Номер провадження: 22-ц/813/558/26
Головуючий у першій інстанції Громік Д. Д.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Вадовської Л.М., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк», приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович про стягнення грошової компенсації 1/2 частини вартості автомобіля, на ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Громіка Д.Д. 27 серпня 2025 року у м. Одеса, -

встановила:

У серпні 2025 року до Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ПАТ АБ «Укргазбанк», приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. про стягнення, в порядку поділу спільного майна подружжя, грошової компенсації 1/2 частини вартості автомобіля, придбаного за час шлюбу.

Разом з позовом представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю Виконавчого округу Одеської області Щербакову Ю.С. вчиняти будь-які дії примусового характеру, в тому числі реалізацію майна, а саме транспортного засобу марки Volvo XC 90, 2023 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2023 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в межах виконавчого провадження №66801800, відкритого на підставі виконавчого листа №2/1522/1895/11 від 07.06.2021 року, виданого суддею Приморського районного суду м. Одеси Н.А. Ільченко.

В обґрунтування заяви представник ОСОБА_1 зазначала, що предметом спору по даній справі є стягнення грошової компенсації 1/2 (однієї другої) частини вартості автомобіля марки Volvo XC 90 державний номерний знак НОМЕР_1 , який набутий під час перебування позивача та відповідача в шлюбі. Вважала, що даний автомобіль буде реалізований на електронному аукціоні (торгів) торги з продажу вищевказаного майна, що призведе до протиправного позбавлення права власності на частину спірного легкового автомобіля.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 27.08.2025 року клопотання ОСОБА_1 було задоволено.

Заборонено приватному виконавцю Виконавчого округу Одеської області Щербакову Ю.С. вчиняти будь-які дії примусового характеру, в тому числі реалізацію майна, а саме транспортного засобу марки Volvo XC 90, 2023 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2023 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в межах виконавчого провадження №66801800, відкритого на підставі виконавчого листа №2/1522/1895/11 від 07.06.2021 року, виданого суддею Приморського районного суду м. Одеси Н.А. Ільченко.

В апеляційній скарзі представник ПАТ АБ «Укргазбанк» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву про вжиття заходів забезпечення позову залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що арешт транспортного засобу, який належить боржнику, за своєю суттю спрямований виключно на блокування можливості банку задовольнити свої вимоги, що випливають з кредитного договору, за рахунок майна боржника. Крім того, апелянт вважає, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Задовольняючи заяву позивачки щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний транспортний засіб VOLVO XC90, суди першої інстанції порушив законні права ПАТ АБ «Укргазбанк», як стягувача у виконавчому провадженні №66801800 з примусового виконання виконавчого листа № 2/1522/1895/11, виданого 07.06.2021 року, яке перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця.

Сторони про розгляд справи на 20.01.2026 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явився представник ПАТ АБ «Укргазбанк».

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Верховний Суд у постанові від 06.12.2023 року у справі № 199/5431/20 виклав висновок про те, що «метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі. Забезпечення позову - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову».

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії (п. 2); зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (п. 5).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Верховного Суду від 04.07.2023 року у справі № 359/3016/21 викладено висновок про те, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії».

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Верховний Суд у постанові від 17.01.2024 року у справі № 522/3999/23 вказував наступне: «Інститут забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів».

У постанові Верховного Суду від 12.02.2024 року у справі № 199/1359/23 міститься висновок про те, що «при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу».

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.09.2012 року у справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа№2-1895/11) було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №190-08/П від 30.05.2008 року у розмірі 135107 доларів США, в еквіваленті по курсу НБУ (7,9877 грн. за 1 долар США) станом на 25.04.2012 року, 1079201 грн. 85 коп. та 297031 грн. 35 коп., з яких: заборгованість по кредиту строкова 78684,67 доларів США, що еквівалентно 628509,54 грн., заборгованість по кредиту прострочена 1 061,16 доларів США, що еквівалентно 88353,28 грн., заборгованість по процентам прострочена - 44508,68 доларів США, що еквівалентно 355521,98 грн., заборгованість по процентам поточна 853,45доларів США, що еквівалентно 6817,10 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів 237959,66 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту 59071,69 грн. та судові витрати в сумі 3219 грн.

На виконання вказаного рішення суду, Приморським районним судом м. Одеси 07.06.2021 року було видано виконавчий лист, за яким постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. від 13.09.2021 року було відкрито виконавче провадження №66801800.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. від 13.09.2021 року у виконавчому провадженні №66801800 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 148618,76 доларів США та 330594,39 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. від 04.10.2023 року у виконавчому провадженні №66801800 оголошено у розшук майно боржника Volvo XC 90.

Крім того, згідно до листа приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. №15345 від 14.08.2025 року при примусовому виконанні виконавчого провадження № 66801800, відкритого на підставі виконавчого листа 2/1522/1895/11 від 07.06.2021 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 190-08/П від 30 травня 2008 року повідомлено, що транспортний засіб марки Volvo XC 90, 2023 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 2023 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 знаходиться на примусовій реалізації на майданчику ДП «СЕТАМ» за адресою: м. Київ, вул. Новопирогівська, 56, торги призначено на 28.08.2025 року о 09:00 год.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ст. 13 ЦК України).

У постановах Верховного Суду від 11.11.2019 року у справі № 337/474/14-ц та від 11.12.2023 року у справі № 463/13099/21 викладено правовий висновок, що «поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу. Боржник, проти якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу та накладено арешт на його майно, та його дружина, які здійснюють поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом».

Колегія суддів доходить висновку, що фактично позивач у цій справі ОСОБА_1 просила вжити заходи забезпечення позову з метою перешкоджання виконання судового рішення, яке набрало законної сили, в іншій справі з приводу іншого спору, що виходить за межі мети забезпечення позову, яка полягає у вжитті судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення у випадку задоволення заявлених позовних вимог саме у даній справі.

Верховним Судом у постанові від 03.04.2019 року у справі № 211/129/18-ц сформульовано правову позицію, згідно з якою суд не може заборонити державному виконавцеві вживати необхідних заходів щодо своєчасного й повного виконання рішення. Вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню, оскільки не обґрунтована заявником у контексті необхідності застосування таких заходів, а також у контексті їх співмірності та відповідності до заявлених позовних вимог.

У постанові від 06.12.2023 року у справі № 361/8953/21 Верховний Суд вказував, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Обраний ОСОБА_1 у цій справі спосіб забезпечення позову фактично зупиняє виконання судового рішення в іншій справі № 2/1522/1895/11.

Відтак, у даному випадку, забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого нерухомого майна, перешкоджає виконанню судового рішення у іншій справі з приводу іншого спору, що виходить за межі мети забезпечення позову.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зупинення продажу арештованого нерухомого майна порушує права стягувача у виконавчому провадженні, у зв`язку із чим обраний ОСОБА_1 спосіб забезпечення позову не відповідає його меті і завданням цивільного судочинства та є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами.

Подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 24.06.2021 року у справі № 310/9167/20, від 29.09.2021 року у справі № 638/5084/20.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом, у тому числі, заборони реалізації спірного майна, суд першої інстанції не звернув належної уваги на співмірність застосованого заходу забезпечення позову з предметом та підставами поданого позову, не врахував негативні наслідки від вжиття такого заходу та безпосередній вплив на права та охоронювані законом інтереси інших осіб. З огляду на наведене, застосований судом першої інстанції захід забезпечення позову не може вважатись допустимим заходом охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність і дії учасників приватних правовідносин мають бути добросовісними. Добра совість - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. З урахуванням того, що норми цивільного законодавства мають застосовуватися із врахуванням добросовісності, то принцип добросовісності не може бути обмежений певною сферою.

У контексті дотримання балансу прав та інтересів позивача, а також третіх осіб, права яких порушуються у зв`язку із застосуванням спірного заходу забезпечення позову, колегія суддів зазначає про необхідність дотримання загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги отримали підтвердження під час апеляційного перегляду, що свідчить про наявність підстав для скасування ухвали Хаджибейського районного суду м. Одеси від 27.08.2025 року та постановлення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки метою накладення арешту у цій справі є зупинення реалізації арештованого майна у рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_2 за відкритим виконавчим провадженням.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» - задовольнити.

Ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2025 року - скасувати.

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю Виконавчого округу Одеської області Щербакову Юрію Сергійовичу вчиняти будь-які дії примусового характеру, в тому числі реалізацію майна, а саме транспортного засобу марки Volvo XC 90, 2023 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2023 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в межах виконавчого провадження №66801800, відкритого на підставі виконавчого листа №2/1522/1895/11 від 07.06.2021 року, виданого суддею Приморського районного суду м. Одеси Н.А. Ільченко, - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 30 січня 2026 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Л.М. Вадовська

О.М. Таварткіладзе