УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 341/1540/25

провадження № 61-843ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2025 року, ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2025 року, ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 31 грудня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального секретаря Ради Європи про дискримінацію всіх прав і свобод,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, визначивши відповідачами Українську злочинну багаточисельну бездіяльну корумповану шахрайську злодійську мафію в законі та Генерального секретаря Ради Європи ЄСПЛ, з такими вимогами: витребувати всі його справи, які розглядались в Галицькому районному суді, Рогатинському суді, Львівському О.А. А суді, Івано-Франківському О.А. та міському суді, Верховному Суді, Вищий А. суд; з огляду на стан його здоров`я є необхідним щоб в інших районах, областях захищали не менше два адвокати, вели справи; щоб була утворена державна комісія по правах і свободах людини.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу у зв'язку з неусуненням недоліків.

Не погоджуючись з ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2025 року, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2025 року повернуто.

Зазначена ухвала мотивована тим, що подана апеляційна скарга не містить рукописного підпису ОСОБА_1 .

29 грудня 2025 року ОСОБА_1 знову звернувся до Івано-Франківського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2025 року.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 31 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2025 року залишено без руху.

12 січня 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2025 року, ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2025 року, ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 31 грудня 2025 року у вказаній справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Щодо оскарження ухвал Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2025 року та від 11 листопада 2025 року.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною другою статті 17 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки ухвали Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2025 року та від 11 листопада 2025 року не були предметом апеляційного перегляду по суті, на предмет законності не перевірялися, ці ухвали не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження в цій частині необхідно відмовити.

Стосовно оскарження ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року.

Касаційна скарга ОСОБА_1 у зазначеній частині зводиться до порушення судом норм процесуального права. Зокрема, заявник зазначає, що зміст надісланої йому копії оскаржуваної ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року не відповідає вимогам статті 260 ЦПК України, оскільки у ній відсутні відомості стосовно секретаря судового засідання, відсутні найменування відповідачів, немає рукописних підписів суддів, неможливо встановити найменування помічника судді.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Відповідно до частини третьої статті 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

За приписами пункту 1 частини п'ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Суд апеляційної інстанції встановив, що апеляційна скаргаОСОБА_1 та додані до неї копії відповідно до кількості учасників справи не містять рукописного підпису скаржника, натомість підпис останньоговідтворено механічним способом копіювання. ОСОБА_1 вказану обставину у касаційній скарзі не спростовує.

Таким чином, встановивши, що подана ОСОБА_1 апеляційна скарга на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року не міститьрукописного підпису скаржника, суд апеляційної інстанції правильно повернув апеляційну скаргу.

Ураховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року слід відмовити, оскільки скарга в цій частині є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наведені у скарзі доводи висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, зводяться до незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції.

Щодо оскарження ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 31 грудня 2025 року.

У пункті 3 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, пророз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленимиабо виключними обставинами, провідмову в задоволенні заявипро перегляд судового рішенняза нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху відсутня в переліку судових рішень, які підлягають оскарженню в касаційному порядку згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України.

За приписами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки ухвала апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 31 грудня 2025 року слід відмовити.

У зв'язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягають окремому розгляду клопотання, викладені ОСОБА_1 у прохальній частині касаційної скарги, а також клопотання, долучене заявником до касаційної скарги.

Керуючись пунктом 1 частини другої та частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2025 року, ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2025 року, ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 31 грудня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального секретаря Ради Європи про дискримінацію всіх прав і свобод.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко