 хв. в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: 02105, м. Київ, вул. Пластова, 3, каб. 27.

У підготовче засідання викликати всіх учасників справи.

Встановити строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали про скасування заочного рішення суду.

У зазначений строк відповідач має право надати/надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати за формою та змістом всім вимогам ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзивів до суду, копія відзиву та доданих до них документів мають бути надіслані відповідачем іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://dn.ki.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 14.01.2025 року.

Суддя -