Справа № 744/129/25
Провадження № 2/744/102/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2026 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді Смаги С. В.,
при секретарі судового засідання Бородіній В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Марченка Руслана Григоровича в інтересах позивача ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Лосьове» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватне підприємство «Стара Гутка»,-
В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначив про те, що відповідно до рішення 24-ї сесії 7-го скликання Семенівської міської ради Чернігівської області «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність» 510 виданого 01 серпня 2019 року ОСОБА_1 належить на праві приватної власності, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 2,0 га, яка розташована на території Семенівського району Чернігівської області.
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦКУ) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.
Укладений між Сторонами Договір передбачав ряд прав та обов`язків, як для орендодавця так і для орендаря.
Так, п. 4.1. Сторони чітко визначили, що орендна плата вноситься у грошовій формі та розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок на рік, готівкою через касу орендаря або шляхом її перерахування на рахунок вказаний орендодавцем, з письмовим підтвердженням орендодавцем факту одержання коштів.
Пунктом 4.2. Договору сторони визначили, що орендна плата вноситься у строк до 31 грудня кожного року оренди.
Пунктом 4.6. Договору сторони також передбачили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором справляється пеня у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожний день прострочення. Також відповідно до підпункту 2 п. 9.4 Договору на орендаря покладався обов`язок своєчасно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою.
Нормами ст. 792 ЦКУ передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
Відповідно до п. 4.1. та 4.2. Договору відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати орендодавцю 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, не пізніше 31 грудня кожного року.
Однак відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2023, 2024 роках та відповідно нехтує терміном зазначеним в п. 4.2. Договору оренди землі, який є його істотною умовою та своїм обов`язком своєчасно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою визначеним підпунктом 2 п. 9.4 Договору.
Станом на лютий 2025 року відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування в 2023 та 2024 роках належною ОСОБА_1 на праві приватної власності земельною ділянкою, не сплачено останній жодних грошових коштів. На неодноразові звернення ОСОБА_1 до відповідача про здійснення повного розрахунку за Договором оренди останній відповідав відмовою.
Стаття 629 ЦКУ встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦКУ зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними Сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше.
Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору. Земельним Кодексом України (далі ЗКУ), а саме статтею 96, встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма ЗКУ кореспондується відповідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі» (далі ЗУ «Про оренду землі»), яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі, а саме в підпункті 2 п. 9.1 Договору «Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати» та підпункті 2 п. 9.4 Договору «Орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату». Але, незважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови Договору оренди, Відповідач не виявив доброї волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку.
На момент пред`явлення позову зобов`язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є невиконаними. заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки у 2023 та 2024 складає 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.
На підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Можливість дострокового розірвання Договору за рішенням суду також передбачена і умовами самого Договору (п.12.4.).
Підпунктом 2 пункту 9.4. Договору встановлено обов`язок відповідача своєчасно сплачувати оренду плату, тобто до 31 грудня року оренди.
В зв`язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2023 та 2024 роках є невиконанням обов`язків Фермерським господарством «Лосьове», передбачених Договором, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання Договору оренди землі від 28 грудня 2019 року.
Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України «Про оренду землі» до інших законодавчих актів, що регулюють відносини щодо оренди земельної ділянки відносяться положення Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушення зобов`язань, а саме його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є підставою для розірвання договору. Загальною умовою виконання цивільно правових зобов`язань, відповідно до ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вже було зазначено, умовами розрахунків по Договору, укладеним між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Лосьове» було визначено виплату орендної плати в строк до 31 грудня кожного року оренди.
А отже, порушення орендарем строків виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2023 та 2024 роках є порушенням ст. 526 ЦК України, що відповідно до ст. 610, 611 ЦК України є також підставою для розірвання договору оренди від 28 грудня 2019 року.
Згідно п. 2 ст. 651 ЦК України, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. При погоджені з відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, який відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, ОСОБА_1 розраховувала на отримання необхідних їй обігових грошових коштів.
А отже в зв`язку з порушенням строку сплати орендної плати, ОСОБА_1 була позбавлена можливості отримання матеріальних благ, на які вона розраховувала при укладені Договору.
Відповідно до правової позиції викладеної Верховним судом у постанові від 01.04.2020 р. у справі N 623/3443/16-ц згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена надалі заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Доводи касаційної скарги про те, що позивач не звертався до ТОВ з вимогами щодо сплати орендної плати та не надав реквізитів, на які повинна перераховуватись орендна плата за користування земельною ділянкою, є необґрунтованими, оскільки відповідно до частини першої статті 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора. У відповідності зі ст. 611 ЦК України, та п. 4.6. Договору за несвоєчасне внесення орендної плати, відповідач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення, що при сумі основного боргу 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок станом на 25 лютого 2025 року складає 1 673 (одна тисяча шістсот сімдесят три) гривні 00 копійок.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В зв`язку з цим відповідач зобов`язаний сплатити інфляційні втрати у розмірі 508 (п`ятсот вісім) гривень 34 копійки та 3 % річних від простроченої суми, що складає 137 (сто тридцять сім) гривень 22 копійки.
Ухвалою судді від 04 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 30 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, доручила представляти свої інтереси в суді адвокату Марченку Руслану Григоровичу.
У судове засідання представник позивача - адвокат Марченко Руслан Григорович не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду подав письмову заяву, згідно відомостей якої просив провести розгляд цивільної справи за відсутності позивача та його представника за наявними у справі матеріалами та винести заочне рішення.
Представник відповідача, Фермерського господарства «Лосьове», у судове засідання не з`явився. Відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання через кабінет «Електронного суду», про поважні причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому суд вважає за необхідне розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного підприємство «Стара Гутка», у судове засідання не з`явився. Третя особа належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання через кабінет «Електронного суду», про поважні причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, тому суд вважає за необхідне розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних встановлених судом обставин.
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦКУ) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.
Укладений між Сторонами Договір передбачав ряд прав та обов`язків, як для орендодавця так і для орендаря.
Так, п. 4.1. Сторони чітко визначили, що орендна плата вноситься у грошовій формі та розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок на рік, готівкою через касу орендаря або шляхом її перерахування на рахунок вказаний орендодавцем, з письмовим підтвердженням орендодавцем факту одержання коштів.
Пунктом 4.2. Договору сторони визначили, що орендна плата вноситься у строк до 31 грудня кожного року оренди.
Пунктом 4.6. Договору сторони також передбачили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором справляється пеня у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожний день прострочення. Також відповідно до підпункту 2 п. 9.4 Договору на орендаря покладався обов`язок своєчасно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою.
Нормами ст. 792 ЦКУ передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
Відповідно до п. 4.1. та 4.2. Договору відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати орендодавцю 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, не пізніше 31 грудня кожного року.
Однак відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2023, 2024 роках та відповідно нехтує терміном зазначеним в п. 4.2. Договору оренди землі, який є його істотною умовою та своїм обов`язком своєчасно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою визначеним підпунктом 2 п. 9.4 Договору.
Станом на лютий 2025 року відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування в 2023 та 2024 роках належною ОСОБА_1 на праві приватної власності земельною ділянкою, не сплачено останній жодних грошових коштів. На неодноразові звернення ОСОБА_1 до відповідача про здійснення повного розрахунку за Договором оренди останній відповідав відмовою.
Стаття 629 ЦКУ встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦКУ зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними Сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше.
Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору. Земельним Кодексом України (далі ЗКУ), а саме статтею 96, встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма ЗКУ кореспондується відповідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі» (далі ЗУ «Про оренду землі»), яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі, а саме в підпункті 2 п. 9.1 Договору «Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати» та підпункті 2 п. 9.4 Договору «Орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату». Але, незважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови Договору оренди, Відповідач не виявив доброї волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку.
На момент пред`явлення позову зобов`язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є невиконаними. заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки у 2023 та 2024 складає 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.
На підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Можливість дострокового розірвання Договору за рішенням суду також передбачена і умовами самого Договору (п.12.4.).
Підпунктом 2 пункту 9.4. Договору встановлено обов`язок відповідача своєчасно сплачувати оренду плату, тобто до 31 грудня року оренди.
В зв`язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2023 та 2024 роках є невиконанням обов`язків Фермерським господарством «Лосьове», передбачених Договором, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання Договору оренди землі від 28 грудня 2019 року.
Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України «Про оренду землі» до інших законодавчих актів, що регулюють відносини щодо оренди земельної ділянки відносяться положення Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушення зобов`язань, а саме його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є підставою для розірвання договору. Загальною умовою виконання цивільно правових зобов`язань, відповідно до ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вже було зазначено, умовами розрахунків по Договору, укладеним між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Лосьове» було визначено виплату орендної плати в строк до 31 грудня кожного року оренди.
А отже, порушення орендарем строків виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2023 та 2024 роках є порушенням ст. 526 ЦК України, що відповідно до ст. 610, 611 ЦК України є також підставою для розірвання договору оренди від 28 грудня 2019 року.
Згідно п. 2 ст. 651 ЦК України, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. При погоджені з відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, який відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, ОСОБА_1 розраховувала на отримання необхідних їй обігових грошових коштів.
А отже в зв`язку з порушенням строку сплати орендної плати, ОСОБА_1 була позбавлена можливості отримання матеріальних благ, на які вона розраховувала при укладені Договору.
Відповідно до правової позиції викладеної Верховним судом у постанові від 01.04.2020 р. у справі N 623/3443/16-ц згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена надалі заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Доводи касаційної скарги про те, що позивач не звертався до ТОВ з вимогами щодо сплати орендної плати та не надав реквізитів, на які повинна перераховуватись орендна плата за користування земельною ділянкою, є необґрунтованими, оскільки відповідно до частини першої статті 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора. У відповідності зі ст. 611 ЦК України, та п. 4.6. Договору за несвоєчасне внесення орендної плати, відповідач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення, що при сумі основного боргу 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок станом на 25 лютого 2025 року складає 1 673 (одна тисяча шістсот сімдесят три) гривні 00 копійок.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В зв`язку з цим відповідач зобов`язаний сплатити інфляційні втрати у розмірі 508 (п`ятсот вісім) гривень 34 копійки та 3 % річних від простроченої суми, що складає 137 (сто тридцять сім) гривень 22 копійки.
Згідно п. 2 ст. 651 ЦК України, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. При погоджені з Відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, який відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, ОСОБА_1 розраховувала на отримання необхідних їй обігових грошових коштів. А отже в зв`язку з порушенням строку сплати орендної плати, ОСОБА_1 була позбавлена можливості отримання матеріальних благ, на які вона розраховувала при укладені Договору. Відповідно до правової позиції викладеної Верховним судом у постанові від 01.04.2020 р. у справі N 623/3443/16-ц згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена надалі заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Доводи касаційної скарги про те, що позивач не звертався до ТОВ з вимогами щодо сплати орендної плати та не надав реквізитів, на які повинна перераховуватись орендна плата за користування земельною ділянкою, є необґрунтованими, оскільки відповідно до частини першої статті 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора.
Таким чином, позов підлягає повному задоволенню.
Через те, що позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 1 937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) гривень 60 копійок, що підтверджується платіжною інструкцією № В6ЗВ-Е91С-7ВХ2-РРС2 від 25 лютого 2025 року (а. с. 1), та судові витрати на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282, 283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов представника позивача адвоката Марченка Руслана Григоровича в інтересах позивача ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Лосьове» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватне підприємство «Стара Гутка», задовольнити повністю.
Розірвати Договір оренди землі від 28 грудня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Лосьове».
Заочне рішення може бути переглянуто Семенівським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Марченко Руслан Григорович, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: вулиця Василя Тарновського, будинок 16, офіс 301, місто Чернігів, 14000.

Відповідач - Фермерське господарство «Лосьове» (ідентифікаційний код юридичної особи в , місцезнаходження: село Лосівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, 15453).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватне підприємство «Стара Гутка» (ідентифікаційний код юридичної особи в , місцезнаходження: провулок Центральний, будинок 1, село Стара Гутка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, 15471).

Суддя: С. В. Смага