Справа № 484/346/26
Провадження № 2/484/669/26
УХВАЛА

про залишення позову без руху

02 лютого 2026 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Маржина Т.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній частковій власності, в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представниці адвоката Єрмоленко А.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній частковій власності, в натурі.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, приходжу до висновку про те, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги, яким повинна відповідати позовна заява.

Так, в порушення вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати, відстрочення або розстрочення та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Як вбачається з прохальної частини позову, позивачем заявлено вимогу немайнового характеру.

Згідно до п.1.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2026 року становить 3 328 грн., отже судовий збір за немайнову вимогу про поділ майна, що є у спільній частковій власності, в натурі становить у сумі 1 331 грн. 20 к.

Позивачем до позову додано посвідчення учасника бойових дій та зазначено, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.п. 12,13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" як військовослужбовець та учасник бойових дій.

Однак, згідно до п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Також відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Посилання позивача на п.п. 12,13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", як на підставу звільнення від сплати судового збору у цій справі є безпідставними, незважаючи на те, що позивач є військовослужбовцем та має статус учасника бойових дій, оскільки предмет спору у цій справі не пов`язаний з порушенням прав позивача як військовослужбовця та учасника бойових дій, а виник у позивача із цивільних правовідносин.

В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, зазначено, що правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII.

За таких обставин позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 1331 грн. 20 к. та надати до суду докази на підтвердження сплати судового збору на такий рахунок: отримувач: Миколаїв. ГУК/ тг м. Первомайськ/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат), код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку UA0014474, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивачем не сформульовані належним чином вимоги в частині розподілу земельної ділянки; не зазначено меж земельних ділянок позивача і відповідача. Також не зазначено згідно з яким планом вони мають бути виділені, яку саме частину із земельної ділянки з кадастровим номером має бути реально надано позивачу, а яку відповідачу; не надано плану такого розподілу.

Окрім того, позивачем не надано витягу з реєстру нерухомості щодо частини майна, яке належить відповідачу; не надано витягу з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки. Позивачем не заявлено клопотання про витребування доказів щодо права власності відповідача, а також відповідних правовстановлюючих документів щодо належної йому частини майна.

Водночас позивачем не надано доказів на підтвердження вартості будівлі та земельної ділянки. При цьому, за запропонованим варіантом розподілу частка земельної ділянки позивача має збільшитися, проте позивачем не внесено на депозитний рахунок суду грошові кошти для компенсації відповідачу вартості частини його майна, розмір якого зменшиться. З огляду на відсутність оцінки майна, розмір такої компенсації наразі неможливо визначити, як і не зазначено про виплату такої компенсації безпосередньо у позовній заяві.

Крім того, через відсутність звіту про оцінку майна також неможливо обрахувати, чи не покриває зменшення частки у будинку відповідне збільшення частки у земельній ділянці.

До того ж, інформація про місцезнаходження відповідача належним чином не підтверджена, оскільки наявна у матеріалах справи копія довідки за давністю є неактуальною, а її паперова копія - неналежної якості, через що реквізити документа не є читабельними.

У зв`язку з вищевикладеним суддя позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу необхідно надати строк для виправлення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній частковій власності, в натурі, - залишити без руху.

Надати позивачу десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Роз`яснити позивачу, що у разі виконання вимог ухвали у встановлений строк, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде визнана неподаною і повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: