ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м.Суми

Справа №1806/2-683/11

Номер провадження 22-ц/816/229/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Замченко А. О.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники:

стягувач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра»,

боржник ОСОБА_1 ,

третя особа державний виконавець Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Толок Наталія Анатоліївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі судових засідань Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 березня 2025 року, в складі судді Катрич О. М., постановлену в м. Суми, повний текст якої складено 26 березня 2025 року,

у с т а н о в и в :

У лютому 2025 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.02.2011 р. про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивував тим, що 10.02.2011 р. Ковпаківський районний суд м. Суми у справі №1806/2- 683/11 виніс рішення, яким стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ Комерційного банку "Надра" в особі Філії ВАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» заборгованість по кредитному договору від 28.03.2008 р. за №10/2008/ у сумі 511 995,81 грн., та в дольовому порядку в рахунок повернення судового збору у сумі 1 700 грн, тобто по 850 грн. з кожного і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн, тобто по 60 грн. з кожного.

25.02.2011 р. представник банку Чубур І.Д. отримала від суду копію рішення та два виконавчих листа.

02.04.2012 р. ст. державний виконавець Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Товарніченко Є.А. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №32012608 та почалися проводитися відповідні виконавчі дії.

06.05.2015 р. до ВДВС Сумського МУЮ стягувач ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової І.О. подав заяву про примусове виконання рішення за виконавчим листом №1806/2-683/11 від 24.02.2011 р. з ОСОБА_1

14.05.2015 р. старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Товстим В. В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №47512818 (з ідентифікатором доступу) й також за цим виконавчим провадженням почалися проводитися певні виконавчі дії.

У рамках виконавчого провадження №32012608 державним виконавцем проведено опис предмета іпотеки та виготовлено оцінку вартості квартири у 188 740,00 грн. та передана на реалізацію для проведення прилюдних торгів Філії 19 ПП «Нива-В.Ш.»

10.01.2014 р. Філією 19 ПП «Нива-В.Ш.» відбулись прилюдні торги по реалізації квартири» за ціною 108000,00 грн., на яких переможцем було визначено ВКП «Техноконтрольсервіс», за наслідком чого складений Протокол прилюдних торгів за №1913441-4 від 10 січня 2014 р. по реалізації квартири.

Після реалізації квартири на торгах, державний виконавець 13.11.2014 р. виніс постанову, якою повернув виконавчий лист стягувачу по виконавчому провадженню №32012608.

Після продажу іпотечного майна, 20.01.2014 р. ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовною заявою про визнання прилюдних торгів не дійсними та визнання недійсним протокол про проведення прилюдних торгів №1913441-4 від 10 січня 2014 р. по реалізації іпотечної квартири, та суди першої, апеляційної та касаційної інстанцій відмовили в задоволені позову.

Після продажу іпотечного майна стягувач звернувся до державної виконавчої служби, внаслідок чого було відкрито виконавче провадження №47512818 та почалось подвійне стягнення заборгованості за одне й те ж саме зобов`язання.

Однією із матеріальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про відсутність у боржника обов`язку виконати зобов`язання, у зв`язку з його повним виконанням.

Заявник вважав, що оскільки за кредитним договором №10/2008/ від 28.03.2008 р. стягувач реалізував своє право на стягнення заборгованості в примусовому порядку на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру загальною площею 44.47 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м. що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_1 , яка була іпотечним майном за договором іпотеки №10/2008/ від 28.03.2008 р., а повторне стягнення заборгованості призводить до подвійного стягнення за одне й те ж саме зобов`язання, то виконавчій лист, виданий на виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.02.2011 р. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вказаним кредитним договором, не підлягає виконанню.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 березня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на її необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що фактично на даний час відбувається подвійне стягнення заборгованості за кредитним договором, що завдає заявнику ОСОБА_1 матеріальних та моральних збитків. Вважає, що одночасне звернення стягнення заборгованості на кошти після звернення стягнення на іпотечне майно є неправильним та помилковим.

