УХВАЛА

14 січня 2026 року

м. Київ

справа № 947/27228/22

провадження № 61-543ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 25 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , в якому просила суд:

- встановити факт спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини, без укладання шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 - з 1987 року по 2021 рік;

- визнати об`єкт нерухомого майна - квартиру, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ;

- визнати право особистої приватної власності ОСОБА_1 на 1/2 об`єкта нерухомого майна - квартири, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 ;

- визнати транспортний засіб - автомобіль Volkswagen Passat, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ; визнати право особистої приватної власності ОСОБА_1 на 1/2 транспортного засобу - Volkswagen Passat, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 .

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просила суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 16 липня 2022 року щодо транспортного засобу - автомобіля Мерседес S 350, який був відчужений після смерті її батька ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 ;

- визнати в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за нею, як спадкоємицею 1 черги, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за нею, як спадкоємицею 1 черги, право власності на автомобіль Volkswagen Passat та Мерседес S350;

- визнати в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за нею, як спадкоємицею 1 черги, право власності на рухоме майно, яке знаходиться в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та особисте майно батька: золоті прикраси, які були в момент смерті батька на ньому (перстень, хрестик, ланцюжок, браслет); 2 телевізора, холодильник, кухонний м`який уголок, кухонні шафи, витяжка, газова пічка, стільці, диван з вітальні, ліжко, шафи, комод зі спальні, стільці;

- визнати в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за нею, як спадкоємицею 1 черги, право власності на грошові кошти, які знаходились на банківських рахунках; грошові кошти, які знаходились вдома

у батька та в гаражі 100 000,00 доларів США.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю як подружжя, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно задоволено частково.

Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5

з 1990 року по 2021 рік однією сім`єю, як чоловіка та дружини, без укладання шлюбу.

Визнано об`єкт нерухомого майна - квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Визнано право особистої приватної власності ОСОБА_1 на 1/2 об`єкта нерухомого майна - квартири, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 .

Визнано транспортний засіб - автомобіль Volkswagen Passat, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Визнано право особистої приватної власності ОСОБА_1 на 1/2 транспортного засобу - Volkswagen Passat, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності

в порядку спадкування за законом залишено без задоволення.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року в оскаржуваній частині щодо позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа -

ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна подружжя та щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна подружжя відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом як за спадкоємцем першої черги після смерті її батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62,6 кв. м, житловою площею 36,9 кв. м, зареєстрованої в Одеському МБТІ та реєстрації об`єктів нерухомості в книзі № 26к на сторінці № 133 за № 65;

на 1/2 автомобіля Volkswagen Passat, 2008 року випуску, кузов

№ НОМЕР_1 .

В іншій частині в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 30 311,53 грн.

07 січня 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Київського районного суду

м. Одеси від 01 липня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 25 листопада 2025 року (надійшла до суду 13 січня 2026 року).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У постанові Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року зазначено, що повний текст постанови виготовлено 28 листопада 2025 року, отже останній тридцятий день на касаційне оскарження припадає на 29 грудня 2025 року.

Заявник звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою 07 січня 2026 року, тобто з пропуском строку подачі касаційної скарги.

У прохальній частині касаційної скарги заявником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання обґрунтовано тим, що оскаржувану постанову отримано 08 грудня

2025 року.

На підтвердження клопотання заявником не надано жодного доказу.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі

у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Дослідивши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги слід відмовити,

а касаційну скаргу залишити без руху з огляду на те, що заявником не надано жодного доказу на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Оскільки, заявником не надано доказів дати отримання постанови, то касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для вказання поважних причин та подання відповідних доказів.

Також, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у загальному розмірі 51 650,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана: юридичною особою 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви

і скарги від розміру оспорюваної суми; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення

в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у 2022 році та заявляла 2 позовні вимоги немайнового характеру та позовну вимогу майнового характеру (визнання права власності).

ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом у 2023 році та заявляла 2 позовні вимоги немайнового характеру та позовну вимогу майнового характеру (визнання права власності).

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 481,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 992,40 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 12 405,00 грн).

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 684,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 073,60 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 13 420,00 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на 2023 рік (відсутнє визначення вартості спірного майна(рухомого та нерухомого)), тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимоги майнового характеру, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (майнова оцінка майна або інші належні докази).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за позовні вимоги немайнового характеру за первинним позовом у розмірі 3 969,6,00 грн ((992,40*2)*200%= 3 969,6,00), за 2 позовні вимоги немайнового характеру за зустрічним позовом 4 294,40 грн ((1 073,60*2)*200%= 4 294,40) та за позовні вимоги майнового характеру (у розмірі 1 % від вартості нерухомого та рухомого майна, помноженого на 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення

у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду

у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження

у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

У прохальній частини касаційної скарги вказано «скасувати постанову апеляційної інстанції від 25.11.2025 р. по цивільній справі № 947/27228/22 повністю, рішення суду першої інстанції від 01.07.2024 р. по цивільній справі № 947/27228/22 змінити, визнати факт сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в період з 1993 року по 01.01.2004 року, визнати факт спільної праці ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на ринку МПП «Людмила» в м. Одесі в період з 05.09.1998 року по 19.12.2021 року, визнати факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 01.01.2004 року по 19.12.2021 року, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін», що не відповідає вимогам статті 409 ЦПК України.

Відповідно, заявнику необхідно надати уточнену касаційну скаргу з уточненою прохальною частиною з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, визначених змістом статті 409 ЦПК України та надати суду уточнену редакцію касаційної скарги разом з її копіями та доданими матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку подачі касаційної скарги відмовити.

Касаційну ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 25 листопада 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць