Справа № 168/1213/25
Провадження № 2/168/95/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року сел. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Малюти А.В.

секретаря судових засідань Сулеви Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Стара Вижівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» Паладич Аліни Олександрівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

учасники справи не викликалися,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

Представника ТОВ «Свеа Фінанс» Паладич А.О. звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2894370 від 02 лютого 2022 року в розмірі 34 196,49 грн. та судовий збір в розмірі 2 422,20 грн. Представник позивача просила розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у відсутності представника позивача. Проти винесення заочного рішення не заперечила.

Позов обґрунтовано тим, що 02 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2894370. Договір було підписано електронним підписом відповідача, за допомогою одноразового ідентифікатора Т474. ОСОБА_1 було надано кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти, надані відповідачем.

23 травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передало (відступило) ТОВ «Росвен Інвест Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Додатку № 1 (реєстру боржників) від 23 травня 2023 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 34196,49 грн. за договором № 2894370 від 02 лютого 2022 року.

Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав. Не здійснив платежі для погашення заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки кредитора. Таким чином, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем в розмірі 34 196,49 грн. З яких, 10 000,00 грн. заборгованість за сумою кредиту, 26 604,49 грн. заборгованість по відсотках. А тому представник позивача звернувся до суду за захистом порушених прав.

На підтвердження позовних вимог представник позивача надав:

- договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2894370 від 02 лютого 2022 року, паспорт споживчого кредиту, таблиці обчислення вартості кредиту, правила надання коштів у позику ТОВ «Лінеура Україна», розрахунок заборгованості, довідка ТОВ «Українські платіжні рішення» від 04 березня 2024 року № 36284-0403, договір факторингу № 01.02-25/23 від 23 травня 2023 року, реєстр боржників № 1, статут та установчі документи ТОВ «Свеа Фінанс», довіреність,

Відповідач відзиву на позов не подав.

Заяви (клопотання) учасників справи.

В позовній заяві представник позивача просила розгляд справи здійснювати у відсутності представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач подав суду копію військово квитка.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 29 грудня 2025 року відкрито провадження у справі. Прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати протягом 15 календарних днів з дня отримання ухвали відзив на позовну заяву. А також встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив та заперечень. Повідомлено відповідача про розгляд справи в суді, в тому числі, через оголошення на офіційному вебсайті судової влади.

Копію ували з додатками відповідачка отримав 07 січня 2026 року. Що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Будь-яких інших заперечень до суду не надійшло.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Фактичні обставини встановлені Судом.

Судом встановлено, що 02 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2894370. Договір було підписано електронним підписом відповідача, за допомогою одноразового ідентифікатора Т474. ОСОБА_1 було надано кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти № НОМЕР_1 , надані відповідачем.

.Строк кредиту 360 днів. Знижена процента ставка - 0,01 % в день. Стандартна процентна ставка 1,99 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту. Періодичність платежів кожні 30 днів.

Факт переказу коштів в розмірі 10 000,00 грн. відповідачу ОСОБА_1 на карту № НОМЕР_1 підтверджується довідкою ТОВ «Українські платіжні рішення» від 04 березня 2024 року № 36284-0403.

23 травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передало (відступило) ТОВ «Росвен Інвест Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Додатку № 1 (реєстру боржників) від 23 травня 2023 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 34196,49 грн. за договором № 2894370 від 02 лютого 2022 року. З яких 7 592,00 грн. заборгованість за сумою кредиту, 26 604,49 грн.- заборгованість за відсотками.

З оглянутої копії військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що ОСОБА_1 призваний на військову службу і направлений у військову частину 09 листопада 2021 року. 23 травня 2024 року на підставі Указу Президента України від 07 березня 2024 року № 149/2024 звільнений (демобілізований) в запас.

Оцінка Суду

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики.

На підставі частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитних договорів відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Положення частини 1 статті 1078 ЦК України передбачають, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з цим позовом представник позивача на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду розрахунки заборгованості.

Згідно вимог частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідач погодився на умови Договору, шляхом його підписання своїм електронним підписом, що відтворений шляхом використання електронного підпису одноразовими ідентифікаторами. Що вважається направленням позичальнику повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.

Суд вважає, що представник позивача надав належні та допустимі докази про факт невиконання відповідачем узятих на себе зобов`язань за договором щодо повернення фактично отриманих сум кредитних коштів. А тому порушене право позивача в цій частині підлягає судовому захисту.

Що стосується нарахування відсотків по кредитному договору, то суд зазначає таке.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Так, в статтях 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей за якими - військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Особливий період відповідно до абзацу 5 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»- це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Верховний Суд у постанові від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пункті 15 частині 3 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 2 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Як вбачається з копії військового квитка серії НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_1 призваний на військову службу з 09 листопада 2021 року у військову частину № НОМЕР_3 . 23 травня 2024 року на підставі Указу Президента України від 07 березня 2024 року № 149/2024 звільнений (демобілізований) в запас. Кредитний договір було укладено 02 лютого 2022 року.

Тому суд висновує, що на відповідача ОСОБА_1 у даному випадку, як на військовослужбовця, призваного на військову службу, на особливий період, поширюється пільга передбачена пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту у розмірі 7 592,00 грн. В решті позову відмовити.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з відповідача, в силу частини першої статті 141 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог (22,20%) в сумі 537,77 грн. (2 422,40 грн.* 20,22 % /100 %=537,77 грн.).

Керуючись статтями 76 - 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України,

на підставі статей 509, 525, 526, 610, 628, 629, 634, 1048 ЦК України,

суд

У Х В А Л И В :

Позов представника товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» Паладич Аліни Олександрівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 2894370 від 02 лютого 2022 року в розмірі 7592,00 (сім тисяч пятсот дев`яносто дві) гривні - заборгованість за сумою кредиту.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 537,77 (п`ятсот тридцять сім гривень 77 копійок) гривень.

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення ухвалене та надруковане в нарадчій кімнаті 02 лютого 2026 року в єдиному екземплярі.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», 04070, м.Київ, вул. Іллінська,8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя А.В.Малюта