"02" лютого 2026 р. Справа № 644/824/25
Провадження № 2/644/117/26
УХВАЛА

про залишення без розгляду

02 лютого 2026 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі головуючої судді Паляничко Д.Г. одноособово, дослідивши заяву Житлового кооперативу «Алмаз» (61047, м. Харків, вул. Шарикова, б. 39, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2025 року Житловий кооператив «Алмаз» (надалі за текстом ЖК «Алмаз»/позивач), в особі представника Шматько Тетяни Миколаївни, яка діє на підставі ордеру серії АХ № 1186638 від 06.05.2024, через систему «Електронний суд», звернулося до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі за текстом ОСОБА_1 /відповідачка), предметом якої є: стягнення з відповідачки безпідставно набутих коштів у сумі 271 945 грн 47 коп.

В обґрунтування позову ЖК «Алмаз» зазначив, що 21.04.2019 членами Кооперативу ЖК «Алмаз» було призначено Загальні збори Кооперативу щодо вирішення питань стосовно вибору голови кооперативу та членів правління. 22.04.2019 не зважаючи на відсутність необхідної кількості голосів «ЗА» для обрання ОСОБА_1 головою Кооперативу, остання самостійно видала Наказ № 5 про призначення на посаду Голови правління ЖК «Алмаз» ОСОБА_1 за сумісництвом з неповним робочим днем, з окладом згідно штатного розкладу, нібито на підставі рішення загальних зборів ЖК «Алмаз» від 21.04.2019 та заяви ОСОБА_1 від 22.04.2019, яку ніхто з членів Кооперативу не бачив.

З протоколу Загальних Зборів № 2 від 21.04.2019, зареєстрованого приватним нотаріусом ХМНО Кішкіною О.О. вбачається, (…) що рішенням Загальних Зборів призначено ОСОБА_1 Головою правління ЖК «Алмаз» з правом вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

17.09.2024 року рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/2070/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до Житлового Кооперативу «Алмаз», третя особа: ОСОБА_1 визнано недійсним рішення загальних зборів Житлового кооперативу «Алмаз», оформленого протоколом від 21.04.2019 № 2.

Протягом перебування на посаді Голови правління ЖК «Алмаз», ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, а саме: 2019 рік нараховано 16 472,00 грн, отримано 13 259,88 грн; 2020 рік нараховано 28 892,00 грн, отримано 23 757,10 грн; 2021 рік нараховано 38 026,85 грн, отримано 31 114,70 грн; 2022 рік нараховано 48 732,00 грн, отримано 46 438,30 грн; січень 2023 року червень 2023 року нараховано 20 770,00 грн, отримано 24 322,31 грн, загальна сума отримання ОСОБА_1 заробітної плати становить 214 430,15 грн.

Відповідно до додатку № 1 до акту ревізійної комісії від 29.01.2024, ОСОБА_1 протягом вересня 2021 року по травень 2023 року, необґрунтовано витрачено 24 402,74 грн, з урахуванням ЄСВ (22%) 29 771,34 грн.

Відповідно до додатку № 2 до акту ревізійної комісії від 29.01.2024 року, загальна суми компенсації за невикористану відпустку для ОСОБА_1 становить 15 941,00 грн. Також, згідно із цим додатком, сума переплати заробітної плати відповідачці за висновок ревізійної комісії становить 5187,46 грн, сума зайво сплачених налогів ОСОБА_1 за висновками ревізійної комісії становить 6 615,52 грн.

Враховуючи викладене, загальна сума збитків, нанесених недобросовісною діяльністю відповідача становить 271 945,47 грн. Отже, позивач вважає, що нарахована та отримана ОСОБА_1 заробітна плата з квітня 2019 року по червень 2023 року є безпідставно набутою та такою, що підлягає стягненню, з огляду на недобросовісне виконання останньою своїх обов`язків та визнання недійним рішення загальних зборів ЖК «Алмаз», оформленого протоколом від 21.04.2019 року № 2, яким останню призначено на посаду Голови правління ЖК «Алмаз».

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 28.01.2025 справа № 644/824/25 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31.01.2025 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі № 644/824/25 та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.03.2025 заяву представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено.

Відповідно до Закону України від 26.02.2025 № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», найменування Орджонікідзевського районного суду міста Харкова змінена на Індустріальний районний суд міста Харкова.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 10.07.2025 залишено без задоволення заяву представника відповідачки адвоката Сокиркіної М.С. від 30.04.2025 про забезпечення доказів, шляхом витребування доказів у Житлового кооперативу «Алмаз».

