Справа № 365/1040/25
Номер провадження: 2/365/137/26
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 січня 2026 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Солдатової Т.М.

за участю секретаря судового засідання Матвієнко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2025 року (через систему «Електронний суд») позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» в особі уповноваженого представника Пархоменко М.А. звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на корить ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 10.03.2025-100002216 від 10.03.2025 у розмірі 13072,50 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позивач клопотав про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В обґрунтування позову зазначає, що ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 10.03.2025 р. уклали Кредитний договір (оферти) №10.03.2025-100002216, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 4500 грн (шляхом перерахування на платіжну картку позичальника НОМЕР_1 ) строком на 217 днів з дати його надання - 10.03.2025, дата повернення (виплати) кредиту - 12.10.2025. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути змінено в односторонньому порядку. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5 % за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт».

Комісія за надання кредиту - 9% від суми кредиту та дорівнює 405,00 грн, яка нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 405,00 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів.

Договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір. Протягом строку дії договору тарифи та комісія(ї) за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг.

Денна процентна ставка та її розрахунок: 0,84 % = (8190/4500)/217 х 100%.

Проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді.

Неустойка: 67 грн. 50 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до договору від 10.03.2025 та квитанції про перерахунок коштів кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 4500,00 грн. Отже, ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі.

У свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим на дату подання позову утворилась заборгованість у розмірі 13072,50 грн, що складається з: тіла кредиту - 4500,00 грн, процентів - 5580,00 грн, додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 810,00 грн, неустойки - 2182,50 грн

Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 1867,50 грн від 10.04.2025 року. Під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до Закону України № 3498-ІХ від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» виключено п. 6.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». На підставі цих змін за договорами укладеними з 24.01.2024, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань.

Договір та Додаток № 1 до Договору підписані відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором

Позичальник ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору № 10.03.2025-100002216 пройшов ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку.

Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 22.12.2025 було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам визначено строки для подання заяв по суті справи.

02.01.2026 через систему «Електронний суд» відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити ТОВ «Споживчий центр» у задоволенні позовних вимог у частині стягнення відсотків, штрафів та пені. Зменшити розмір штрафних санкцій та відсотків як явно завищених та неспівмірних сумі основного боргу. Покласти судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам, у разі часткового їх задоволення. Врахувати складне матеріальне становище відповідача при ухваленні рішення. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що заявлена до стягнення сума майже у три рази перевищує розмір основного боргу. Значну її частину складають відсотки, штрафи, пеня та інші фінансові санкції , що свідчить про їх явну непропорційність, надмірність та економічну необґрунтованість. Відсутність детального розрахунку позбавляє відповідача можливості перевірити правильність заявлених сум, а суд - об`єктивно оцінити обґрунтованість позовних вимог. Сукупний розмір штрафів, пені та відсотків, заявлених позивачем, порушує баланс інтересів сторін та не відповідає меті споживчого кредитування. Згідно зі ст. 551 Цивільного кодексу України, суд має право зменшити розмір неустойки, якщо вона є явно завищеною та неспівмірною з наслідками порушення зобов`язань. Відповідач зазначає, що на даний час відповідач перебуває у складному матеріальному становищі, не має стабільного доходу та володіє майном, за рахунок якого можливо б було погасити заявлену позивачем суму у повному обсязі.

