єдиний унікальний номер справи 546/2/26
номер провадження 2/546/254/26
УХВАЛА

15 січня 2026 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді - Лівер І.В., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

УСТАНОВИВ:

01.01.2026 представником позивача через систему «Електронний суд» подано до суду позовну заяву ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ціна позову 19 350,00 грн.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 01.01.2026 справу передано на розгляд головуючому судді Лівер І.В.

У порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України, до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи судом направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

На адресу суду 14.01.2026 надійшла інформація, отримана в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України.

З інформації, яка надана Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради Полтавської області, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява підсудна Решетилівському районному суду Полтавської області.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам, встановленим ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивачем заявлена одна вимога майнового характеру: про стягнення заборгованості та до позовної зави додано копію платіжної інструкції № 2928286 від 28.10.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн., так як цивільний позов було подано через «Електронний суд».

При перевірці зарахування судового збору, встановлено, що відповідна сума судового збору в даній справі не зарахована до спеціального фонду державного бюджету, що підтверджується довідкою канцелярії суду від 01.01.2026.

Так, позивачем до справи долучена копія платіжної інструкції № 2928286 від 28.10.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн., однак зазначена сума судового збору, сплаченого ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» 28.10.2025 за вказаною платіжною інструкцією по справі № 546/2/26 (провадження № 2/546/254/26), не зарахована до спеціального фонду державного бюджету України, оскільки платіж враховано раніше у справі № 546/1114/25.

Таким чином, відомості про зарахування до спеціального фонду державного бюджету відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частино 1 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відповідному співвідношенні до ціни позову у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлений показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028 грн.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлена ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Зі змісту позову вбачається, що позовна заява містить одну вимогу майнового характеру, тому сплаті підлягає судовий збір у сумі 2242,20 грн.

На час постановлення даної ухвали відомості щодо зарахування судового збору за вищевказаним платіжним дорученням до спеціального фонду Державного бюджету України та сплати на розрахункові реквізити Решетилівського районного суду Полтавської області відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що надана копія платіжної інструкції № 2928286 від 28.10.2025 зі сплати судового збору у розмірі 2 422, 40 грн., долучена до позовної заяви як доказ сплати судового збору за пред`явлення позову до Решетилівського районного суду Полтавської області, не є належним і допустимим доказом сплати судового збору у справі № 546/2/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Частина 7 статті 43 ЦПК України передбачає, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету у паперовій формі листом з описом вкладення.

Як вбачається із відповіді виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області від 13.01.2026 №01-45/148 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 19.09.2017, однак позивачем було надіслано копію позовної заяви на ім`я відповідача за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином позивачем не надано доказів направлення цієї позовної заяви з додатками відповідачу за зареєстрованою адресою.

За таких обставин, суд вважає позовну заяву такою, що не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у встановленому розмірі в сумі 2 242, 20 грн., у зв`язку з тим, що позовна заява подана через «Електронний суд», та надати до суду документ, що підтверджує сплату судового збору у визначеному судом розмірі та/або документи про звільнення від сплати судового збору, або відомості про зарахування сплаченого судового збору до державного бюджету України саме по цивільній справі 546/2/26, а також докази направлення копії позовної заяви відповідачу за місцем його реєстрації.

Вказані недоліки позовної заяви перешкоджають прийняттю судом рішення про відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу усунути вказані вище недоліки.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків три дні з дня отримання ухвали.

Запропонувати позивачу, відповідно до вказівок судді, у наданий строк усунути зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки, інакше позовна заява буде вважатися неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити позивачу та його представнику.

Суддя І.В. Лівер