КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/6956/2026 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги скаржнику

30 січня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Яворського М.А. (судді-доповідача), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 грудня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Шум Л.М., у місті Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про визнання договору укладеним,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10 грудня 2025 року позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням 12 січня 2026 року представником представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що вказана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга подається у письмовій формі та підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Частина 5 статті 357 ЦПК України визначає самостійні підстави неприйняття апеляційної скарги до розгляду і повернення її судом апеляційної інстанції.

Зокрема, п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Тобто, процесуальний закон визначив, що відсутність підпису на апеляційній скарзі є підставою для повернення такої апеляційної скарги.

Разом з тим, при подачі апеляційної скарги в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Пунктами 15, 44 частини першої статті 1 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" встановлено, що електронний підпис - це електронні дані, що додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.

Частиною першою, третьою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Відповідно до частин першої, четвертої, шостої, восьмої статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з пунктом 16 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженим рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом, цим положенням, а також випадків, коли суд до якого подаються документи та докази не інтегровано до Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора, шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (пункт 26 вказаного Положення).

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через підсистему "Електронний кабінет".

Надсилання процесуальних документів до суду апеляційної інстанції в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд" з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Електронним підписом за допомогою ЄСІТС повинен бути скріплений процесуальний документ, що подається до суду, а накладення ЕЦП на додатки до цього документа лише засвідчує їх відповідність оригіналу. Згідно з пунктом 26 Положення про ЄСІТС електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС. Формування позовних заяв, заяв, скарг, клопотань не за допомогою підсистеми «Електронний суд», а як додатків до супровідного листа є порушенням пункту 26 Положення про ЄСІТС і свідчить про використання непередбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення до суду. Такі позовні заяви, заяви, скарги, клопотання вважаються не підписаним, а тому підлягають поверненню.

Вказана правова позиція викладена у постанові ВС від 26 травня 2021 року у справі № 565/195/19 , від 26 квітня 2022 року у справі № 757/6877/21-ц, від 03 лютого 2021 року у справі №295/12247/19, від22квітня2020рокуусправі№360/1789/17.

З матеріалів даної цивільної справи, що надійшли, вбачається, представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було підписано лише документ із назвою апеляційна скарга із використанням підсистеми "Електронний суд", відповідно до якого вказує, що сама апеляційна скарга подана окремим документом, підписаним КЕП та доданим до формуляру апеляційної скарги, сформованого засобами ЕС ЄСІКС.

Разом з тим, апеляційна скарга не сформована за допомогою підсистеми «Електронний суд» та є не підписаною, оскільки матеріали такої апеляційної скарги не містять ні відомостей про підписання документів електронним цифровим підписом із застосування посиленого сертифіката відкритого ключа, ні доказів перевірки електронного цифрового підпису, накладеного із використанням підсистеми "Електронний суд", що позбавляє суд можливості встановити дотримання заявником вимог щодо обов`язкового підписання процесуального документа особою, яка її подає, та свідчить про використання заявником непередбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення до суду. Аналогічна правова позиція також викладена в ухвалі Верховного Суду від 13 січня 2025 року справа № 754/15237/24.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга сформована не за допомогою підсистеми «Електронний суд», а як додаток до супровідного листа, що є порушенням пункту 26 Положення про ЄСІТС.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 , подана представником ОСОБА_2 , на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 грудня 2025 року підлягає поверненню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Разом з тим, повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 грудня 2025 року, - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв