УХВАЛА

30 січня 2026 року

м. Київ

справа № 758/14525/13-ц

провадження № 61-11152св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні питання про самовідвід судді Ситнік Олени Миколаївни від участі в розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргамак», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотухіна Ольга Миколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович, Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м. Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенство з нерухомості «Моя оселя», про визнання недійсним свідоцтва про право власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису про право власності на нерухоме майно за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року в складі судді Ларіонової Н. М. та постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року в складі колегії суддів Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О., Яворського М. А.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

ОСОБА_1 вказав, що 27 лютого 2012 року між ним та ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі площею 368,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 . 22 березня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотухіною О. М. на імя ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на вказану будівлю за результатами прилюдних торгів, проведених 27 лютого 2013 року Філією 10 Приватного підприємства (далі - ПП) «Нива-В.Ш.» на виконання виконавчого листа, виданого 03 травня 2011 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Родовід Банк» коштів у розмірі 1 328 254,77 грн.

03 квітня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі площею 368,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 . За умовами договорів купівлі-продажу від 23 липня 2013 року ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 придбали відповідно 3/4 та 1/4 частини вказаної нежитлової будівлі. На підставі договору купівлі-продажу від 27 грудня 2013 року ОСОБА_4 відчужив 2/4частини спірної будівлі ОСОБА_6 , а за договором купівлі-продажу того ж дня ОСОБА_5 (інтереси якої представляв ОСОБА_8 ) відчужила ОСОБА_6 1/4 частину вказаної будівлі.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26 червня 2014 року власником нежилої будівлі 30, літ. «К», загальною площею 368,9 кв. м на АДРЕСА_1 є Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Аргамак».

Зазначав, що він не мав жодних боргових зобов`язань перед банком, не був обізнаний про проведення виконавчих дій щодо примусового виконання рішення про стягнення боргу. ОСОБА_2 набув право власності на нежилу будівлю на підставі підроблених документів, а, отже, укладені в подальшому договори купівлі-продажу щодо цієї будівлі є нікчемними, оскільки порушують публічний порядок. Нежила будівля вибула з його власності не з його волі, а внаслідок злочинних дій невстановлених осіб, вона підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння. З метою поновлення його порушеного права також підлягають вилученню записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги в листопаді 2014 року, просив визнати недійсним свідоцтво від 22 березня 2013 року про право власності на нежилу будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотухіною О. М.; витребувати із чужого незаконного володіння ТОВ «Аргамак» нежилу будівлю за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ; скасувати записи про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення за вказаною адресою, здійснену за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ТОВ «Аргамак».

Справа слухалася судами неодноразово.

22 грудня 2014 року заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва позов задоволено: визнано недійсним свідоцтво, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотухіною О. М., від 22 березня 2013 року (реєстр № 109), згідно з яким ОСОБА_2 належить нежитлова будівля площею 368,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувано з незаконного володіння ТОВ «Аргамак» на користь ОСОБА_1 нежитлову будівлю площею 368,9 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

14 лютого 2017 року рішенням Апеляційного суду м. Києва заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено; заходи забезпечення позову у вигляді арешту нежилої будівлі, вжиті ухвалою Апеляційного суду м. Києва 25 серпня 2015 року, скасовано.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 серпня 2017 року в складі колегії суддів Червинської М. Є., Завгородньої І. М., Карпенко С. О., Мазур Л. М., Ситнік О. М. касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року скасовано, заочнерішення Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року залишено в силі.

01 листопада 2017 року постановою Верховного Суду України заяву ТОВ «Аргамак» задоволеночастково. Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 серпня 2017 року, рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року та заочне рішення Подільського районного суду м.Києва від 22 грудня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

14 березня 2023 року рішенням Подільського районного суду м. Києва позов задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво від 22 березня 2013 року про право власності на нежилу будівлю (літ. К), загальною площею 368,9 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_2 , видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу

Золотухіною О. М. за реєстром № 109, витребувано із чужого незаконного володіння ТОВ «Аргамак» на користь ОСОБА_1 , скасовано записи про державну реєстрацію права власності на нежилу будівлю (літ. К) загальною площею 368,9 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , здійснену за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ТОВ «Аргамак».

24 квітня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ТОВ «Аргамак» задоволено частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року скасовано в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування запису про право власності на нерухоме майно, прийнято в цій частині нову постанову.

Відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування запису про право власності на нерухоме майно.

В іншій частині рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 березня

2023 року залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У серпні 2024 року ОСОБА_6 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, в якій просить скасувати судові рішення та відмовити в позові.

17 лютого 2025 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження та витребувано справу із Подільського районного суду м. Києва.

10 жовтня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду та протоколом автоматизованого розподілу судової справи розподілена колегії суддів у складі Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

Суддя Ситнік О. М. (суддя-доповідач) заявила про самовідвід з метою недопустимості повторної участі судді у розгляді цієї справи, оскільки вона входила до складу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України, якою 16 серпня 2017 року постановлено ухвалу про скасування рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року та залишення в силі заочногорішення Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року. Постановою Верховного Суду України від 01 листопада 2017 року ухвалуВищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 серпня 2017 року скасовано, тому повторна участь судді у справі є недопустимою.

Указана заява про самовідвід підлягає задоволенню.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.

У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (справа «Hauschildt Case», № 11/1987/134/188).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (справа «Hauschildt Case» від 24 травня 1989 року, № 11/1987/134/188, § 48).

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

У зв`язку із тим, що суддя-доповідач Ситнік О. М. заявила мотивований самовідвід з метою недопустимості повторної участі судді у розгляді цієї справи на підставі частини четвертої статті 37 ЦПК України, заяву про самовідвід судді Ситнік О. М. (суддя-доповідач) слід задовольнити, а справу передати для повторного автоматизованого перерозподілу.

Керуючись статями 33, 36, 37, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву судді Верховного Суду Ситнік Олени Миколаївни (суддя-доповідач) про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Верховного Суду Ситнік ОленуМиколаївну (суддя-доповідач) від участі в розгляді справи № 758/14525/13-цза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргамак», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотухіна Ольга Миколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович, Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м. Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенство з нерухомості «Моя оселя», про визнання недійсним свідоцтва про право власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису про право власності на нерухоме майно за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року в складі судді Ларіонової Н. М. та постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року в складі колегії суддів Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О., Яворського М. А.

Справу № 758/14525/13-ц передати на автоматизований розподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська