Справа № 740/7522/25
Провадження № 2/740/805/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1878339 від 31.03.2019 у сумі 3352 грн. 16 коп., 2422 грн. 40 коп. судових витрат по сплаті судового збору та 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31.03.2019 між ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 1878339 в електронному вигляді на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті позивача та Індивідуальної пропозиції (оферти) № 1878339 укладення договору про надання кредиту від 31.03.2019, які акцептовані відповідачкою шляхом підписання електронним підписом заявки на отримання кредиту.

Відповідно до договору, сторони погодили, що сума кредиту в розмірі 2000 грн. надається позичальнику строком на 30 дні, плата за користування кредитом 633 грн., очікувана сукупна вартість кредиту - 2633 грн. Позивачем зобов`язання за договором виконано в повному обсязі і надано позичальнику кредит у розмірі 2000 грн. Відповідачка у встановлений договором строк кредит не повернула, натомість скористалась послугою щодо продовження строку користування кредитом (до 29.06.2019).

На даний час ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 3352,16 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 2000 грн., по процентах 633 грн., 3% річних 209,70 грн., інфляційні втрати 509,46 грн.

Відповідачкою ОСОБА_1 подано відзив на позов, у якому позов визнає частково в розмірі 2633 грн. та погоджується на часткову оплату витрат на правничу допомогу в сумі 500 грн.

Ухвалою судді 02.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача у позові просив провести розгляд справи без виклику сторін.

Відповідачка причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подала.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 31.03.2019 між ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 1878339 в електронній формі шляхом акцептування позичальником пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (а.с.16-27).

Згідно умов кредитного договору, позичальнику надається кредит у сумі 2 000 грн. строком на 30 днів із дати його надання, плата за користування кредитом 633 грн., реальна процентна ставка за кредитом 385%, очікувана сукупна вартість кредиту - 2633 грн.

Розрахунки за договором проводяться між сторонами виключно в безготівковій формі.

Позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом в останній строк користування кредитом.

Відповідачка підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), підписавши акцепт одноразовим ідентифікатором 3874898, що підтверджено Інформацією про підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором та Реєстром дій клієнта та ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП`в інформаційно-телекомунікаційній системі credit365.ua з укладення договору (а.с.27зворот, 29).

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, кредитний договір між сторонами укладено в електронній формі.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" свої зобов`язання за договором кредиту виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачці кредит у розмірі 2000 грн. на її платіжну картку, що підтверджується копією інформаційної довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» від 26.08.2025 про електронний переказ коштів (а.с. 30 зворот).

З витягу з реєстру надісланих sms-повідомлень клієнту вбачається, що ОСОБА_2 30.05.2019 було продовжено строк кредитування за договором на 30 днів.

Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Доказів повернення відповідачкою суми кредиту матеріали справи не містять, у поданому відзиві ОСОБА_1 не заперечувала факту невиконання нею зобов`язань за кредитним договором.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість ОСОБА_3 перед ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» складає 3352,16 грн., з яких: основна сума заборгованості 2633 грн., інфляційні витрати 509,46 грн., 3% річних 209,70 грн. (а.с.28).

Суд погоджується з розрахунком позивача, оскільки такий проведено відповідно до умов договору, інфляційні витрати та 3% річних нараховано за період з 30.06.2019 до 23.02.2022, тобто до введення в дію воєнного стану в Україні, що узгоджується з пунктом 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачка допустила порушення умов договору щодо своєчасної та повної сплати кредиту та плати за користування ним, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення у повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд враховує наступне.

Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Литвинець С.А. на підставі договору № 21-3 про надання правової допомоги від 01.09.2021 (а.с. 35-39).

Згідно акта № 251230-1 про надані послуги від 30.12.2025 вартість послуг адвоката за представництво інтересів клієнта у судовій справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 становить 10 000 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Враховуючи викладене, ціну позову, проаналізувавши опис наданих адвокатом позивачу послуг, час, витрачений на їх надання, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи складність справи, що така розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, наявність сталої судової практики в такій категорії справ, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в даній справі в сумі 1500 грн.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 81, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП», , адреса: м. Київ, вул. Михайлівська, 15/1 Б, заборгованість за кредитним договором № 1878339 від 31.03.2019 у розмірі 3352 грн. 16 коп., понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн., а всього стягнути з неї 7274 (сім тисяч двісті сімдесят чотири) грн. 56 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь