Справа № 615/3045/25
Провадження № 2/615/806/25
08 січня 2026 року м. Валки
Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Токмакової А.П.,
секретаря судового засідання - Клименко Н.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду м. Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,
17.12.2025 позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - довічно.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач - її син, інших дітей не має, чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі є непрацездатною, за станом здоров`я не може працювати, тому потребує матеріальної допомоги від повнолітнього сина. Іншого доходу, крім пенсії в розмірі 2661 грн., не має.
Після виконання вимог ст.187 ЦПК на підставі ухвали суду від 18.12.2025 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК до суду не надходило.
Копію позовної заяви та доданих до неї документів вручено відповідачу рекомендованим повідомленням 27.12.2025, але правом подання відзиву в передбаченому ст.178 ЦПК порядку та строки не скористався.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.279,280 ЦПК.
Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач є матір`ю відповідача, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №29 від 14.11.1974.
16.11.2004 позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 20.07.2005, актовий запис №361 від 16.11.2004.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що свідчать дані свідоцтва про смерті серії НОМЕР_3 , актовий запис №194 від 21.02.2015.
Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №326751 від 05.07.2024, позивач є інвалідом з дитинства, 02.07.2024 встановлену ІІ групу інвалідності безстроково.
Із медичного висновку ЛКК №2304 від 08.08.2024, позивач невиліковно хвора, через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися, потребує постійного стороннього догляду.
Ст.51 Конституції, ч.1 ст.202 СК України встановлено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, та утримувати їх.
Згідно із ч.1 ст.204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.
В п.21 ПП ВСУ від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК України). Право на утримання від дочки, сина - мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.
При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що це право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч.1 ст.204 СК України.
Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з цих обставин. Обов`язок дітей утримувати батьків не залежить від їхнього матеріального стану.
За ч.1 ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.
Ч1 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували його неспроможність сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі.
Оцінивши в призмі наведених правових норм надані докази в сукупності, суд приймає до уваги, що позивач досягла пенсійного віку, є інвалідом ІІ групи, має низку захворювань, потребує постійного прийому лікарських препаратів та догляду, в зв`язку з чим їй необхідна матеріальна допомога повнолітніх дітей. Разом з тим, відповідач не надав доказів, які б свідчили про необхідність його звільнення від сплати аліментів на утримання непрацездатної матері.
Враховуючи обов`язок повнолітнього сина утримувати матір, яка є непрацездатною і потребує матеріальної допомоги, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.
З урахуванням положень ч.1 ст.79 СК України, суд вважає необхідним стягувати аліменти від дня подання позовної заяви.
Судові витрати у справі відповідно до положень ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на її утримання у зв`язку із непрацездатністю в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 17.12.2025 - довічно.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 08.01.2026.

Суддя А.П. Токмакова