Провадження №2-зз/367/7/26
УХВАЛА

Іменем України

про скасування заходів забезпечення позову

20 січня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Кухленка Д.С.,

при секретарі Шаповал О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпінь клопотання представника заявника ОСОБА_1 адвоката Алфьорова Григорія Івановича про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Мілоцький Олег Леонідович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Андрейків Інна Володимирівна про визнання недійсними шлюбного договору та договорів дарування,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 адвоката Алфьорова Григорія Івановича про скасування заходів забезпечення позову, яку мотивовано тим, що ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою в якій просила суд накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:083:0013 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на нібито існування ризику їх подальшого відчуження. Однак подана заява є необґрунтованою, базується на припущеннях, не містить жодного доказу існування реальної загрози відчуження майна та не відповідає вимогам статей 149150 ЦПК України, а також є не співмірною у відповідності до суми позову, згідно експертної оцінки вартість будинку складає 1 млн 495 тис дол., а суми зобов`язань 100 000 дол. Крім того, власниця будинку ОСОБА_1 не має відношення до боргу який виник раніше.

Зазначив, що позивач не надав суду жодних доказів того, що відповідачі вчиняють або планують вчиняти дії, спрямовані на відчуження спірного майна. Крім того, ОСОБА_1 не є стороною боргових відносин із заявниками. В матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження проведення перемовин щодо продажу, укладення попередніх договорів, звернення до нотаріуса, розміщення оголошень про продаж чи вчинення інших юридично значущих дій. Сам факт наявності у відповідача права власності на майно не може розцінюватися як доказ загрози його відчуження, оскільки право власності передбачає можливість володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, і це є конституційно гарантованим правом відповідно до ст. 41 Конституції України.

Вказав, що позивач стверджує, що шлюбний договір і договори дарування мали на меті ухилення від виконання зобов`язання. Однак факт укладення правочинів після настання строку виконання зобов`язання не є доказом їх недійсності. Позивач також не подав доказів наявності змови, усвідомленого наміру уникнути виконання зобов`язання, зв`язку між правочином і неможливістю виконання рішення суду. Таким чином, доводи позивача зводяться до припущень, що не відповідає ст. 89 ЦПК України.

Про неспівмірність заявленого заходу забезпечення зазначив, що позовні вимоги спрямовані на визнання недійсності правочинів та відновлення становища позивача проте позивач просить арештувати ціле майно, фактично позбавивши відповідача права розпорядження ним. Припущення позивача про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, є не обґрунтованим.

Враховуючи, що до дарування будинку власниками були три особи, то наразі заарештувавши будинок та земельну ділянку порушено баланс інтересів ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 адже вони так само не є сторонами іншого процесу згідно якого виникла заборгованість. Отже, ухвала Ірпінського міського суду Київської області постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

На підставі зазначеного просив суд скасувати ухвалу суду від 20 жовтня 2025 року. Зняти накладений арешт з нерухомого майна: житлового будинку , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:083:0013; земельної ділянки № НОМЕР_1 з кадастровим номером :01:083:0013, загальною площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Ярошенко Д.В. через систему «Електронний суд» заперечення на клопотання про скасування заходів забезпечення позову, де зазначив, що вказане клопотання мотивоване твердженнями про нібито необґрунтованість заяви про забезпечення позову, її невідповідність вимогам статей 149150 ЦПК України та неспівмірність вжитих судом заходів забезпечення позову. Позивач заперечує проти задоволення зазначеного клопотання з огляду на таке. Як вбачається зі змісту клопотання, заявником не наведено жодного доказу чи аргументу на підтвердження того, що відпали правові підстави для накладення арешту, змінилися обставини, які зумовили застосування заходів забезпечення позову, або що арешт перешкоджає належному виконанню рішення суду. Натомість доводи заявника зводяться до заперечення обґрунтованості заяви про забезпечення позову та до незгоди з оцінкою судом обставин, покладених в основу ухвали від 20.10.2025 року. Разом із тим помилковість чи незаконність судового рішення з точки зору учасника справи не є підставою для скасування заходів забезпечення позову у порядку передбаченому ст. 158 ЦПК України, а може бути предметом перевірки виключно в апеляційному або касаційному порядку.

У зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

20.01.2026 року представник заявник ОСОБА_5 подав додаткові пояснення на заперечення на клопотання про скасування заходів забезпечення позову де поміж іншого вказав, що було заарештовано земельну ділянку яка була особистою власністю ОСОБА_3 . Рішенням 27 сесії Бучанської селищної ради 5 скликання №682-27-V від 28 лютого 2008 року передано у приватну власність земельну ділянку за кадастровим номером :01:083:0013 загальною площею 0,1 га яка жодного відношення до будинку не має, адже будинок розміщено на земельній ділянці з кадастровим номером :01:083:0063 і зазначена ділянка є землями комунальної власності.

Таким чином арешт накладено на житловий будинок площею 459,4 кв.м, та на всю земельну ділянку площею 0,1 га, хоча зазначена земельна ділянка не має відношення до будівлі. Отже, застосовані заходи є очевидно не спів мірними із заявленими вимогами та фактично підміняють собою рішення суду по суті спору.

Крім того зазначив, що Позивач ввів в оману суд повідомивши, що ОСОБА_4 не має іншого майна аніж зазначене у Позові, що не відповідає дійсності. Так, ОСОБА_4 є власницею квартири площею 127,8 метрів у АДРЕСА_2 за АДРЕСА_3 на сьомому поверсі блоку №2 за №39, та паркомісця.

За таких обставин просив суд скасувати заходи забезпечення позову.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Алфьоров Г.І. в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просила розглядати заяву без її участі, вимоги підтримала, просила задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача адвокат Ярошенко Д.В. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши надані докази, вивчивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Мілоцький Олег Леонідович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Андрейків Інна Володимирівна про визнання недійсними шлюбного договору та договорів дарування.

17.10.2025 представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Ярошенком Дмитром Валерійовичем подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 жовтня 2025 року заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Ярошенко Дмитра Валерійовича про забезпечення позову було задоволено повністю та накладено арешт на: житловий будинок АДРЕСА_4 вулиця Антонія Михайловського (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108), який зареєстрований за відповідачем ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ); земельну ділянку №10-Б з кадастровим номером :01:083:0013, загальною площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108), яка зареєстрована за відповідачем ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Як вбачається із заяви про забезпечення позову ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_3 під час шлюбу набули право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:083:0013, а також на вказаній земельній ділянці збудували будинок АДРЕСА_1 .

Однак відповідно до Рішення №2033-40-VII від 31.05.2018 року 40 сесії 7 скликання Бучанської міської ради Київської ради, встановлено, що житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:083:0063, яка є комунальною власністю.

Окрім цього в позовній заяві позивач ОСОБА_2 зазначила, що в процесі вчинення виконавчих дій, приватним виконавцем було встановлено, що у боржника - ОСОБА_4 відсутнє майно за рахунок якого можна задовольнити вимоги стягувача.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності ОСОБА_4 на праві приватної власності належить приміщення з 39-1 до 38-8 розташовані на сьомому поверсі блоку АДРЕСА_5 .

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 158 ЦПК України ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.08.2019 у справі № 15/155-б, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Верховний суд у постанові від 12.02.2020 у справі №381/4019/18-ц зазначив, що суд вирішуючи питання про скасування забезпечення позову, зобов`язаний оцінити: актуальність ризиків, співмірність заходів та дотримання балансу інтересів сторін.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що оскільки з`явилися нові обставини, які суттєво змінюють існуючі підстави застосування заходів забезпечення позову, то ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 20 жовтня 2025 року підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 158, ч. 1 ст. 260 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника заявника ОСОБА_1 адвоката Алфьорова Григорія Івановича про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Мілоцький Олег Леонідович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Андрейків Інна Володимирівна про визнання недійсними шлюбного договору та договорів дарування задовольнити.

Скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 жовтня 2025 року.

Зняти накладений арешт з нерухомого майна: житлового будинку, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:083:0013; земельної ділянки № НОМЕР_1 з кадастровим номером :01:083:0013, загальною площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.С. Кухленко