Провадження №: 2/336/230/2026
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

3 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю помічника судді Олексієнко С.О.,яка виконує обов`язки секретаря судового засідання,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Тиханська Світлана Ярославівна, про визначення додаткового строку для подання заяви прийняття спадщини,-

встановив:

В травні 2025 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначає,що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Енергодар Запорізької області померла ОСОБА_3 ,відкрилася спадщина,яка потребує нотаріального оформлення.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Тиханської С.Я. від 07.04.2025 р. позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 через пропуск строку прийняття спадщини.

Як зазначено у позові,протягом встановленого законом строку на прийняття спадщини позивач не мав змоги звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини з поважних причин,оскільки у зв`язку з введенням воєнного стану,втратою зв`язків із мешканцями тимчасово окупованих територій він лише на початку 2025 р.дізнався про смерть ОСОБА_3 та наявність заповіту,яким ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 належну їй на праві власності земельну ділянку на території Оріхівського району Запорізької області,після чого розпочав нотаріальну процедуру оформлення спадкових прав.

Посилаючись на те,що строк на прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин,від спадщини він не відмовлявся,просить суд на підставі ст.1272 ч.3 ЦК України визначити додатковий строк тривалістю два місяця з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 02.06.2025 р. було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження,витребувано від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Тиханської С.Я.спадкову справу до майна померлої ОСОБА_3 .

Ухвалою від 09.09.2025 р. витребувано від Запорізького обласного державного нотаріального архіву спадкову справу до майна померлої ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 12.01.2026 р.закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем відзиву на позов не подано.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу Запорізької області Тиханська С.Я. пояснень до позову не подала.

Ухвалою суду від 12.01.2026 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явився. Представник позивача адвокат Жманков В.Є.у вступному слові підтримав позов з наведених у ньому підстав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився,викликався шляхом направлення судової повістки на відому суду адресу проживання та у спосіб розміщення оголошення на офіційному сайті суду,причин неявки не повідомив, наявні у розпорядженні суду засоби виклику відповідача судом вичерпані.

Як передбачено ст.223 ч.1 ЦПК України,неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови,що його належним чином повідомлено про дату,час і місце цього засідання,не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі викладеного,враховуючи неявку відповідача та відсутність клопотань про відкладення розгляду справи,суд розглянув справу за його відсутності.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі Державного акту на право власності на землю ,виданого на підставі розпорядження голови Оріхівської райдержадміністрації від 11.04.2005 р.№ 117 , ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 4,8790гаа на території Новотавричеської сільської ради Оріхівського району Запорізької області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла в м.Енергодар Запорізької області,про що надана копія свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_3 з ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина за заповітом ОСОБА_3 від 19.09.2019 р.,посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Кошкіною В.В.та зареєстрованого в реєстрі за № 3271,яким остання заповідає вказану вище земельну ділянку позивачу ОСОБА_1 .

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 № 31 /2025 встановлено,що 07.04.2025 р.до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Тиханської С.Я.із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_1 ,який вказав про відсутність інших спадкоємців,передбачених ст.1241,ч.4 ст.1268 ЦК України.

Під час проведення нотаріальної перевірки зареєстрованих із спадкодавцем на момент смерті осіб було отримано інформацію про сина спадкодавці ОСОБА_2 ,1977 р.н.,який із заявою про прийняття спадщини не звертався.

Відомості про оскарження ним заповіту ОСОБА_3 на час розгляду справи відсутні.

Постановою від 07.04.2025 р. нотаріус відмовив ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії-видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 ,вказавши підставою відмови пропуск строку у шість місяців з часу відкриття спадщини,протягом якого спадкоємець, який бажає прийняти спадщину ,але не проживав постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини,має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 його спадкоємцем ОСОБА_1 ,який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем,була подана 07.04.2025 р.,з пропуском строку на прийняття спадщини,який закінчися 08.07.2022 р.

Інші особи своє права на спадщину ОСОБА_3 не заявляли.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.24) роз`яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до ст.1277 ЦК України спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади. На теперішній час за матеріалами справи спір про спадкове майно відсутній і спадщина не визнана відумерлою.

Судом встановлено, що позивач,який після введення в Україні воєнного стану,втратив зв`язки з м.Енергодар,де мешкала та померла ОСОБА_3 ,дізнався про смерть останньої та наявність заповіту на його користь лише на початку 2025 року .

Позивачем були вчинені дії,спрямовані на отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ,яке було йому видано 27.02.2025 р.Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області,що є необхідним для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Отже, коли позивач дізнався про смерть ОСОБА_3 та наявність заповіту,отримав копію свідоцтва про її смерть, встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини вже був пропущений.

Ці обставини підтверджуються поясненнями представника позивача та змістом позовної заяви,підтверджуються матеріалами спадкової справи до ОСОБА_4 ,нічим не спростовані. Тому суд вважає, що шестимісячний строк звернення з заявою для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 позивачем пропущений з поважних причин, пов`язаних з об`єктивними обставинами ,насамперед,через оголошення воєнного стану та тимчасову окупацію частини території України,зокрема,м.Енергодар,де мешкала та померла спадкодавиця , та приходить до висновку про доцільність захисту прав позивача у спосіб визнання причин пропуску ним строку для прийняття спадщини за заповітом поважними.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини щодо порядку та строків прийняття спадщини, а також можливості визначення додаткового строку для її прийняття.

З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (як зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006), суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню у повному обсязі, так як строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин.

Враховуючи характер спору, а також те, що судовий збір позивачем сплачено в дохід держави, питання про розподіл судового збору судом не вирішується.

На підставі ст.ст.16,1261,1270,1272 ч.3 ЦК України,ст. ст. ст.12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 265, 280, 284, 353, 355 ЦПК України ,суд-

Ухвалив:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк два місяці на прийняття спадщини,відкритої після смерті ОСОБА_3 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Енергодар Запорізької області.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України,зазначаються наступні відомості:

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,РНОКПП НОМЕР_1 ,адреса реєстрації проживання : АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ,адреса проживання АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 03.02.2026 р.

Суддя Ю.А.Галущенко