Справа № 464/3998/25 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/811/118/26 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

03 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив»» на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 30 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив»» про зобов`язання до вчинення дій та стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

оскаржуваним рішенням суду позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірною односторонню відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив»» від договору № БВ34210; ФК № АКВ-МОЛ/ОД/Прим-рн/пн/с-1/кв12 купівлі-продажу цінних паперів або інших фінансових інструментів від 28.07.2020 року.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив»» на користь ОСОБА_1 суму попередньої оплати за договором № БВ34210; ФК № АКВ-МОЛ/ОД/Прим-рн/пн/с-1/кв12 купівлі-продажу цінних паперів або інших фінансових інструментів від 28.07.2020 року у розмірі 5 344,62 доларів США, що еквівалентно 221 427,60 грн. по курсу НБУ (41,43 грн. за 1 дол.).

Визнано неправомірними штрафні санкції у розмірі 3 740,90 доларів США по курсу НБУ (27,39 грн, за 1 дол.), що еквівалентно 102 463,25 грн. на день укладення договору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив»» до ОСОБА_1 .

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив»» неправомірно утримані з ОСОБА_1 штрафні санкції у розмірі 3740,90 доларів США по курсу НБУ (27,39 грн, за 1 дол.), що еквівалентно 102 463,25 грн. на день укладення договору на користь ОСОБА_1 .

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив»» 13 925,01 грн. відсотків річних від простроченої суми за користування чужими грошима на користь ОСОБА_1 .

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив»» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2214, 28 грн.

09 січня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив»» подало до Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 30 вересня 2025 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 4 ст. 357 ЦПК України передбачено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 14 січня 2026 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив»» на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 30 вересня 2025 року залишено без руху та надано апелянту строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання доказів в обгрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сихівського районного суду м.Львова від 30 вересня 2025 року, зокрема, доказів того, що матеріали цивільної справи не містять відомостей про надіслання або не надіслання судом першої інстанції відповідачу копії оскаржуваного судового рішення чи докази про отримання (не отримання) відповідачем такого, зокрема й через систему «Електронний суд», а також для доплати судового збору в розмірі 2185.80 грн.

На виконання вимог ухвали Львівського апеляційного суду від 14 січня 2026 року апелянт подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, мотивуючи її тим, що повний текст рішення Сихівського районного суду м. Львова від 30 вересня 2025 року був отриманий відповідачем через адвоката Шишлюка Максима Олексійовича 22 грудня 2025 року, після його завантаження через підсистему «Електронний суд».До цього моменту відповідач не мав реальної можливості ознайомитися з повним текстом судового рішення та належним чином реалізувати право на апеляційне оскарження, оскільки копія рішення суду відповідачу поштовим зв`язком не надсилалася.Також на виконання вимог ухвали Львівського апеляційного суду від 14 січня 2026 року представником апелянта було направлено адвокатський запит до Сихівського районного суду м. Львова з вимогою надати інформацію щодо направлення та вручення копії судового рішення у цивільній справі № 464/3998/25 та згідно з довідкою про доставку електронного документа, сформованою в автоматизованій системі документообігу суду, копію судового рішення «Іменем України» від 30 вересня 2025 року було надіслано відповідачу виключно через його електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» та доставлено до такого 30.09.2025 року о 20:57. Вважає, що формальне доставлення електронного документа не може ототожнюватися з його реальним отриманням та можливістю своєчасного ознайомлення з його змістом. У зв`язку з масованими обстрілами енергетичної системи України, у тому числі об`єктів енергетичної інфраструктури Львівської області, що мали місце, зокрема, у жовтні 2025 року, відповідач був позбавлений можливості своєчасно отримувати електронні повідомлення та користуватися підсистемою «Електронний суд» через регулярні та тривалі відключення електроенергії, а також перебої у роботі інтернетзв`язку.Додатково звертає увагу на те, що у штаті відповідача відсутній юрист, у зв`язку з чим відповідач не мав об`єктивної можливості самостійно та оперативно відслідковувати стан судового провадження, контролювати рух справи в електронних судових сервісах або своєчасно виявити факт ухвалення рішення суду першої інстанції.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку про те, що зазначені в ній причини для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними з огляду на таке.

Оцінюючи доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив»» щодо поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сихівського районного суду м.Львова від 30 вересня 2025 року, апеляційний суд повинен перевірити, чи відповідають доводи скаржника не тільки нормам процесуального права, а й зокрема, принципу res judicata, що є складовою частиною верховенства права, й відповідно, чи поновлення строку не призведе до порушення принципу правової визначеності і до необґрунтованого втручання у права особи, які були визнані оскаржуваним рішенням суду.

У частинах першій та другій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до частини першої статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень.

У рішенні від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України», заява № 24465/04, Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити у контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії».

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення, згідно з яким жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі; повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи (рішення Європейського суду з прав людини від 03 грудня 2003 року у справі «Рябих проти росії»).

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» викладено висновок Європейського суду з прав людини про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом із тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, № 19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Отже, встановлення строків звернення до суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності.

Забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а також строків на оскарження судових рішень, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки.

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі №160/6211/21 (провадження № К/990/25232/22).

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків на оскарження.

Безпідставне поновлення строк на оскарження судового рішення може бути визнано порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Особа, яка подає апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, у тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

З довідки Сихівського районного суду м. Львова від 19 січня 2026 року,долученої до заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду вбачається, що оскаржуване рішення суду було надіслано та отримано Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив»» в його електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» та доставлено до такого 30 вересня 2025 року о 20:57, однак апеляційна скарга була подана лише 09 січня 2026 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду.Доводи заяви про те, що формальне доставлення електронного документа не може ототожнюватися з його реальним отриманням та можливістю своєчасного ознайомлення з його змістом не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), що спростовує доводи клопотання про необхідність надіслання рішення суду поштовим зв`язком.

Колегія суддів вважає, що відсутність у штаті відповідача юриста, у зв`язку з чим відповідач не мав об`єктивної можливості самостійно та оперативно відслідковувати стан судового провадження, контролювати рух справи в електронних судових сервісах або своєчасно виявити факт ухвалення рішення суду першої інстанції. не є поважною причиною, яка перешкоджала юридичній особі оскаржити рішення суду в межах встановленого цивільним процесуальним законодавством строку на апеляційне оскарження рішення суду. Інших об`єктивних обставин, які перешкоджали апелянту оскаржити рішення Сихівського районного суду м. Львова від 30 вересня 2025 року в передбачений законом строк на апеляційне оскарження рішення суду в заяві не зазначено.

Масовані обстріли енергетичної системи України, у тому числі об`єктів енергетичної інфраструктури Львівської області, що мали місце, зокрема, у жовтні 2025 року, через що відповідач був позбавлений можливості своєчасно отримувати електронні повідомлення та користуватися підсистемою «Електронний суд» через регулярні та тривалі відключення електроенергії, а також перебої у роботі інтернетзв`язку також не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки такі не були постійними.

З огляду на вищезазначене, під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що пропустила цей строк, і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Відтак, оскільки апелянтом так і не було зазначено обставин, які безпосередньо унеможливили або ускладнили можливість подачі ним апеляційної скарги у визначений законом строк, а вказані ним причини пропуску строку не може бути визнано поважними для поновлення строку, то у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив»» на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 30 вересня 2025 року слід відмовити.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив»» на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 30 вересня 2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк