Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/6160/25
Провадження № 2/279/181/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 279/6160/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія " Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів", в інтересах якого діє представник Грибанов Д.В., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначає, що між ТОВ Стар Файненс Груп та ОСОБА_1 було укладений кредитний договір № 55637 - 01/2025 від 26 січня 2025 року та кредитний договір № 39206 - 01/2025 від 18 січня 2025 року.

Кредитні договори підписані електронним підписом відповідача, які відтворені шляхом використання нею одноразових ідентифікаторів, надісланими на номера мобільного телефону, які зазначені в п. 8 кредитних договорів, адреса, реквізити та підписи сторін.

Відповідно до п.п. 1.1. п.1 кредитних договорів ТОВ "Стар Файненс Груп" надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Підписанням кредитних договорів відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами договорів, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (п.п.7.6 п.7 кредитних договорів).

27.05.2025 між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ТОВ "ФК" ЄАПБ" укладено договір факторингу №27052025, у відповідності до умов якого ТОВ "Стар Файненс Груп" передає (відступає) ТОВ "ФК" ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК" ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Стар Файненс Груп" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №27052025 від 27.05.2025 року ТОВ "ФК" ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача:

- за кредитним договором №55637-01/2025 від 26.01.2025 року в сумі 29260 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7560 грн. - сума заборгованості за відсотками; 14000 грн. - сума заборгованості за штрафом та 700 грн. - сума заборгованості за видачу кредиту;

- за кредитним договором №39206-01/2025 від 18.01.2025 року в сумі 12540 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3240 грн. - сума заборгованості за відсотками; 6000 грн. - сума заборгованості за штрафом та 300 грн. - сума заборгованості за видачу кредиту.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.05.2025 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК" ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК ЄАПБ" :

- за кредитним договором №55637-01/2025 від 26.01.2025 року в сумі 29260 грн.;

- за кредитним договором №39206-01/2025 від 18.01.2025 року в сумі 12540 грн.

Також зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії (Надійний) №8853859 від 13.02.2025 року та договір надання коштів у кредит №73343797 від 26.01.2025 року.

Відповідно до п.п. 2.1. договорів за цим договорами позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договорів строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту.

Підписанням договорів відповідач підтвердила, що вона ознайомилася на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ та на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, в тому числі інформацією що передбачена ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування", ст.7 Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії" та нормативно - правовими актами Національного банку України, а також погодилася, що до моменту підписання договорів вивчила умови договорів та правила надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту веб-сайту https://mycredit.ua/ru/documents-license/, а також в мобільному додатку "ClickCredit" та на веб-сайті https://clickcredit.ua/informaciya, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договорів їй зрозумілі.

Договора укладені на взаємовигідних умовах на принципах ст. 6, 627 ЦК України, у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із Законом України "Про електронну комерції" (п.п. 5.6, 10.5. та п.5, п.п.11.5. Договорів).

27.03.2025 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" передає ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстрів боржників №7 та №8 від 26.06.2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача:

- за договором кредитної лінії (Надійний) №8853859 від 13.02.2025 року в сумі 20185 грн., з яких : 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4322,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 10000 грн. - сума заборгованості за неустойкою та 862,50 грн - заборгованість по комісії за надання кредиту;

- за договором надання коштів у кредит №73343797 від 26.01.2025 року в сумі 13200 грн., з яких : 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 600 грн. - сума заборгованості за відсотками; 8000 грн. - сума заборгованості за пенею та 600 грн - заборгованість по комісії за надання кредиту;

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Всупереч умовам договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК" ЄАПБ", ні на рахунки первісного кредитора.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК" ЄАПБ":

- за договором кредитної лінії (Надійний) №8853859 від 13.02.2025 року в сумі 20185 грн.;

- за договором надання коштів у кредит №73343797 від 26.01.2025 року в сумі 13200 грн.

Враховуючи, що заборгованість за договорами залишається не погашеною, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань, ігнорує вимоги та добровільно не погашає прострочену заборгованість, грошові кошти не повертає, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договорами у загальній сумі 75185 грн. Одночасно просить суд стягнути понесені судові витрати. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Відповідач належним чином повідомлялася про розгляд справи, шляхом неодноразового направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. У встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористалася, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подала.

До суду повернулися поштові відправлення з довідками про причини повернення (досилання) з відмітками про невручення рекомендованих листів у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 755/17944/18 від 10.05.2023 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку "відсутній за вказаною адресою" вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду ненадходили.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування.

Між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ОСОБА_1 було укладено договори про надання фінансового кредиту № 55637-01/2025 від 26 січня 2025 року та № 39206-01/2025 від 18 січня 2025 року.

Відповідно до умов укладеного договору № 55637-01/2025 від 26.01.2025 року ТОВ Стар Файненс Груп на умовах строковості, зворотності, платності надає відповідачу кредит у розмірі 7000 гривень, строком 120 днів, з фіксованою 0,90 % в день процентною ставкою, що застосовується в межах строку кредитування, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кінцева дата погашення кредиту 25.05.2025 року (Розділ 1 Договору).

Укладаючи договір сторони узгодили графік платежів (Додаток №1 до Договору) та підписали паспорт споживчого кредиту.

Сторони також узгодили, що за користування кредитом нараховуються проценти на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та одноразова комісія за видачу кредиту, яка становить 10,00 % від суми кредиту та дорівнює 700 грн. та нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом та та комісія за видачу кредиту здійснюватимуться згідно з графіком платежів, в дату платежу, який є невід`ємною частиною цього договору, а також, що нарахування процентів здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п.1.2. договору, починаючи з дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня. Комісія за видачу кредиту нараховується в процентному відношені від суми виданого кредиту та підлягає сплаті позичальником в перший платіжний період, відповідно до графіку платежів. (п.1.4, 3.1., 3.3. Договору).

Сторони погодили, що клієнт має права ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або кінцевого строку виплати кредиту, установлених договором, на підставі поданого до товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Ініціювання споживачем продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування/строку договору відбувається без змін умов попередньо укладеного договору в бік погіршення для споживача. В будь-якому випадку додатковий договір підписується обома сторонами (п.1.3 Договору).

Відповідно до п.7.1, 7.3 договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку вказаного в п.1.2 цього договору. Дія договору може бути достроково припинена за взаємною згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Всі зміни в цей договір вносяться шляхом підписання додаткових угод. Всі додатки та додаткові угоди, підписані належним чинном, є невід`ємними частинами договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стар Файненс Груп" зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши, шляхом безготівкового переказу на поточний (картковий) рахунок, відповідачу кредитні кошти.

Відповідач кредитні кошти отримала, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ "Універсальні Платіжні Рішення" про успішне перерахування 26.01.2025 року коштів на платіжну картку клієнта, маска картки № НОМЕР_1 , згідно договору з ТОВ "Стар Файненс Груп" в сумі 7000 грн. Вказана платіжна картка зазначена відповідачем у договорі про надання фінансового кредиту (п.1.6. Договору та Розділ 8. Реквізити та підписи сторін).

Відповідач кредитними коштами скористалася, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала.

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач плату на погашення тіла кредиту, відсотків та комісії не вносила, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 25.05.2025 року становить 29260 грн.

Відповідно до умов укладеного договору № 39206-01/2025 від 18.01.2025 року ТОВ Стар Файненс Груп на умовах строковості, зворотності, платності надає відповідачу кредит у розмірі 3000 гривень, строком 120 днів, з фіксованою 0,90 % в день процентною ставкою, що застосовується в межах строку кредитування, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кінцева дата погашення кредиту 17.05.2025 року (Розділ 1 Договору).

Укладаючи договір сторони узгодили графік платежів (Додаток №1 до Договору) та підписали паспорт споживчого кредиту.

Сторони також узгодили, що за користування кредитом нараховуються проценти на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та одноразова комісія за видачу кредиту, яка становить 10,00 % від суми кредиту та дорівнює 300 грн. та нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом та та комісія за видачу кредиту здійснюватимуться згідно з графіком платежів, в дату платежу, який є невід`ємною частиною цього договору, а також, що нарахування процентів здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п.1.2. договору, починаючи з дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня. Комісія за видачу кредиту нараховується в процентному відношені від суми виданого кредиту та підлягає сплаті позичальником в перший платіжний період, відповідно до графіку платежів. (п.1.4, 3.1., 3.3. Договору).

Сторони погодили, що клієнт має права ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або кінцевого строку виплати кредиту, установлених договором, на підставі поданого до товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Ініціювання споживачем продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування/строку договору відбувається без змін умов попередньо укладеного договору в бік погіршення для споживача. В будь-якому випадку додатковий договір підписується обома сторонами (п.1.3 Договору).

Відповідно до п.7.1, 7.3 договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку вказаного в п.1.2 цього договору. Дія договору може бути достроково припинена за взаємною згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Всі зміни в цей договір вносяться шляхом підписання додаткових угод. Всі додатки та додаткові угоди, підписані належним чинном, є невід`ємними частинами договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стар Файненс Груп" зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши, шляхом безготівкового переказу на поточний (картковий) рахунок, відповідачу кредитні кошти.

Відповідач кредитні кошти отримала, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ "Універсальні Платіжні Рішення" про успішне перерахування 18.01.2025 року коштів на платіжну картку клієнта, маска картки № НОМЕР_1 , згідно договору з ТОВ "Стар Файненс Груп" в сумі 3000 грн. Вказана платіжна картка зазначена відповідачем у договорі про надання фінансового кредиту (п.1.6. Договору та Розділ 8. Реквізити та підписи сторін).

Відповідач кредитними коштами скористалася, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала.

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач плату на погашення тіла кредиту, відсотків та комісії не вносила, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 17.05.2025 року становить 12540 грн.

27.05.2025 року між ТОВ "Стар Файненс Груп" (клієнт) та ТОВ "ФК" "ЄАПБ" (фактор) укладено договір факторингу № 27052025, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК" "ЄАПБ" зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Стар Файненс Груп" за плату, а ТОВ "Стар Файненс Груп" відступити ТОВ "ФК" "ЄАПБ" право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ "Стар Файненс Груп".

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до договору факторингу № 27052025 від 27.05.2025 року:

- "Право вимоги" - права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів.

- "Реєстр Боржників" - це інформація, що стосується боржників, оформлена за формою встановленою в додатку №1 (форма реєстру боржників в паперовому вигляді) і додатку №4 (форма реєстру боржників в електронному вигляді) до цього договору.

Відповідно до п. 1.2. договору факторингу № 27052025 від 27.05.2025 року перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому - передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від ТОВ "Стар Файненс Груп" до ТОВ "ФК" "ЄАПБ" прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до додатку 1 (реєстру боржників від 27.05.2025 року) до договору факторингу № 27052025 від 27.05.2025 року ТОВ "ФК" ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача:

- за договором про надання фінансового кредиту № 55637-01/2025 від 26.01.2025 року в сумі 29260 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7560 грн. - сума заборгованості за відсотками; 14000 грн. - сума заборгованості за штрафом та 700 грн. - сума заборгованості за комісією за видачу кредиту;

- за договором про надання фінансового кредиту № 39206-01/2025 від 18.01.2025 року в сумі 12540 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3240 грн. - сума заборгованості за відсотками; 6000 грн. - сума заборгованості за штрафом та 300 грн. - сума заборгованості за комісією за видачу кредиту.

Даний факт також підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників від 27.05.2025 року за договором факторингу № 27052025 від 27.05.2025 року та платіжною інструкцією №722 від 30.05.2025 року про оплату за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 27052025 від 27.05.2025 року.

Таким чином, ТОВ "ФК "ЄАПБ" має право грошової вимоги до відповідача за договорами про надання фінансового кредиту № 55637-01/2025 від 26.01.2025 року та № 39206-01/2025 від 18.01.2025 року.

Отже, ТОВ "ФК "ЄАПБ" є належним позивачем у справі.

Позивач - ТОВ "ФК "ЄАПБ", до якого за договором факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача, суму заборгованості не змінював, що підтверджується детальними розрахунками заборгованості первісного кредитора (кредитодавця - ТОВ "Стар Файненс Груп" за договорами про надання фінансового кредиту № 55637-01/2025 від 26.01.2025 року та № 39206-01/2025 від 18.01.2025 року, згідно яких вбачається, що нарахування відсотків здійснювалося в межах періоду строку дії вказаних договорів.

Факт укладення зазначених договорів та отримання кредитних коштів у визначених договорами розмірах відповідачем не заперечується. Правильність нарахувань розміру заборгованості на час розгляду справи судом перевірена, відповідачем не оспорена та не спростована.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Згідно зі частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договорів, їх форма і порядок укладання суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення відповідача було обмеженим і не відповідало її внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обовязки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами.

Крім того, матеріали справи містять належні докази на підтвердження того, що саме відповідачем здійснено дії, спрямовані на укладання кредитних договорів, а саме відповідач пройшла ідентифікацію та верифікацію особи, ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту та шляхом введенням кодів підтвердження, які є одноразовими ідентифікаторами підписала паспорта споживчих кредитів та кредитні договори із зазначенням інформації щодо реквізитів банківських карток, на рахунки яких, в подальшому їй були перераховані кошти у розмірах, встановлених договорами.

Тобто відповідач вчинила ряд дій без здійснення яких кредитні договори не були б укладені.

