Справа № 953/692/26
УХВАЛА

"04" лютого 2026 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (, місцезнаходження за адресою: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, абонентського обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2026 до Київського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява КП «ХТМ» до ОСОБА_1 , в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 33858, 57 грн., та судові витрати.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 2453-VI) визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, а також дотримання заявником вимог, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Ч. 9 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Так, звертаючись до суду з відповідним позовом, представник позивача в позовній заяві посилався на вимоги ч. 9 ст. 28 ЦПК України, зазначивши останнім відомим місцем проживання відповідачки ОСОБА_1 адресу: АДРЕСА_2 .

Разом з цим, згідно відомостей, які містяться в інформаційній довідці з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 27.01.2026, відповідачка значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідно до загальнодоступних відомостей з єдиного адресного реєстру АДРЕСА_2 не існує.

Крім того, представником позивача до позовної заяви долучені копії витягу про реєстрацію права власності та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, однак, оглядаючи відповідні документи, встановити адресу нерухомого майна та їх власника не можливо, оскільки вони мають нечитабельний вигляд.

При цьому, при зверненні до суду представник позивача не посилався на приписи ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Так, представником позивача надано доказ надіслання ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» з описом вкладення позовної заяви, однак адресу, на яку було оформлено відповідне поштове відправлення у списку зазначено: вул. Мироносицька, Івано-Франківська область, Харківський район, Бенківці, 77083, що суперечить відомостям, викладеним у позовній заяві.

Таким чином, викладене вище впливає на підсудність, а саме визначення «належного суду», тобто суду, уповноваженого розглядати дану справу.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При таких обставинах, відповідно до вимог ст.185 ЦПК України, позов підлягає залишенню без руху з зазначенням недоліків заяви та наданням строку для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.95, 175, 185 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (, місцезнаходження за адресою: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, абонентського обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення - залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків тривалістю десять днів зі дня отримання копії ухвали.

Роз"яснити позивачеві, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі суду у встановлений судом строк, позов буде вважатися не поданим та буде повернутий позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: http://court.gov.ua/fair/sud2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Г.А. ЗУБ