Справа № 347/2539/25
Провадження № 2/347/230/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Книщука Р.М.,

секретаря Лазорик А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.06.2019р. між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду №С-112-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до п. 2 Договору банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн (п.п. 2.1 Договору). Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 30000,00 грн (п.п.2.2 Договору кредиту І). Згідно п.п. 2.3 Договору кредиту за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 24% річних. Банк на виконання умов Договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 30000,00грн строком до 21.06.2024 року, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами. 19.12.2023 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023. 22.12.2023року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги за Кредитним договором № С-112-0 від 21.06.2019року. Відповідачка порушила умови кредитного договору в зв`язку з чим її заборгованість становить 92606,42 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом -29770,9грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками -62835,52грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями - 0 грн.

В добровільному порядку відповідачка не бажає погасити вказану суму заборгованості, а тому просить позов задоволити. А також просить стягнути з відповідачки судовий збір та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 7000грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без участі представника позивача.

Відповідачка ОСОБА_1 , яка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подавала.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідачка була повідомлена про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 03.02.2026 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

В свою чергу, положеннями ст.ст. 525-527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України.

Крім цього, статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 3 статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи 21.06.2019р. між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду №С-112-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки.

Відповідно до п. 2 Договору банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн (п.п. 2.1 Договору). Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 30000,00 грн (п.п.2.2 Договору кредиту І).

Згідно п.п. 2.3 Договору кредиту за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 24% річних.

Судом встановлено, що банк на виконання умов Договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 30000,00грн строком до 21.06.2024 року, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами.

Згідно матеріалів справи вбачається, що 19.12.2023 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023 та 22.12.2023року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги за Кредитним договором № С-112-0 від 21.06.2019року.

Згідно ст. ст. 598-599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1048 ЦК України стверджується, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачкою умови кредитного договору належно не виконувалися, внаслідок чого її заборгованість становить 92606,42 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом -29770,9грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками -62835,52грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями - 0 грн.

А тому, наведені обставини дають суду підстави для задоволення позову в повному обсязі щодо стягнення з відповідачки 92 606,42грн. заборгованості за кредитним договором № С-112-0 від 21.06.2019року.

Що стосується витрат на правову допомогу, то Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

А тому, враховуючи те, що розгляд даної справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження, як малозначної справи, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив значний час, виходячи з критерію реальності та розумності, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 3000грн.

Згідно ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідачки слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 3028 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 509, 526, 1046-1049, 1050-1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (, адреса: 04071 м. Київ вул. Набережно-Лугова, 8 рахунок: IBAN № НОМЕР_2 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» Код Банку 322001) заборгованість за кредитним договором № С-112-0 від 21.06.2019 року у розмірі 92 606 (дев`яносто дві тисячі шістсот шість ) грн. 42коп., 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. оплаченого судового збору та 3000 (три тисячі) гривень витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.М. Книщук