Так, всупереч продажу іпотечного майна та внесення коштів на рахунок ПАТ «КБ «Надра», останній за виконавчим листом продовжує звертатись до виконавчої служби та отримувати кошти від примусового стягнення.

Просить ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 березня 2025 року скачувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. Стягнути ВАТ КБ "Надра" в особі Філії ВАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина», ПАТ КБ «Надра», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь заявника ОСОБА_1 сплачений судовий збур у розмірі 605,60 грн.

Відзив на апеляційну скаргу подано до апеляційного суду не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Стягувач та третя особа повідомлені про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без даних сторін, оскільки явка до апеляційного суду є необов`язковою, їх позиція є чіткою і зрозумілою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 Дементьєва В.Ф., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду відповідає зазначеним вимогам.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.02.2011 р. стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» в особі Філії ВАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» заборгованість по кредитному договору від 28.03.2008 р. № 10/2008/ у сумі 511 995,81 грн., та в дольовому порядку в рахунок повернення судового збору у сумі 1 700 грн, тобто по 850 грн. з кожного і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн, тобто по 60 грн. з кожного. (а.с. 55-57).

Згідно умовам п.2 Кредитного договору від 28.03.2008 року № 10/2008/, в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту, сплати відсотків тощо, ОСОБА_1 уклав з банком договір іпотеки - 2-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 89).

25.02.2011 р. представник банку - Чубур І.Д. отримала від суду копію рішення та два виконавчих листа, що підтверджується відміткою на останньому титульному аркуші матеріалів справи № 1806/2- 683/11.

02.04.2012 р. ст. державний виконавець Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Товарніченко Є.А. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №32012608. Станом на 14.10.2024 р. стан виконавчого провадження завершено, що підтверджується Інформацією по виконавчому провадженню. По даному виконавчому провадженню проводилися виконавчі дії, назва, дата та стан виконання яких зазначені у спецрозділах, зокрема 11.04.2012 р. відбулося приєднання виконавчого провадження до зведеного, так як у ВДВС відносно одного боржника відкрито декілька виконавчих проваджень, 13.11.2014 р. ст. державний виконавець Турчин Ю.С. постановою повернула виконавчий лист стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст.47 (відсутність у боржника майна), а саме, що майно належне боржнику на праві власності та яке підлягало опису відсутнє. Залишок по боргу по виконавчому документу складає 430 164, 90 грн. (а.с. 105-106)

Згідно рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.04.2014 р. (справа №592/739/14-ц) судом було встановлено, що 10 січня 2014 р. Філією 19 ПП «Нива В.Ш.» був проведений аукціон, на якому переможцем було визначено Виробниче-комерційне підприємство «Техконтрольсервіс» в особі директора Пруткевич П.П., оскільки ним було запропонувала найвищу ціну 108 000 грн. за двокімнатну квартиру на 5-тому поверсі п`яти поверхового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколом №1913441-4 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмет іпотеки). Розглядаючи справу, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» до Філії 19 ПП «Нива-В.Ш.», Відділу ДВС Сумського міського управління юстиції Сумської області, ОСОБА_1 , Виробничо-комерційного підприємства «Техконтрольсервіс» про визнання торгів недійсними.

14.05.2015 р. старшим державним виконавцем відділу ДВС Сумського міського управління юстиції Товстим В. В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №47512818 за заявою стягувача ВАТ КБ «Надра» на підставі виконавчого листа № 1808/2-683/11, виданий 24.02.2011 р. Ковпаківським районним судом м. Суми. (а.с. 110-112)

Як убачається із інформації по виконавчому провадженню №47512818, стан відкрито, проводяться відповідні виконавчі дії, назва, дата та стан виконання яких зазначені у спецрозділах витягу (а.с. 107-109).

