Справа №333/8024/25
Провадження №2/333/556/26
08 січня 2026 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді: Наумової І.Й.
за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,-
ТОВ «ВІН ФІНАНС» 27.08.2025 р. звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з даним позовом, який обґрунтовує наступним.
25.07.2024 р. відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання протоколу загальних зборів № 1706 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства.
12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (наразі ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до п.2.2 договір факторингу № 1 від 12.04.2018 року окрім іншого зазначено: у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не замінює попередній. 13.09.2018 року укладено додаткову угоду № 5 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 6 від 13.09.2018 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до гр. ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 150902 від 05.05.2018 року перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС»).
До теперішнього часу вищевказана кредитна заборгованість не погашена, тому позивач просить стягнути з відповідачки на його користь дану суму заборгованості за кредитним договором, інфляційні втрати у розмірі 3278,00 грн. за період прострочення грошового зобов`язання з 23.02.2019 р. по 23.02.2022 р. та 3% річних за цей період у розмірі 1350,42 грн., також понесені судові витрати зі сплати судового збору та за надання правничої допомоги. Також позивач просить поновити строк позовної давності на звернення з цим позовом посилаючись на дію карантину в Україні та воєнний стан в Україні.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи обізнаний, в позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Комунарського районного суду м. Запоріжжя, враховуючи, що місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване в Мелітопольському районі Запорізької області і на обліку як внутрішньо переміщена особа вона не перебуває. З урахуванням положень ст. 128 ЦПК України, відповідач про час, дату та місце слухання справи повідомлений. Відзиву на позовну заяву чи заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності, відповідачка не подавала суду.
З урахуванням вищевказаних обставин, судом 08.01.2026 р. постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, тобто за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
05.05.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 150902. Відповідно до умов договору №150902 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна» зобовязалося надати відповідачу позику у сумі 3300 грн. зі строком повернення протягом 30 днів та сплатою відсотків за користування кредитним коштами до повного погашення кредиту. Пунктом 4 цього договору сторонами обумовлена сплата пені у розмірі 3% за кожен день прострочення, але не більше 90 днів.
12.04.2018 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (відповідно протоколу загальних зборів № 1706 від 25.07.024 р. переіменовано на ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами.
Відповідно до п.2.2 договір факторингу № 1 від 12.04.2018 року окрім іншого зазначено: у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не замінює попередній.
13.09.2018 рокуміж ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено додаткову угоду № 5 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 6 від 13.09.2018 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до гр. ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №150902 від 05.05.2018 року перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (наразі ТОВ «ВІН ФІНАНС»).
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець)зобов`язується надати грошові кошти(кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно з частиною першою ст.509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо)або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквівалент і зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Відповідно до статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За статями 512,514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем заявлено про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 23.02.2019 р. по 23.02.2022 р. та наданий обґрунтований їх розрахунок, відповідно до якого інфляційні втрати за період складають 3278,00 грн., сума 3% річних за даний період становить 1350,42 грн.
Позивачем заявлено про поновлення строку позовної давності. З урахуванням положень ст.ст. 256-257 та перехідних положень ЦК України щодо продовження строку позовної давності на час дії карантину, воєнного стану, суд дійшов висновку про те, що позивачем не пропущено строк позовної давності щодо вимог про стягнення боргу по тілу кредиту, відсотками, інфляційним втратам та 3% річних. При цьому враховуючи положення ст. 258 ЦК України, суд вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені. Але огляду на відсутність заяв від відповідачки про застосування наслідків пропуску строку позовної давності з приводу вимог про стягнення пені, суд вважає за необхідне клопотання позивача про поновлення строку позовної давності в частині стягнення пені задовольнити.
Відповідно до ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Оцінивши вищевказані докази, судом встановлено, що відповідачка не виконувала свої кредитні зобов`язання, що стало причиною виникнення вищевказаної кредитної заборгованості, яка до теперішнього часу не сплачена, тому вимоги про її стягнення є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи повне задоволення позовних вимог, з огляду на положення ст. 141 ЦПК з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та підтверджені документально витрати на правничу допомогу вартістю 5000,00 грн., яка надавалась позивачу в межах цієї справи адвокатом Міньковською А. на підставі договору про надання правової допомоги, додаткової угоди вказаного договору.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 133-137, 141, 265, 268, 280, 289, 354 ЦПК України, суд,-
Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (код ЄДР 38750239) строк позовної давності щодо пред`явлення позовних вимог до гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в частині стягнення заборгованості по пені за кредитним договором № 150902 від 05.05.2018 року.
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, - задовольнити.
Стягнути з гр. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (код ЄДР 38750239) заборгованість за кредитним договором № 150902 від 05.05.2018 року у загальному розмірі 19 619,42 грн. (дев`ятнадцять тисяч шістсот дев`ятнадцять гривень 42 копійки), яка складається з: суми основного боргу 3300,00 грн.; суми боргу за процентами - 1782,00 грн., сума боргу за пенею 9909,00 грн., суми інфляційних втрат - 3 278,00 грн., суми 3% річних - 1 350,42 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (код ЄДР 38750239) судові витрати у сумі 7 422,40 грн., в тому числі витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя І.Й Наумова