Провадження №2/523/1235/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"30" січня 2026 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Ячменьової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

30 жовтня 2025 року до Хаджибейського районного суду м. Одеси через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № -575670 від 08 січня 2022 року у розмірі 18628,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 січня 2022 року ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 у електронному вигляді уклали вищевказаний кредитний договір, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в сумі 5500 гривень строком на 22 дня зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,85% за початковий строк користування, та 2,2 % за продовжений строк. Оскільки відповідачка зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконувала, тому на момент звернення до суду утворилася заборгованість у розмірі 18628,50 грн, яка складається із заборгованості за простроченим кредитом у розмірі - 5500 грн та заборгованості за нарахованими процентами - 13128,50 грн, яку позивач просить стягнути разом із судовими витратами.

Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2025 року справу передано за підсудністю до Пересипського районного суду м. Одеси на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

27 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони у судове засідання 27 січня 2026 року не з`явилися, були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи.

У матеріалах справи є клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності та згоду на заочний розгляд справи.

Відповідачка про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, оскільки її зареєстроване місце проживання невідомо, та шляхом направлення судової повістки за останньою відомою зареєстрованою адресою місця проживання, проте вона повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачка вважається такою, що повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, із клопотаннями до суду не зверталася.

Відповідачка в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Ураховуючи неявку належним чином повідомленої відповідачки в судове засідання, яка не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд зі згоди позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 08 січня 2022 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Кошельок» електронний договір № -575670 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

За умовами договору позивач надав відповідачці кредитні кошти в сумі 5500 грн для особистих потреб шляхом безготівкового переказу грошової суми на картковий рахунок позичальниці НОМЕР_1 строком на 24 дні з остаточною датою повернення 29 січня 2022 року, а остання зобов`язана повертати кредит та сплачувати відсотки за користування грошима за відсотковою ставкою 1,85 % на добу за початковий строк кредитування (відсотки за користування позикою за перші 22 дні), та базовою процентною ставкою 2,20 % за понадстрокове користування кредитом.

Кредитний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом із застосування одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) - 1113, направленого на зазначений нею номер телефону НОМЕР_2 .

Кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - вебсайту ТОВ «Кошельок», який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

Правилами надання грошових коштів у кредит, які є невід`ємною частиною договору, встановлюється порядок укладення кредитного договору, відповідно до яких відповідачка на сайті ТОВ «Кошельок» здійснила заповнення заявки на отримання кредиту, вказавши всі дані, відмічені в заявці обов`язкових для заповнення та у подальшому акцептувала оферту, зазначила інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажала отримати кредит.

Як вбачається з вищенаведеного порядку при укладенні договору відповідачкою здійснені дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення договору, без чого укладення договору було б неможливе.

Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.

Згідно зі ст. 11 ч. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , зазначений нею у особистому кабінеті, кредитні кошти у сумі 5500 грн.

Відповідачка прийняла вказані кошти, не скориставшись своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від нього без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів. Проте свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів відповідно до умов договору належним чином не виконувала.

Відповідно до п.п. 3.6, 3.7 кредитного договору строк користування кредитними коштами був продовжений на 90 днів, тобто з 30 січня 2022 року до 29 квітня 2022 року за ставкою 2,2% на добу.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № -575670 від 08 січня 2022 року станом на 29 квітня 2022 року складає 18628,50 грн, з яких заборгованість за простроченим кредитом у розмірі - 5500 грн та заборгованість за нарахованими процентами - 13128,50 грн, з яких проценти, нараховані у межах лояльного періоду - 2238,50 грн, та проценти за продовжений строк користування позикою - 10890 грн.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальницею кошти в добровільному порядку ТОВ «Кошельок» не повернуті, тому сума заборгованості ОСОБА_1 з виконання кредитного договору у загальній сумі 18628,50 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь ТОВ «Кошельок».

З боку відповідача суду не наданого жодного належного та допустимого доказу на спростовування доводів, викладених позивачем.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

За нормами ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат правничої допомоги позивачем надано договір надання правничої допомоги від 12 лютого 2022 року, укладеним між позивачем та Адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери», а також додаток до нього від 15 жовтня 2025 року, в якому зафіксовано перелік та вартість наданих послуг стосовно боржниці ОСОБА_1 , зокрема: оформлення документів щодо надання правничої (правової) допомоги - 30 хвилин 1000 грн; збір та аналіз доказів, формування правової позиції, визначення підсудності справи та платіжних реквізитів для сплати судового збору - година 2000 грн; складання позовної заяви - 2 години 4000 грн; формування додатків - 1 година 1000 грн; відправка позову - 30 хвилин 1000 грн, всього на суму 10000 грн.

Враховуючи вказані норми, нескладність справи, розгляд якої здійснено судом в порядку спрощеного провадження, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення правничої допомоги підлягає частковому задоволенню у розмірі 5000 грн.

При вирішенні питання про стягнення правничої допомоги судом враховано правові висновки Верховного Суду у справах № 755/9215/15-ц, № 922/445/19.

Згідно зі ст.ст. 137, 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також слід стягнути судовий збір, сплачений за подачу позову в розмірі 2422,40 грн, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,81,89, 141, 258-260, 263-265, 273, 274-279, 280-284, 354,355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (, місцезнаходження: вул. Антонова, 8а, с. Чайки, Києво-Святошинського району, Київської області, 08135) заборгованість за кредитним договором № -575670 від 08 січня 2022 року у розмірі 18628,50 грн, з яких заборгованість за простроченим кредитом у розмірі - 5500 грн та заборгованість за нарахованими процентами - 13128,50 грн, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 30 січня 2026 року.

Суддя