Представник боржника ОСОБА_1 неодноразово 26.10.2014 р., 21.11.2024 р. звертався до Ковпаківського відділу ДВС у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із запитами про надання інформації та вимогами про зупинення безпідставного та подвійного стягнення з ОСОБА_1 за виконавчим листом №1808/2-683, виданий 24.02.2011 р. Ковпаківським районним судом м. Суми, так як вважає, що всупереч продажу іпотечного майна та внесення коштів на рахунок ПАТ «КБ «Надра», останній за цим виконавчим листом продовжує отримувати кошти від примусового стягнення (а.с.127-142).

Листами ВДВС від 25.11.2024 р. заявника повідомлено про те, що у зв`язку із закінченням строків зберігання, виконавче провадження №32012608 та зведене виконавче провадження № 39846410 знищені (а.с.143-151).

Листом ВДВС від 29.11.2024 р. була надана відповідь про те, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що предмет іпотеки не переходив у право власності стягувача - іпотекодержателя. Предмет іпотеки було реалізовано за ціною 108 000 грн., як це свідчить запис нотаріального органу у свідоцтві на право власності. Наявність кредитного договору та іпотечного договору (інша інформація про укладення угод, додаткових договорів, відсутня), звернення стягнення на предмет іпотеки відбувалося за процедурою, що не є позасудовим врегулюванням. Враховуючи залишок боргу по кредитному договору станом на момент звернення, складає 354041,44грн., державний виконавець діє в межах та в спосіб, визначених рішенням суду на спеціальними нормами актів цивільного законодавства України, стягуючи залишок заборгованості, що виражений у грошовій формі по кредитному договору, не покритого вартістю реалізованого предмета іпотеки для задоволення вимог стягувача в повному обсязі (а.с.148-151).

Відмовляючи у задоволенні заяви боржника про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду, на примусове виконання якого видані виконавчі листи, є чинним, а часткове погашення заборгованості за судовим рішенням здійснено в межах виконавчих проваджень, тому не вбачається ознак подвійного стягнення заборгованості за одне й те ж саме зобов`язання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч. 2 ст. 18 ЦПК України, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіряючи доводи апелянта щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до п. 5, 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що під іншими причинами, про які йдеться в ч. 2 ст. 432 ЦПК України, слід розуміти не припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Отже, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І Книги п`ятої ЦК України.

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У вказаній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з врахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Суд першої інстанції вірно встановив, що між сторонами виконавчого провадження існує спір щодо виконання боржником грошового зобов`язання перед банком та судового збору за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.02.2011 р. у справі №1806/2- 683/11. На даний час це рішення є чинним та на примусове виконання якого, видані виконавчі листи.

У даному випадку має місце рішення про стягнення кредитної заборгованості. Під час виконання даного рішення було виявлено нерухоме майно - квартиру, яка була продана виконавцем. Боржник погодився з ціною квартири, оцінку не оскаржував, та погодився з рішенням виконавця про повернення листа стягувачу у зв`язку з відсутністю іншого майна стягувача та неповного виконання рішення.

Квартира була реалізована за ціною 108000 грн. Кошти від реалізації було перераховано стягувачу для погашення частково кредитної заборгованості. Проте, сума, одержана від реалізації предмета іпотеки - квартири, не покрила вимог іпотекодержателя, заявлені в даній справі. Тому враховуючи залишок боргу по кредитному договору станом на момент звернення, який складав 354041,44 грн, державний виконавець діючи в межах та спосіб, визначених рішенням суду та нормами актів цивільного законодавства України, стягує залишок коштів по кредитному договору, не покритих вартістю реалізованого предмета іпотеки для задоволення вимог стягувача в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді не знайшли свого підтвердження доводи заявника про те, що відбувається подвійне стягнення заборгованості за одне й теж зобов`язання, оскільки відповідно до матеріалів справи, вбачається, що часткове погашення заборгованості за судовим рішенням здійснено в межах виконавчих проваджень.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду та відхиляє доводи скарги, які не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи.

Таким чином, виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом доказів, судова колегія відхиляє доводи скарги ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з огляду на вищезазначене.

Відповідно до змісту ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, судовий збір, сплачений при зверненні з апеляційною скаргою, розподілу не підлягає.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 березня 2025року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

А. О. Замченко