07.01.2026 через систему «Електронний суд» представник позивача Павленко Д.О. подав відповідь на відзив, в якому просить позовні вимоги задовольнити. Зазначає, що сторона позивача ознайомилася з відзивом через Електронний суд та бажає подати відповідь на відзив. Просив не брати відзив до уваги, з огляду на відсутність доданих до нього документів, що підтверджують надіслання відзиву іншим учасникам справи. Зазначає, що відповідач заперечує, що вказаний засіб зв`язку - номер телефону НОМЕР_2 належить йому, однак це не підтверджено відповідними засобами доказування. Більше того, сторона відповідача вказує у шапці відзиву цей номер телефону, як такий, що належить відповідачу. Між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 10.03.2025-100002216 від 10.03.2025 у електронній формі, яка законодавчо прирівнюється до письмової. Відповідачем та позивачем було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору), та підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, що підтверджується належними доказами. Вказані обставини відповідач не спростував належними та допустимими доказами. Відповідачем під час укладення кредитного договору було проведено ідентифікацію через систему BankID. ТОВ «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 10.03.2025-100002216 від 10.03.2025 в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору - на карту НОМЕР_1. Будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору відповідач не заявляв. Матеріали справи не містять жодних розрахунків, які б спростували правильність розрахунків заборгованості долучених до матеріалів справи позивачем, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 року у справі № 753/7883/15, доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними , якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку. Додатково звертає увагу, що проценти розраховуються у відповідності до бази розрахунку, тобто залишку непогашеного залишку від всієї суми (тіла) кредиту та нараховуються щодня протягом строку, на який надається кредит. Обрахування загальних витрат за споживчим кредитом (п. 14 Заявки кредитного договору № 10.03.2025-100002216) базуються на припущенні, що позичальник буде виконувати свої зобов`язання належним чином, а саме згідно з Графіком платежів. У випадку належного виконання зобов`язання проценти наступного чергового періоду буди б обраховані, враховуючи зменшену базу розрахунку. Відтак, розрахунок заборгованості за кредитним договором проведений з урахуванням строку кредитування, виходячи із розміру процентної ставки, визначено в кредитному договорі. Відповідач не надав жодного належного доказу, який би стосувався предмету доказування на підтвердження не укладення та не виконання умов кредитного договору.

07.01.2026 відповідач подав заяву, в якій просив долучити до матеріалів справи докази надсилання копії відзиву позивачу електронною поштою. Зазначає, що його відзив був поданий з дотриманням процесуальних вимог. Також, зазначає, що він не заперечував факт належності йому номера телефону НОМЕР_3 . Позивач, як професійний учасник фінансового ринку, усвідомлюючи підвищені ризики надання кредитів особам із негативною або недостатньою кредитною історією та свідомо приймає такі ризики у межах своєї підприємницької діяльності. Надання кредитів особам з підвищеним кредитним ризиком не може бути підставою для стягнення надмірних та неспівмірних процентів, які суперечать принципам справедливості та розумності.

У судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, у позовній заяві представник позивача Пархоменко М.А. просила проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», проти ухвалення заочного рішення сторона позивача не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи у його відсутність не подав. Скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Щодо врахування при розгляді справи відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Згідно з ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі надання до суду в електронній формі, зокрема, заяви по суті справи, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

До відзиву на позовну заяву відповідачем не додані документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. В той же час, із доданого до заяви від 07.01.2026 скрішоту електронного листа з вкладеним відзивом вбачається, що 02 січня 2026 року відповідач надіслав копію відзиву на позовну заяву на офіційну адресу електронної пошти позивача ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» , яка була зазначена позивачем у позовній заяві.

Крім того, сторона позивача скористалася правом на подання відповіді на відзив та представник позивача у відповіді на відзив зазначає, що сторона позивача ознайомилася з відзивом через Електронний суд.

З огляду на вищезазначене, враховуючи мету встановлення обов`язку надіслання документів (зокрема, заяв по суті справи), поданих до суду в електронній формі, іншим учасникам справи (а саме, забезпечення процесуальних прав інших учасників, зокрема, на подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень проти заяв та клопотань інших осіб тощо), а також, принцип недопущення надмірного формалізму під час судового розгляду, з метою повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність прийняти подані сторонами заяви по суті справи та врахувати наведені в них аргументи під час розгляду даної справи.

Дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 пройшов ідентифікацію на веб-сайті кредитодавця ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» https://sgroshi.com.ua/ua/ за допомогою системи BankID (а.с. 29), та 10.03.2025 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» та визначеному в п. 2.3 оферти, було укладено електронний кредитний договір № 10.03.2025-100002216 (а.с. 11-17), складовими якого є: пропозиція про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта); заявка кредитного договору (кредитної лінії); відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт).

Відповідно до п. 24 акцепту додатком до даного кредитного договору є інформаційне повідомлення позичальника. У додатку до кредитного договору позичальника позичальник ОСОБА_1 , зокрема, зазначив: контактні телефони позичальника, інформацію про місце роботи позичальника, персональні дані третіх (включаючи близьких) осіб, окрема згода кожної з яких на обробку їх персональних даних та на взаємодію з ТОВ «Споживчий центр» отримана позичальником до передачі таких персональних даних ТОВ «Споживчий центр» (а.с. 16-17).

Відповідно до п. 1.1 оферти дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) є пропозицією ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», і не є ні договором приєднання/його частиною у розумінні ст. 634 ЦК України, ні публічним договором у розумінні ст. 633 ЦК України. Підписання споживачем даної пропозиції (оферти) передбачає надання його згоди на зазначені умови надання споживчого кредиту (п. 1.13 оферти).

Згідно з пунктом 4.1 оферти кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача НОМЕР_1.

Відповідно до заявки та акцепту, які за змістом є повністю ідентичними, кредитор надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту - 4500,00 грн строком на 217 днів з дати його надання (10.03.2025). Дата повернення (виплати) кредиту - 12.10.2025 (п. 1- 4 акцепту).

Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути змінено в односторонньому порядку (п. 6 акцепту).

Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п. 7 акцепту).

Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0,84 % = (8190/4500)/217 * 100% (п. 12 акцепту).

Проценти (економічна сутність - плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді (п. 13 акцепту).

Відповідно до п. 8 акцепту комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі - «Комісія за надання» «Комісія», економічна сутність - плата за надання кредиту) - 9% від суми кредиту та дорівнює 405,00 грн. Комісія за надання нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів.

Згідно з п. 9 акцепту комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 405,00 грн у кожному з чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів.

Протягом строку дії договору тарифи та комісії за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає додаткових та/або супровідних послуг (п. 11 акцепту).

Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 2526,92%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 12690 грн 00 коп. Загальні витрати за споживчим кредитом 8190,00 грн (п. 16 акцепту).

Неустойка: 67,50 грн, що нараховується на кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 365% річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України встановлюється законом (п. 17, 18 акцепту).

Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даним та наступними договорами: НОМЕР_1.

Спосіб ідентифікації та верифікації споживача: отримання ідентифікаційних даних через Систему Bank ID НБУ (п. 20 заявки та п. 20 акцепту).

ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за кредитним договором №10.03.2025-100002216 від 10.03.2025 виконало в повному обсязі, а саме надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 4500,00 грн на підставі та на умовах цього договору, що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. № 314-2111 від 21.11.2025 про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта 10.03.2025 19:10:01 на суму 4500,00 грн, номер картки НОМЕР_4 , номер транзакції в системі iPay.ua - 676428113, призначення платежу: Видача за договором кредиту №10.03.2025-100002216 (а.с. 18).

Зі змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не заперечує факт укладення між ним та ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» кредитного договору №10.03.2025-100002216 від 10.03.2025 та отримання кредиту у розмірі 4500,00 грн.

Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №10.03.2025-100002216 від 10.03.2025, заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору складає 13072,50 грн, з яких: 4500,00 грн - основний борг, 5580,00 грн - проценти (нараховані за період з 10.03.2025 по 12.10.2025, тобто, в межах погодженого сторонами строку кредитування), 810,00 грн - комісія за обслуговування, 2182,50 грн - неустойка (а.с. 19).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач ОСОБА_1 10.04.2025 провів часткову сплату за кредитним договором у сумі 1867,50 грн, що було враховано під час формування довідки про заборгованість.

