Справа № 724/3735/25
Провадження № 2/724/18/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

за участю секретаря

судового засідання: Шуть Х.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін) клопотання відповідача ОСОБА_1 про надання строку для примирення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

16.10.2025 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в якій позивач посилається на те, що 08 вересня 1990 року у Кам`янець-Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, за актовим записом № 766, між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 22.10.2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Вищезазначену ухвалу суду відповідачка отримала 19.12.2025р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

31.12.2025 року на адресу суду надійшло клопотання відповідачки ОСОБА_1 , в якій вона просить надати їм з позивачем строк для примирення на термін шість місяців. Позовні вимоги не визнає та вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу можливі, оскільки в них з позивачем є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який сильно прив`язаний до батька, а звістка про розлучення батьків дуже сильно його вразила. Також зазначає, що не припиняли з чоловіком ведення спільного господарства. Завжди була люблячою дружиною та підтримувала свого чоловіка у всьому та бажає прикладати зусилля задля збереження сім`ї.

08.01.2026 року на адресу суду від представника позивача надійшло заперечення на клопотання відповідачки, в якому він зазначає, що їх спільне життя з відповідачкою суперечитиме його інтересам, наполягає на розірванні шлюбу та зазначає, що на даний час перебуває у фактичних відносинах з іншою жінкою, від яких у них народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що це є переконливим доказом неможливості будь-якого відновлення подружніх стосунків з відповідачкою. Стверджує, що розірвання шлюбу не означає припинення батьківських обов`язків щодо сина ОСОБА_3 , а враховуючи його вік він може самостійно вирішувати з ким із батьків йому проживати. Зазначає, що будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки в сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Крім того, з моменту відкриття провадження у справі до моменту подання клопотання минуло понад два місяці, і сторони будь-яких дій щодо примирення не здійснили. Звертає увагу суду, що надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Надання додаткового строку для примирення у даній ситуації призведе до безпідставного затягування розгляду справи, що завдасть моральних страждань обом сторонам та новій сім`ї позивача, але не принесе жодного позитивного результату.

Суд, розглянувши заяву відповідача про надання строку для примирення, встановив наступне.

Відповідно до вимог ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Відповідно до ч.7 ст.240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Тобто надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом враховується, що позивач категорично заперечує проти надання строку для примирення, оскільки фактично перебуває у відносинах з іншою жінкою, від яких у них народився син, а тому він не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Слід зазначити, що надання подружжю строку на примирення у даному випадку, з урахуванням тривалості перебування справи в провадженні суду, відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів того, що відповідачем вживаються будь-які заходи для примирення з позивачем, є недоцільним та суперечитиме моральним засадам та інтересам позивача.

Враховуючи вищенаведене клопотання відповідача про надання строку для примирення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 111 СК України, ст. 260-261, 279 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання строку на примирення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.01.2026р.

Суддя: Лілія Леонідівна ГУРАЛЬ