Підписанням договорів відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма істотними їх умовами та що їй надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому слід враховувати, що у звязку із заміною кредитора в зобовязанні саме зобовязання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його субєктивний склад у частині кредитора.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі частинами 1,2 статті 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Положеннями частини 1 статті 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначені статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України).

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом Украiни "Про електронну комерцію" та Законом України "Про споживче кредитування".

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Відповідно до пунктів 5,6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.(ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію).

За правилом часини 8 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Положеннями частини 2 статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Таким чином, сторони узгодили розміри кредитів, грошову одиницю, в якій їх було надано, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання кредитних договорів, на таких умовах шляхом їх підписання за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.1,2 ст. 80 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.1-3 ст. 89 ЦПК України).

Спірні договори укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, шляхом використання відповідачем одноразових ідентифікаторів.

З матеріалів справи слідує, що прийняті на себе зобов`язання за укладеними договорами сторона позивача виконала своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі.

Відповідач кредитні кошти отримала, скористалася ними, що підтверджується наявними у справі доказами, своїх зобов`язань за договорами про надання фінансового кредиту № 55637-01/2025 від 26.01.2025 року та № 39206-01/2025 від 18.01.2025 року не виконала та не сплатила грошові кошти для кредитної заборгованості. Доказів на спростування доводів позивача, а також щодо розміру утвореної заборгованості за договорами до суду не подала.

Вказані договори у відповідності до вимог чинного законодавства недійсним не визнавалися, тобто в силу ст. 204 Цивільного кодексу України діє презумпція правомірності правочину.

Інформаційні листи ТОВ ''Універсальні платіжні рішення'' в сукупності з іншими доказами в данній справі є достатніми та належними доказом для того, щоб дійти висновку про факт отримання відповідачем кредитних коштів у вказаних договорами сумах.

Відсутність виписки за картковими рахунками відповідача або іншого первинного облікового документу не може бути підставою для відмови в позові через його недоведеність, оскільки сукупність інших доказів, що містяться в матеріалах справи, з урахуванням стандарту доказування "balance of probabilities" ("баланс ймовірностей" або "більшої переконливості"), свідчать про укладення кредитних договорів між первісним кредитором та відповідачем та наявність заборгованості у останньої.

Враховуючи, що відповідачем порушено право позивача на належне виконання умов зазначених кредитних договорів, в результаті чого кредитна заборгованість не була погашена останньою добровільно, вимоги позивача, щодо стягнення заборгованості за договорами про надання фінансового кредиту № 55637-01/2025 від 26.01.2025 року та № 39206-01/2025 від 18.01.2025 року є правомірними.

Водночас суд відхиляє доводи позивача щодо обґрунтованості нарахування та стягнення за вказаними договорами заборгованості за штрафними санкціями (пенею, штрафами), а саме:

- за договором про надання фінансового кредиту № 55637-01/2025 від 26.01.2025 року у розмірі 14000 грн.;

- за договором про надання фінансового кредиту № 39206-01/2025 від 18.01.2025 року у розмірі 6000 грн з огляду на наступне.

24 лютого 2022 року Указом Презедента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на теперешній час.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, якими доповнити пунктами 18 і 19 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Первісними кредиторами не враховано вищевказані перехідні положення ЦК України та протиправно нараховано штрафні санкції (пеню, штрафи) за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання, а тому в стягненні таких позивачу слід відмовити.

Судом також встановлено, що позивач порушив спір з приводу договірних правовідносин у сфері кредитування. Зазначає, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість:

- за договором кредитної лінії (Надійний) № 8853859 від 13.02.2025 року в розмірі 20185 грн.;

