РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Шевченко К.В., представників позивача Даніш М.В., Хомутовського В.О., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сталеварів 7» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сталеварів 7» (надалі- ОСББ «Сталеварів 7») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначало, що відповідач ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 і її частка становить 16,14 кв.м., в якому 24.11.2016 створено ОСББ «Сталеварів 7».

Протоколом № 1/21 загальних зборів ОСББ «Сталеварів 7» було затверджено тариф внеску на утримання будинку в розмірі 6 грн. 55 коп. за кв.м.

Відповідач обов`язок щодо сплати вищезазначеного внеску належним чином не виконує та має заборгованість перед ОСББ «Сталеварів 7» з його сплати за період з 01.09.2022 по 30.09.2025 в розмірі 3911,64 грн., яку позивач просить стягнути на його корить. Також стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. та витрати на правничу допомогу 3000 грн.

Ухвалою судді від 23.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.

07.11.2025 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого зазначено, що відповідач не погоджується з викладеним у позовній заяві в повному обсязі, послуга з управління багатоквартирним будинком Позивачем не надавалась, нарахування за послугу з управління Позивачем є безпідставним та нічим необґрунтованим. Послуга з управління Позивачем не надавалась, докази надання послуги з управління відсутні, а нарахування є безпідставними та необґрунтованими, проткол зборів проведено без її участі, а тому просила відмовити у задоволенні позову.

12.11.2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, згідно до якої позивач ознайомившись з поданим Паскаловою І.М. надає суду такі пояснення стосовно аргументів, викладених в Відзиві. Позивач вважає доведеним та очевидним, що у Відповідачки існує невиконані зобов`язання і оплати послуги з управління багатоквартирним будинком, а тому наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

15.12.2025 року від ОСОБА_1 о суду надійшли пояснення на відповідь на відзив, в яких відповідач відхиляє доводи позивача, з посиланням на відсутність доказів надання послуг і просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 09.01.2025 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги просять задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що від відповідача не надходило жодного звернення з приводу ненадання або неналежного надання послуги, як і не надходило жодної оплати, а відповідач безпідставно ухиляється від оплати наданих послуг.

У судовому засіданні відповідач проти задоволення позову заперечує, зазначивши, що позивач не надав доказів надання будь-яких послуг, такі послуги не надаються. Відповідач підтвердив, що не звертався до позивача письмово з вказаних питань, проте вважає, що не зобов`язана сплачувати за послуги, які не надаються.

09.01.2026 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та з урахуванням складності справи ухвалив відкласти ухвалення та проголошення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення -14.01.2026 року о 12:45годині.

Суд, заслухавши учасників, розглянувши позовну заяву, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах заявлених позовних вимог, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Судом встановлено, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сталеварів 7» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2

Відповідно до ст. 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

За визначенням, викладеним у частині 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»:

споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу;

управитель багатоквартирного будинку це фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком це результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до ч. 8 ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів (ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання.

Для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово- комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Рішенням зборів ОСББ «Сталеварів 7», оформленим протоколом від 09.09.2021 № 1/21, було затверджено внесок на витрати на управління багатоквартирним будинком в розмірі 6,55 грн. за 1 м.кв.

Згідно відомостей, що містяться в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 і її частка становить 16,14 кв.м., в якому 24.11.2016 створено ОСББ «Сталеварів 7».

Стаття 322 ЦК України передбачає, що саме власник майна зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором і законом.

Згідно із ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Отже, власник несе витрати по утриманню майна відповідно до своєї частки у власності, не залежно від фактичного проживання у квартирі, що є його власністю.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати внеску на утримання будинку заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.03.2022 по 31.09.2025 становить 3911,64 грн.

Судом встановлено, що позивачем здійснювалось управління багатоквартирним будинком в якому знаходиться квартира відповідача в період за який нараховано борг.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями наведеними в Законі України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено порядок вирішення питань у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг і правоспоживача викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг, за результатами яких складається акти-претензії. Проте, відповідачем не були надані суду такі докази, а тому заперечуючи проти позову, останній не спростував твердження позивача, що ним надані послуги належної якості, а тому його вимога про стягнення нарахованих сум оплати за надані послуги є обґрунтованою.

Відповідачем не надано відповідних доказів на спростовування факту надання їй, як власнику не житлових приміщень у багатоквартирному будинку, відповідних послуг ОСББ або ж надання таких послуг неналежним чином.

Суд враховує, що доказів погашення заборгованості чи спростування вказаних позивачем обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, а тому доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу по внескам та платежам співвласників об`єднання.

Матеріали справи не містять даних, що між відповідачем та ОСББ у встановленому законом порядку складалися акти-претензії у спірний період, як і відсутні докази виклику представника ОСББ для підписання акту-претензії чи необґрунтованої відмови у його підписанні.

Отже, обставини неналежного виконання чи невиконання позивачем обов`язків по утриманню будинку та прибудинкової території у спірний період, які за законом мають бути підтверджені відповідними актами-претензіями, відповідачем не доведені.

Судом не встановлено задокументованого у передбаченому законом порядку факту не надання послуг ОСББ по утриманню будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Долучені відповідачем фотографії до письмових пояснень не є належними доказами в розумінні ст.78 ЦПК України, а також з огляду на ті обставини, що вони не містять відомостей щодо дати їх створення, а тому не є можливим встановлення тих обставин, на які посилається відповідач, зокрема щодо неналежного надання послуг саме у спірний період, а не на час розгляду справи в суді.

Доводи відповідача щодо незаконного проведення зборів співвласників та прийняття ними рішень не входять у предмет доказування у цій справі і стосуються внутрішніх відносин між такими співвласниками. Даних щодо скасування протоколів загальних зборів якими встановлювалися тарифи на послуги, оспорювання їх будь-ким, визнання його недійсним відповідачем надано суду не було.

Згідно із ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною другою ст. 615 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем надані належні та допустимі докази в обґрунтування своїх вимог.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст.12,13 ЦПК України, а також не надано альтернативного розрахунку.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСББ «Сталеварів 7» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Вирішуючи питання, щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До позовної заяви позивачем додано копії договору про надання правничої допомоги, укладеного між позивачем та Адвокатським бюро «Василенко» №33-25 від 28.08.2025, актом №1 про надання правничої допомоги за вищезазначеним договором від 17.09.2025, в якому сторони визначили розмір гонорару адвоката, зокрема розмір винагороди за надання правничої допомоги складає 3000,00 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.Відповідач з клопотанням про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката до суду не зверталася.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сталеварів 7» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сталеварів 7» (ідентифікаційний код 40978697, адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 7) заборгованість зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку за період з 01.09.2022 до 31.09.2025 у розмірі 3911, 64 (три тисячі дев`ятсот одинадцять гривень 64 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сталеварів 7» (ідентифікаційний код 40978697, адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 7) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028, 00 грн. та витрати на правничу допомогу 3000, 00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення.

Повне судове рішення проголошено 14.01.2026 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова