Справа № 565/2974/25
Провадження № 2/565/167/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року м.Вараш

Вараський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., за участю секретаря судового засідання Щур Н.О., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вараського міського суду Рівненської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її утримання аліментів на період навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з дня подання позовної заяви до суду 01 грудня 2025 року та до закінчення навчання - 30 червня 2029 року.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є її батьком, на даний час позивач досягла повноліття, продовжує навчання у Комунальному закладі вищої освіти «Академія культури і мистецтв» Закарпатської обласної ради та потребує матеріальної допомоги від батька.

05 січня 2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено, що заявлені вимоги відповідач визнає частково, а саме в частині наявності у позивача потреби в матеріальному утриманні батьками через її навчання у вищому навчальному закладі. Разом з тим, відповідач не погоджується з обгрунтуванням розміру заявлених до нього вимог та вважає необгрунтованим, безпідставним та не підтвердженим належними, допустимими і достатніми доказами вимогу про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів, відповідач просить врахувати, що позивач навчається за кошти місцевого бюджету, отримує ординарну (звичайну) стипендію, що не позбавляє її можливості отимати стипендію у підвищеному розмірі за результатами свого навчання, має право на безоплатне проживання в гуртожитку та інші пільги відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідач вказує, що є учасником бойових дій, після отриманого 12 березня 2023 року бойового поранення потребує постійного та регулярного лікування і відновлення, що вимагає значних фінансових витрат. Також відповідач, окрім позивача, має на утриманні ще одну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи наведене, відповідач просить суд задовольнити позовні вимоги частково, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання позивача як дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) відповідача.

Ухвалою суду від 10 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12 січня 2026 року.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, у відзиві міститься клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 06 грудня 2007 року.

Відповідно до довідки Комунального закладу вищої освіти «Академія культури і мистецтв» Закарпатської обласної ради №017-10/453 від 11 листопада 2025 року, ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Комунального закладу вищої освіти «Академія культури і мистецтв» Закарпатської обласної ради, спеціальності В13 Бібліотечна, інформаційна та архівна справа. Форма навчання - денна за кошти місцевого бюджету. Термін навчання з 01 вересня 2025 року по 30 червня 2029 року.

В матеріалах справи наявні консультаційні виписки спеціаліста від 16 березня 2021 року, 15 серпня 2024 року, результати огляду лікаря невролога-дитячого від 28 грудня 2024 року, електронне направлення від 18 грудня 2025 року у яких зазначено діагноз позивачки та рекомендації лікарів.

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 04 серпня 2020 року.

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_3 від 25 квітня 2023 року молодший сержант ОСОБА_2 12 березня 2023 року отримав поранення під час виконання бойового завдання.

З довідки Військової частини НОМЕР_3 від 01 вересня 2024 року слідує, що 03 серпня 2024 року під час виконання бойового завдання ОСОБА_2 отримав поранення.

Долученими виписними епікризами та виписками із медичних карт підтверджується, що ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в медичних закладах, зокрема з 12 по 20 квітня 2022 року, з 03 по 11 листопада 2022 року, з 13 по 23 березня 2023 року, з 06 по 17 квітня 2023 року, з 19 квітня по 11 травня 2023 року, з 12 по 23 травня 2023 року, з 27 по 30 травня 2025 року, з 06 по 18 листопада 2025 року.

Відповідно до довідок Військової частини НОМЕР_4 №150А від 15 квітня 2022 року та Військової частини НОМЕР_3 №299 від 12 червня 2023 року солдат ОСОБА_2 приймав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 01 по 31 березня 2022 року та з 01 по 03 квітня 2022 року.

Копією посвідчення серії НОМЕР_5 , виданим Військовою частиною НОМЕР_6 14 вересня 2023 року, підтверджується статус ОСОБА_2 як учасника бойових дій.

ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання, у судовому засіданні вказала що отримує стипендію, у зв`язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги батька. ОСОБА_1 зазначила, що мати надає їй матеріальну допомогу добровільно.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України.

Згідно з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування зщ, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст.182 цього Кодексу.

За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

У ч.2 ст.200 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Обов`язок утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків.

Відповідач визнає, що позивач потребує матеріальної допомоги батьків на період її навчання.

Під час розгляду справи встановлено, що повнолітня дочка відповідача, вік якої перевищує 18 років, але є меншим 23 років, навчається у Комунальному закладі вищої освіти «Академії культури і мистецтв» Закарпатської обласної ради та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання, суд враховує рівність обов`язку батьків щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, стан здоров`я платника аліментів, наявність у нього на утриманні малолітньої дитини.

Враховуючи викладене, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що наявні підстави для стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення нею навчання. Такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення належного утримання повнолітньої дочки відповідача, яка продовжує навчання, та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки ОСОБА_1 закінчує навчання до досягнення 23-річного віку, з урахуванням вимог ст.199 СК України, аліменти слід стягнути до закінчення нею навчання.

За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати на оплату судового збору.

Керуючись статтями 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 01 грудня 2025 року до закінчення навчання - 30 червня 2029 року.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Рішення в частині стягнення суми аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1 331,20 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ).

Повне судове рішення складено 15 січня 2026 року.

Суддя Г.В. Бренчук