Провадження №: 2-др/755/17/26
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
"26" січня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Гончарука В.П.,
при секретарі Оніщук Р.О.,
Заява мотивована тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.05.2025 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 1679 від 23.11.2021, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Т.М., яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованості у розмірі 8 946,79 грн.
Вказано, що після ухвалення судового рішення залишилося не вирішеним питання про стягнення на користь позивача судових витрат у розмірі 4 711,20 грн.
Відповідно п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Згідно положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України для ухвалення додаткового судового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
З урахуванням положень ч. ч. 3, 4 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.
За змістом положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.05.2025 ухваленим у цивільній справі № 755/18442/24, позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Банк Кредит Дніпро», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гончаренко Т.М., Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 1679 від 23.11.2021, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Т.М., яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість у розмірі 8 946,79 грн.

Вбачається, що при розгляді справи судом не вирішене питання розподілу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу та на сплату судового збору, що є підставою для ухвалення у справі додаткового рішення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Нормами ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 05.08.2025 по справі № 359/9012/23 зазначив, що Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною або третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19, від 22.01.2021 по справі № 925/1137/19, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 по справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03.02.2021 по справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 по справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання розподілу між сторонами понесених витрат на правничу допомогу, суд приймає до уваги наступне.

Інтереси позивача ОСОБА_1 у справі представляв адвокат Дончак Д.М. на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АІ № 1729942 (а.с. 30).

17 червня 2024 року між ОСОБА_1 , як замовником, та адвокатом Дончаком Д.М., як виконавцем, було укладено Договір про надання юридичних послуг № 2-17/06/24 (а.с. 27-29) (далі - Договір).

Відповідно п. п. 1.1, 2.2.10 Договору, в рамках цього Договору Виконавець, який має право на заняття адвокатською діяльністю, зобов`язується надати наступні юридичні послуги: складання проектів процесуальних документів, заяв, клопотань, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів Замовника у органах державної влади, а Замовник зобов`язується прийняти такі Послуги та оплатити їх в порядку, в строки та на умовах, визначених цим Договором. Виконавець має право представляти інтереси Замовника в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції. В зв`язку з цим має право подавати позов, відзив, відповідь на відзив, заперечення, заяви, клопотання, пояснення, їх підписання, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення, укладати мирову угоду, оскаржувати рішення суду, ухвали, постанови місцевих та апеляційних судів загальної юрисдикції, пред`являти від імені Замовника всі необхідні документи, заяви, пояснення, пред`являти виконавчі документи до стягнення, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими законодавством України.

Вартість послуг Виконавця становить 3 500 грн. за складання та подання до суду однієї позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Оцінюючи можливість задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заявлених витрат на правничу допомогу та судового збору, суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з позовною заявою, на виконання договору про надання правничої допомоги № 2-17/06/24 від 17.06.2024, здійснено оплату вартості правничої допомоги у розмірі 3 500 грн., на підтвердження чого надано копію відповідного фіскального чеку (а.с. 13).

Крім цього, з матеріалів справи убачається, що 12.11.2024 позивачем ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 23.10.2024 про залишення позову без руху, здійснено оплату судового збору у розмірі 1 211,20 грн., що підтверджується квитанцією № 2455-5238-6186-8453 (а.с. 48).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Будь яких заперечень з боку відповідача щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу та судового збору до суду не надходило.

Таким чином, враховуючи принцип пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, на користь позивача з відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 3 500 грн. та судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., а всього 4 711,20 грн.

Керуючись ст. ст. 81, 133, 137, 141, 246, 270, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 755/18442/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гончаренко Тетяна Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3 500 грн. та судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., а всього суму 4 711 (чотири тисячі сімсот одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач - Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро», адреса місця знаходження: м. Київ, Жилянська, 32; ідентифікаційний .

Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гончаренко Тетяна Миколаївна, адреса місця знаходження: м. Київ, пр. П-Григоренка, 39-Б, оф. 33.

Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, адреса місця знаходження: м. Київ, вул. Златоустівська, 55, оф. 61,62.

Суддя