- за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73343797 від 26.01.2025 року в розмірі 13200 грн.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором кредитної лінії (Надійний) № 8853859 від 13.02.2025 року позивачем подано до суду: розрахунок заборгованості ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" (первісного кредитора), згідно якого за відповідачем станом на 26.06.2025 року рахується заборгованість в сумі 20185 грн.; договір кредитної лінії (Надійний) № 8853859 від 13.02.2025 року; договір факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року; додаткова угода №5 від 26.06.2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року; акт прийому-передачі реєстру боржників №7 від 26.06.2025 року за договором факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року; витяг з реєстру боржників №7 від 26.06.2025 року за договором факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року, платіжна інструкція №735 від 30.05.2025 року на підтвердження плати за відступлення права вимоги згідно додаткової угоди №5 від 26.06.2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73343797 від 26.01.2025 року позивачем подано до суду: розрахунок заборгованості ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" (первісного кредитора), згідно якого за відповідачем станом на 26.06.2025 року рахується заборгованість в сумі 13200 грн.; договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73343797 від 26.01.2025 року; додаток №1 (Таблиця обчислення загальної вартості кредит для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит) до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73343797 від 26.01.2025 року; паспорт споживчого кредиту; договір факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року; додаткова угода №5 від 26.06.2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року; акт прийому-передачі реєстру боржників №8 від 26.06.2025 року за договором факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року; витяг з реєстру боржників №8 від 26.06.2025 року за договором факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року, платіжна інструкція №736 від 30.05.2025 року на підтвердження плати за відступлення права вимоги згідно додаткової угоди №5 від 26.06.2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за договором позики та кредитним договором та їх розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно долучених в якості доказів до позовної заяви договору кредитної лінії та договору надання коштів у кредит вбачається, що грошові кошти відповідачу надаються в безготівковій формі у національній валюті на картковий рахунок та вважаються наданими в день перерахування суми кредиту.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі і достатні докази перерахування на картковий рахунок кредитних коштів позичальнику (відповідачу) за вказаними договорами, відповідно до вимог ст. 526, 1046, 1054, 1088 ЦК України. Надані позивачем документи лише констатують нараховану заборгованість за кредитними договорами, але не підтверджують її наявність та походження.

Договір, який укладається після позитивного рішення щодо надання кредиту позичальнику, не вважається доказом надання/отримання кредитних коштів. На етапі підписання договору правовідносини за договором не виникають, оскільки такий документ за своєю природою вказує лише про намір сторін вступити до правовідносин. В договорі зазначаються лише умови кредитування: строки, розміри надання та повернення кредиту, порядок кредитування та інші умови.

Належним доказом заборгованості відповідача за тілом кредиту може бути виписка по картковому рахунку, яка повинна досліджуватися в сукупності з іншими доказами.

Разом з тим, позивачем не надано належних доказів на підтвердження перерахування відповідачу коштів за договорами - не надано розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписки з банківського рахунку, які б відповідали вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази перерахунку грошових коштів, які в сукупності з іншими матеріалами справи, могли б підтвердити факт отримання відповідачем кредитних коштів у вказаних договорами сумах.

Законом визначено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати до суду докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий разом із позовною заявою з об`єктивних причин, позивач повинен про це письмово повідомити суд та зазначивши: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Клопотань від позивача про витребування судом доказів не заявлено.

Надані позивачем розрахунки суми боргу за договорами також не є доказами, так як не дають суду змоги перевірити, чи надавалися в дійсності кошти позичальнику (відповідачу) в кредит.

Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до вимог ст. 512, 514, 517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст.13 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що будь-яких належних та допустимих доказів фактичної видачі кредитних коштів за договором кредитної лінії (Надійний) № 8853859 від 13.02.2025 року та за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73343797 від 26.01.2025 року, користування відповідачем кредитними коштами за вказаними договорами матеріали справи не містять.

Позивачем - ТОВ "ФК "ЄАПБ" не було надано до суду жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені договорами, а відповідач ці кошти отримала.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача за договором кредитної лінії (Надійний) № 8853859 від 13.02.2025 року та за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73343797 від 26.01.2025 року, будь-яких коштів, а тому в данній частині позову слід відмовити.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованості:

- за договором про надання фінансового кредиту № 55637-01/2025 від 26.01.2025 року в сумі 15260 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7560 грн. - сума заборгованості за відсотками та 700 грн. - заборгованості по комісії, пов`язаної з наданням кредиту;

- за договором про надання фінансового кредиту № 39206-01/2025 від 18.01.2025 року в сумі 6540 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3240 грн. - сума заборгованості за відсотками та 300 грн. - заборгованості по комісії, пов`язаної з наданням кредиту.

Загальний розмір заборгованості за договорами, який підлягає стягненню становить 21800 грн.

Оскільки позов задоволено частково, відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, понесені судові витрати слід розділи на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням зазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 878,12 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (29,00 %) з розрахунку :

21800 грн. (сума задоволених позовних вимог) * 100% / 75185 грн. (суму заявленої заборгованості) = 29,00 %.

Керуючись ст. 4,12, 13, 19, 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 265, 273,279, 354,355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 55637-01/2025 від 26.01.2025 року в сумі 15260 грн., заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 39206-01/2025 від 18.01.2025 року в сумі 6540 грн., а всього стягнути заборгованість за договорами у загальній сумі 21800 (двадцять одна тисяча вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 878 (вісімсот сімдесят вісім) гривень 12 копійок.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів", місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Петлюри Симона, буд. 30, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