_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/947/32/26
УХВАЛА

03.02.2026

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В. розглянувши заяву Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м.Одеси 26.11.2025 звернувся державний виконавець Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеси) Цуркан І.І. із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні ВП №74735819 про стягнення у рівних частках на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (яка є правонаступником ОСОБА_3 ) з ОСОБА_4 збитків у вигляді встановленого рівня інфляції за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 106773 грн.

Заява обґрунтована тим, що 12.04.2024 року на виконання до Хаджибейського (на той час Малиновського) відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява стягувача про прийняття до виконання виконавчого документу №520/17084/16, виданий Київським районним судом міста Одеси від 19.12.2023, про: стягнення на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_5 (правонаступник ОСОБА_6 ) в рівних частках з відповідача ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) збиткцу у вигляді встановленого рівня інфляції за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 106 773 грн.

12.04.2024 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 12.04.2024 року, керуючись статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, якому присвоєно номер №74735819.

У процесі вжиття заходів державним виконавцем, спрямованих на встановлення майнового стану боржника, шляхом направлення відповідних запитів до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби, Державної податкової служби, здійснення перевірки щодо наявності зареєстрованих транспортних засобів у реєстрах Міністерства внутрішніх справ України, а також під час опрацювання інформації, отриманої з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, встановлено факт смерті боржника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказаний факт підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

17.09.2025 року державним виконавцем було сформовано та надіслано запит до Хаджибейської державної нотаріальної контори м. Одеси з метою отримання інформації щодо відкриття спадкової справи та встановлених спадкоємців.

24.09.2025 року надійшла відповідь, згідно з якою спадкова справа була заведена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бутенко Наталією Павлівною. 29.09.2025 року державним виконавцем було направлено відповідний запит до зазначеного приватного нотаріуса щодо надання відомостей про відкриття спадкової справи, а також про встановлених спадкоємців померлого боржника.

21.10.2025 року отримано відповідь, згідно з якою спадкову справу було відкрито 10 квітня 2023 року за №5/2023. Спадкоємцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , який прийняв спадщину є його син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань не надсилали.

Заявником зазначено у заяві про можливість розгляду справи за його відсутністю.

За змістом ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Розглянувши заяву із доданими документами, з`ясувавши всі обставини, вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII)). Близьке за змістом визначення виконавчого провадження було і у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, що був чинним до 05 січня 2017 року (далі Закон № 606-XIV).

Отже, виконання судового рішення є заключним етапом цивільного процесу щодо захисту порушеного права чи законного інтересу особи, що звернулась до суду за захистом.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частини перша та друга статті 55 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частини перша та друга статті 15 Закону про виконавче провадження).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 дійшла висновку, що заміна сторони виконавчого провадження як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження. Велика Палата Верховного Суду, згідно правового висновку зазначеному у постанові від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20 вважає, що вказаними нормами права, виходячи з їх системного тлумачення, передбачено заміну сторони виконавчого провадження (у разі її смерті) правонаступником.

При вирішенні питання заміни учасника справи правонаступником та заміни сторони виконавчого провадження у разі смерті фізичної особи (боржника, відповідача) судам перш за все необхідно з`ясувати коло всіх спадкоємців померлої особи, а також встановити, чи пред`явлено кредитором вимоги до спадкоємців боржника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 101)).

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 98)).

Невизначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України має визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 109)).

У даному випадку виконавче провадження №74735819 відкрите із виконання виконавчого листа №520/17084/16 виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 збитків у вигляді встановленого рівня інфляції за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 106 773 грн.

Враховуючи що спадкоємці несуть відповідальність перед боржниками спадкодавця лише у межах отриманого майна , то у даному випадку, на думку суду, у кредитора після смерті боржника виникло право на отримання у спадкоємців боргових зобов`язань спадкодавця у межах отриманого у спадщину майна що можливо вирішити шляхом окремого звернення із відповідними позовом до суду, або після визначення розміру спадкової маси яка успадковується спадкоємцем з визначенням її вартості та встановлення межі вартості майна одержаного (або яка підлягає одержанню) для здійснення відповідної заміни.

У відповідності до вимог ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не вправі ініціювати самостійно отримання доказів , а з наданих до суду матеріалів неможливо визначити вартість спадкового майна в межах якого підлягає заміна боржника як сторони виконавчого провадження, що є підставою для відмови у задоволенні відповідної заяви.

Керуючисьст.442 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Одеський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання.

Суддя Я. В. Бескровний