ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-зз/753/8/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2026 р. Дарницький районний суд міста Києва під головуванням судді Осіпенко Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Петрової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову

у цивільній справі № 753/12159/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, усунення перешкод в користуванні власності та вселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 20.06.2017 року він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, усунення перешкод в користуванні власністю та вселення у квартиру.

Після відкриття провадження у цивільній справі № 753/12159/17, 03.08.2017 року він звернувся до суду із заявою, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить відповідачці ОСОБА_3 .

Разом з тим, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.08.2017 року позивачу було відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

06.11.2017 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04.08.2017 року скасовано, та постановлено нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову від 03.08.2017 року задоволено та накладено арешт на вищевказану квартиру.

22.11.2017 року, з метою виконання ухвали суду, він звернувся до приватного нотаріуса, яким внесено запис про обтяження квартири до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В подальшому, 09.02.2018 року заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва його позов було задоволено та вирішено: 1) квартиру АДРЕСА_1 визнано об`єктом права спільної власності подружжя, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках; 2) за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири; 3) за ОСОБА_3 визнано право власності на іншу 1/2 частину квартири; 4) ОСОБА_2 вселено в квартиру АДРЕСА_1 ; 5) ОСОБА_3 зобов`язано не чинити перешкоди ОСОБА_4 у користуванні квартирою, шляхом надання йому вільного доступу до приміщення квартири з наданням ключів від всіх вхідних дверей вказаної квартири, коду сигналізації, з повідомленням про вселення охоронної фірми.

Заочне рішенння від 09.02.2018 року в подальшому не переглядалось та не оскаржувалось відповідачкою та будь-якою третьою особою.

Разом з тим, питання про скасування заходів забпезпечення позову так і не було вирішено.

Позивач зазначає, що на даний час відпали підстави для подальшого застосування заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна, оскільки судове рішення у справі набрало законної сили. Водночас збереження чинного арешту на квартиру, без наявності правових підстав, обмежує його у здійсненні права власності, зокрема перешкоджає реєстрації місця проживання у зазначеному житловому приміщенні.

З огляду на викладене, просить суд скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06.11.2017 року у цивільній справі № 753/12159/17 та скасувати арешт на квартиру номер АДРЕСА_1 (а.с. 52-58).

У судове засідання заявник ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, звернувся до суду із клопотанням, в якому підтримав заяву про скасування заходів забезпечення позову та просив суд проводити розгляд його заяви без його участі.

У судове засідання відповідач у справі ОСОБА_3 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином. Крім того, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідачка повідомлялась про дату, час і місце судового розгляду, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

Неявка учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду даної заяви.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заяву про скасування заходів забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч. 7 ст. 158 ЦПК України).

Так, в провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуває цивільна справа № 753/12159/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, усунення перешкод в користуванні власності та вселення у квартиру.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

04.08.2017 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким процесуальним рішенням, 14.08.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04.08.2017 року.

06.11.2017 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04.08.2017 року задоволено, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04.08.2017 року скасовано, постановлено нову ухвалу, якою заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на квартиру номер АДРЕСА_1 , та належить громадянці Республіки Молдова ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за №1163 від 07.08.2015 р., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 23484460.

22.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черняк А.Л. на підставі ухвали Апеляційного суду міста Києва від 06.11.2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про обтяження квартири АДРЕСА_1 за № 23502310, що підтверджується довідкою № 457756299 від 22.12.2025 року (а.с. 55).

09.02.2018 року рішенням Дарницького районного суду міста Києва у вказаній цивільній справі позовну заяву ОСОБА_2 задоволено, квартиру АДРЕСА_1 визнано об`єктом права спільної власності подружжя, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках; за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину квартири квартиру АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину квартири квартиру АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 вселено в квартиру АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 зобов`язано не чинити перешкоди ОСОБА_4 у користуванні квартирою, шляхом надання йому вільного доступу до приміщення квартири з наданням ключів від всіх вхідних дверей вказаної квартири, коду сигналізації, з повідомленням про вселення охоронної фірми.

Рішення суду набрало законної сили 20.04.2018 року та не було оскаржене до суду апеляційної інстанції відповідачкою та будь-якою третьою особою.

Заходи забезпечення позову до цього часу не скасовані.

Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушенні, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149-159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення- ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Таку позицію висловив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18.04.2022 року у справі № 705/4132/19 (провадження № 61-317сво210).

За таких обставин, оскільки заходи забезпечення позову до цього часу не скасовані, однак потреба в їх існуванні вичерпана, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09.02.2018 року набрало законної сили, суд вважає за необхідне заяву позивача про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06.11.2017 року у цивільній справі № 753/12159/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, усунення перешкод в користуванні власності та вселення.

Скасувати арешт, накладений на квартиру номер АДРЕСА_1 , та належить громадянці Республіки Молдова ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за №1163 від 07.08.2015 р., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 23484460, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, номер запису обтяження: 23502310.

Копію ухвали про скасування заходів забезпечення позову надіслати всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 03.02.2026 року.

Суддя: Осіпенко Л.М.