Провадження № 2/204/116/26
РІШЕННЯ

іменем України

19 січня 2026 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Книш А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 101297776

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №101297776 у розмірі 26850 грн та судових витрат у справі. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 10 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та відповідачем було укладено кредитний договір № 101297776. 16 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем укладено Договір факторингу №16072024, згідно умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) позивачу належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі й до відповідача у сумі 26850 грн. Відповідно до реєстру боржників від 16.07.2024 до договору факторингу № 16072024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26850 грн, з яких: 20000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 4650 грн сума заборгованості за відсотками; 2200 грн сума заборгованості за комісією. Вказує, що відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. Вказує, що з моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

20 грудня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить відмовити в позовній заяві. Зазначено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно п. 1.2 договору факторингу право грошової вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними акту прийому - передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2. В матеріалах справи відсутні реєстри прав грошових вимог та акт прийому-передачі. Витяг з реєстру боржників до договору факторингу не є належним та допустимим доказом переходу права вимоги до позивача, оскільки не є реєстром, підписаним обома сторонами договору, а фактично є набраним позивачем текстом, підписаним одноособово представником позивача, який подав позов до суду. Отже, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджували б наявність у ТОВ «КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» права вимоги до ОСОБА_1 , відповідно право на позов відсутнє. Крім того, у даному випадку не підтверджується укладання між сторонами договору позики з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто в матеріалах справи знаходиться копія договору, яка не підписана електронним підписом. У матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, зокрема копії меморіальних ордерів, заяви про видачу готівки. Платіжних доручень, виписки по картковому рахунку, тощо на підтвердження перерахування на рахунок відповідача грошових коштів за кредитним договором. ОСОБА_1 не отримував грошових коштів за кредитним договором. При цьому, договір про надання фінансового кредиту, у тому числі, інформація щодо умов кредитування, паспорт споживчого кредиту не містять реквізитів платіжної банківської карти відповідача, на яку у відповідності до умов кредитних договорів мали б бути перераховані кредитні кошти. Відсутність в документах, які були складені під час укладання відповідачем з кредиторами договорів про надання фінансового кредиту реквізитів платіжної банківської картки відповідача ОСОБА_1 унеможливлює виконання взятих кредиторами на себе зобов`язань за вказаними договорами щодо перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів. Таким чином, позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен був отримати від первинних кредиторів первинні документи, які підтверджують перерахування на належний відповідачу рахунок чи видачу йому коштів за кредитним договором, а також розміру заборгованості за ним. Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не довів заявлених позовних вимог. Також представник відповідача вказала, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за процентами не є співмірною сумі кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг кредитної установи, сума відсотків, яка нарахована відповідачу є такою, яка суперечить діючим нормам права, а також існуючої судової практики.

Від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відповідь на відзив суду не надано.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі фактичні обставини.

10 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та відповідачем укладено Договір споживчого кредиту №101297776 відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.3.1., 1.3.2., 1.4. якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених договором надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Сума кредиту 20000 грн. Строк кредиту 90 днів з 10.02.2022 і складається з пільгового і поточного періодів. Пільговий період складає 30 днів. Поточний період складає 60 днів, що настає з дня наступного з днем завершення пільгового періоду і закінчується 11.05.2022. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти в рекомендовану дату платежу 12.03.2022, але не пізніше 11.05.2022 (а.с.28-33).

Відповідно до п.1.5. Договору загальні витрати позичальника за пільговий період складають 9700 грн в грошовому виразі та 12184,00% річних у процентному значенні, загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 69700 грн в грошовому виразі та 1413,00 відсотків річних у процентному значенні. Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 29700 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 89700 грн.

Згідно з п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 .

Згідно п.10 Договору «Реквізити та підписи сторін» вказано ідентифікуючі відомості ТОВ «МІЛОАН», а також ідентифікуючі відомості позичальника, зокрема: прізвище, ім`я та по батькові, дані паспорта, місце проживання, ідентифікаційний номер. Договір позики підписано позичальником шляхом накладання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором.

Згідно з Графіком платежів до Договору № 101297776 від 10 лютого 2022 року загальна вартість кредиту складає 89700 грн (а.с.33 зворотна сторона).

Підписавши 10 лютого 2022 року паспорт споживчого кредиту відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с.34).

16 липня 2024 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» укладено Договір факторингу № 16072024 (а.с.35-36).

Згідно з Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в електронному вигляді (а.с.37).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року божником за договором №101297776 зазначено відповідача, де загальна сума заборгованості за договором складає 26850 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає - 20000 грн, заборгованість за відсотками 4650 грн, сума заборгованості за комісією 2200 (а.с.37 зворотна сторона).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №101297776 від 10 лютого 2022 року в розмірі 26850 грн, яка складається з:

- заборгованість за основною сумою боргу 20000 грн;

- заборгованість за відсотками 4650 грн;

- заборгованість за комісією 2200 грн (а.с.38).

Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом ураховуються такі обставини.

За вимогами статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до змісту ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі (частина друга статті 639 ЦК України).

Положеннями частини першої статті 1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України).

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, надаючи оцінку наданим позивачем доказам суд дійшов висновку щодо доведеності факту укладення договору від 10 лютого 2022 року №101297776 про споживчий кредит, а саме вказаний факт підтверджено: копією вказаного договору, графіком платежів до Договору, паспортом споживчого кредиту, у яких зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

При цьому, посилання відповідача щодо не підписання договору позики спростовано наведеними доказами. Суд звертає увагу, що заперечуючи укладання договору споживчого кредиту, відповідач не надав жодних доказів на підтвердження не укладення договору, зокрема, не звертався до суду із позовом про визнання договору недійсним або до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій позивача чи первісного кредитора. Отже, факт укладання договору між ТОВ «МІЛОАН» позивачем доведено.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів надання відповідачу кредитних коштів за умовами договору від 10 лютого 2022 року №101297776 шляхом перерахування на поточний рахунок ОСОБА_1 з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , зокрема позивачем не долучено платіжної інструкції, меморіального ордеру, виписки з особового рахунку, тощо.

Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі №161/16891/15 (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, позивачем не надано первинних бухгалтерських документів на підтвердження отримання позичальником кредитних коштів за умовами кредитного договору від 10 лютого 2022 року №101297776, а отже не доведено факту перерахування коштів на рахунок, відкритий у банківській установі на ім`я ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що розрахунок заборгованості, що наданий разом з позовною заявою, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, а отже сам по собі не є належними доказом наявності заборгованості. Розрахунок складений самим позивачем, а тому інформація, зазначена у ньому, за умови відсутності первинних документів щодо видачі кредитних коштів, не може бути належним доказом отримання позичальником коштів у кредит (а.с.38).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року №905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Однак, позивачем також не представлено доказів підтвердження оплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ТОВ «МІЛОАН» ціни продажу за договором факторингу №16072024, тобто суми грошових коштів, що сплачуються фактором клієнту після підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників на умовах договору.

Суд зауважує, що у відзиві на позовну заяву, який було також надіслано на адресу позивача (квитанція № 2302301 про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІСТС), відповідач заперечував позовні вимоги, зазначав, зокрема, про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог (а.с.86).

Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що банківська картка № НОМЕР_2 відкрита на ім`я ОСОБА_1 , а також зарахування на користь останнього грошових коштів у сумі 20000 грн на його банківську картку/рахунок.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин. Позивач клопотання про надання суду додаткових доказів, витребування відповідних доказів та інших документів не заявляв. Отримавши відзив на позовну заяву, позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Виходячи з викладеного, надавши оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, приймаючи до уваги недоведеність видачі ТОВ «МІЛОАН» відповідачу кредитних коштів за умовами договору від 10 лютого 2022 року №101297776, у зв`язку з чим, наявність заборгованості відповідача перед позивачем не встановлена; враховуючи також непредставлення позивачем достатніх доказів набуття ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги за вказаним кредитним договором, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача за договором про надання споживчого кредиту №101297776 від 10 лютого 2022 року заборгованості у загальному розмірі 26850 грн, з яких 20000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 4650 грн заборгованість за відсотками та 2200 заборгованість за комісією.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку з їх недоведеністю.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 101297776 відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», місцезнаходження: м. Київ, вул.Симона Петлюри, буд. 30, ідентифікаційний код 35625014.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий: