Номер провадження: 22-з/813/108/26
Головуючий у першій інстанції
Доповідач ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.01.2026 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід суддів Одеського апеляційного суду ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у справі за скаргою ОСОБА_6 на дії старшого державного виконавця Хаджибейського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) ОСОБА_7 по виконавчому провадженню ВП № 75237603, стягувач: ОСОБА_2 , -

встановив:

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_6 оскаржила його у апеляційному порядку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2025 року визначено колегію суддів для розгляду справи № 521/10339/25 у складі головуючого (судді-доповідача): ОСОБА_3 , суддів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.10.2025 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Суддя ОСОБА_5 з 22.12.2025 року по 09.01.2026 року перебував у відпустці згідно Наказу № 161-в від 27.11.2025 року.

22.12.2025 року від ОСОБА_2 надійшла заява про відвід суддів Одеського апеляційного суду ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.01.2026 року була повернута заявнику без розгляду на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України.

24.12.2025 року ОСОБА_2 на офіційну електронну пошту суду надіслав уточнену заяву про відвід суддів Одеського апеляційного суду ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в якій, з посиланням на ст. 36 ЦПК України та ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», просив визнати наявність підстав для відводу колегії суддів, задовольнити заяву про відвід та передати справу для розгляду іншій колегії суддів.

Заява обґрунтована тим, що 17.10.2025 року Одеським апеляційним судом було відкрито апеляційне провадження та винесено ухвалу про витребування матеріалів справи № 521/10339/25 з Хаджибейського районного суду м. Одеси. Станом на 21.12.2025 року матеріали справи до апеляційного суду не надійшли, судове засідання не призначене. Заявником встановлено, що районний суд направив справу до суду апеляційної інстанції лише 27.10.2025 року, однак фактичне її надходження не зафіксовано.

У зв`язку із викладеним ОСОБА_2 вважає, що Одеський апеляційний суду протягом двох місяців не вжив активних процесуальних дій для забезпечення руху справи та виконання власної ухвали, не призначив розгляд справи, що об`єктивно породжує у заявника сумніви щодо безсторонності та належного виконання суддями своїх обов`язків, та свідчить про порушення останніми положень ст. 36, 368, ЦПК України, ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

02.01.2026 року ОСОБА_2 на офіційну електронну пошту суду надіслав заяву про приєднання доказів до заяви уточнення про відвід колегії суддів, в якій просив приєднати відповіді з Одеського апеляційного суду та відповідь з Хаджибейського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.01.2026 року заяву ОСОБА_2 про відвід колегії суддів визнано необґрунтованою та передати справу для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, іншому судді.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Частина 1 ст. 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

За правилами п. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Частина 1 ст. 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.10.2025 року було відкрито апеляційне провадження у даній справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 , та витребувано з Хаджибейського районного суду м. Одеси виділені матеріали цивільної справи № 947/29673/25.

Вказану ухвалу суду направлено на офіційну електронну адресу Хаджибейського районного суду м. Одеси - , яка доставлена до електронної скриньки 27.10.2025 року о 17:52:57 годині, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

19.12.2025р., о 12:08:01 годині судом повторно направлено ухвалу суду від 17.10.2025 року, яка не була доставлена з поверненням наступного повідомлення про помилку: протягом 24 годин не отримано результатів доставки листа учаснику процесу.

У зв`язку із викладеним, Одеським апеляційним судом втретє направлено ухвалу суду від 17.10.2025 року, яка була доставлена до електронної скриньки суду першої інстанції 22.12.2025 року о 16:16:15 годині, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

24.12.2025 року до Одеського апеляційного суду надійшли матеріали справи цивільної справи № 947/29673/25.

Суддя ОСОБА_5 з 22.12.2025 року по 09.01.2026 року перебував у відпустці, першим робочим днем вказаного судді є 12.01.2026 року.

З викладеного вбачається, що судом апеляційної інстанції активно вживалися дії для найшвидшого отримання матеріалів цивільної справи, що свідчить про процесуальну діяльність суду, спрямовану на забезпечення руху справи та дотримання строків розгляду.

Натомість, ненадходження до суду справи виключає можливість закінчення підготовчих дій, передбачених ст. 365 ЦПК України, та унеможливлює призначення справи до судового розгляду.

На підставі вказаного приходжу до висновку, що викладені ОСОБА_2 у заяві про відвід суддів Одеського апеляційного суду ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доводи ґрунтуються виключно на припущеннях та є такими, що не підтверджені жодними доказами.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Згідно ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. ст. 36-40, 268 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід суддів Одеського апеляційного суду ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду: ОСОБА_1