Відповідач стверджує, що розмір нарахованих процентів та штрафних санкцій не відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності. Заперечуючи проти заявленого розміру заборгованості, відповідач не надав суду власного розрахунку заборгованості, а також доказів погашення чи часткового погашення заборгованості, заявленої до стягнення.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У пункті 5 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Як зазначено у статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено частиною першою статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3 ст. 1054 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, як кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, наведені у справі аргументи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, керуючись засадами верховенства права, суд дійшов висновку, що позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №10.03.2025-100002216 від 10.03.2025, на підставі якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4500,00 грн на умовах, зазначених в договорі. ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання щодо надання кредиту виконало в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Позивач, з урахуванням сплаченої відповідачем суми коштів у розмірі 1867,50 грн, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №10.03.2025-100002216 від 10.03.2025 у розмірі 13072,50 грн, з яких: 4500,00 грн - основний борг, 5580,00 грн - проценти, 810,00 грн - комісія за обслуговування, 2182,50 грн - неустойка. Проценти по кредиту нараховані за період з 10.03.2025 по 12.10.2025.

Вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 4500,00 грн, процентів у розмірі 5580,00 грн та комісії за обслуговування у розмірі 810,00 грн є обґрунтованими та підлягають до задоволення судом.

Щодо позовних вимог в частині стягнення неустойки у розмірі 2182,50 грн, суд не погоджується з наведеними позивачем аргументами щодо обґрунтованості цих вимог з наступних підстав.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».

Цим же законом Розділ ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено п. 61 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 10561 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем».

Тобто, законодавець передбачив, що під час дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, який набрав чинності 24.12.2023 пункт 61 Розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» виключено та внесено зміни до пункту 6 Розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 6 Розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на дату укладення кредитного договору»), у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.

Основним регулятором договірних відносин є ЦК України, а не окремі закони, що вбачається з аналізу висновків постанови ВС від 10.10.2018 у справі № 362/2159/15-ц.

Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України.

Проте, зміни до п. 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України ні законом № 3498-IX, ні будь-яким іншим законом не вносились.

Із системного аналізу приписів п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» та п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що положення п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, а саме прийняття ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг".

З огляду на вищезазначене, заявлена до стягнення заборгованість по неустойці, нарахована ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором №10.03.2025-100002216 від 10.03.2025 у розмірі 2182,50 грн підлягають списанню.

Враховуючи вищезазначене, суд вбачає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на корить ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором №10.03.2025-100002216 від 10.03.2025 у розмірі 10890,00 грн, з яких: 4500,00 грн - основний борг, 5580,00 грн - проценти, 810,00 грн - комісія за обслуговування.

Відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по неустойці у розмірі 2182,50 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позовна заява була подана до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». За подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір, визначений в підпункті 1) п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» та розрахований з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у розмірі 2422,40 гривень (а.с. 30 - копія платіжної інструкції № СЦ00055922 від 24.11.2025).

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що судом частково задоволено позовні вимоги, а саме у розмірі 10890,00 грн, що у відсотковому співвідношенні до заявлених вимог становить 83,31%, отже з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2018,10 грн (2422,40 х 83,31% = 2018,10 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст. 205, 207, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. 2, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280, 281, 288, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 10.03.2025-100002216 від 10.03.2025 у розмірі 10890,00 грн (десять тисяч вісімсот дев`яносто гривень 00 копійок), зяких: 4500,00 грн (чотири тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) - основний борг, 5580,00 грн (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят гривень 00 копійок) - проценти, 810,00 грн (вісімсот десять гривень 00 копійок) - комісія за обслуговування.

Відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по неустойці у розмірі 2182,50 грн (дві тисячі сто вісімдесят дві гривні 50 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» судовий збір у розмірі 2018,10 грн (дві тисячі вісімнадцять гривень 10 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», адреса: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , остання відома адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складене 26 січня 2026 року.

Головуючий суддя Т.М. Солдатова