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 06.11.2025 зобов`язано Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати належними чином завірену копію свідоцтва про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.11.2025 на адресу суду надійшов лист з Четвертого ВДРАЦС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, згідно якого на виконання ухвали Індустріального районного суду м. Харкова від 06.11.2025 в частині витребування копії свідоцтва про смерть ОСОБА_1 , зазначено, про неможливість її виконання, у зв`язку з відсутністю запитуваного документу.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 01.12.2025 зобов`язано Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати належними чином завірену копію актового запису про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.12.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 адвоката Сокиркіної М.С., надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії свідоцтва про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 від 20.10.2025.

26 грудня 2025 року на адресу Індустріального районного суду м. Харкова з Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов лист з витребуваними доказами, зокрема копія актового запису про смерть № 1675 від 20.10.2025, згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 58 років, документ, що засвідчує факт смерті: Лікарське свідоцтво про смерть (остаточне) № 257 від 19.10.2025 КНП «Міська поліклініка № 18» ХМР.

У судове засідання призначене на 20 січня 2026 року представник позивача не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, представник позивача на відеоконференц зв`язок не вийшов, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання від 20.01.2026. Розгляд справи відкладено на 02.02.026 о 08 год 30 хв.

Представник позивача у судове засідання, призначене на 02.02.2026 о 08 год 30 хв не прибув, до участі у відеоконфренції не підключився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, причин неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.1-3, 5 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може перешкоджати учасникам справи у поданні доказів і зобов`язаний сприяти у поданні (забезпеченні) відповідних доказів, якщо їх подання є утрудненим або неможливим.

За приписами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. і саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом ч. 2 ст. 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежено навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Конституція України гарантує кожному судовий захист його прав у межах конституційного, цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства України. Норми, що передбачають вирішення спорів, зокрема про поновлення порушеного права, не можуть суперечити принципу рівності усіх перед законом та судом і у зв`язку з цим обмежувати право на судовий захист.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (надалі за текстом - ЄСПЛ) щодо застосування ст. 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (рішення від 17.01.1970 у справі «Delcourt v. Belgium» («Делькур проти Бельгії»), заява № 2689/65, п. 25 та рішення від 11.10.2001 у справі «Hoffmann v. Germany» («Гофман проти Німеччини»), заява № 34045/96, п.65).

ЄСПЛ вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення від 08.04.2010 у справі «GUREPKA v. UKRAINE (№ 2)» («Гурепка проти України (№ 2)»), заява № 38789/04, § 23).

Також ЄСПЛ зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене п. 1 ст. 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (рішення від 13.12.2011 у справі «TRUDOV v. RUSSIA», заява № 43330/09, § 25, 27).

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Вичерпний перелік підстав залишення заяви без розгляду наведений у ст.257 ЦПК України.

Згідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За загальним правилом, визначеним у ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Такими випадками відповідно до ч.2 ст.223 ЦПК України є : 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

У ч. 3 ст.223 ЦПК України між іншим передбачено: «Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

При цьому згідно до ч.5 ст.223 ЦПК України лише у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Вирішуючи питання про залишення заяви без розгляду, суд повинен врахувати всі умови залишення заяви без розгляду у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов не дає права суду залишати позов без розгляду.

Суд звертає увагу, що саме нез`явлення позивача/представника позивача у два останні засідання, які призначені та відбулися відповідно до вимог цивільного процесуального закону, є підставою для залишення заяви без розгляду. Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 10.02.2021 у справі № 638/6869/19.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частини 2,4 4 та 5 ст. 128 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 5 ст. 14 ЦПК України).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду в разі неможливості розгляду справи за відсутності позивача.

Відповідно до ст. 2 ч.1, 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №310/12817/13 від 22.05.2019, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача (постанова Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 359/7882/19).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронного документу через систему «Електронний суд», призначені в Індустріальному районному суді міста Харкова на 20.01.2026, 02.02.2026, не з`явилися, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

Більш того, інформація про дату та час судового засідання є відкритою для учасника справи та міститься на офіційному сайті судової влади в мережі Інтернет.

Отже, ЖК «Алмаз» та його представник адвокат Шматько Т.М., будучи у встановленому законом порядку належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судові засідання, призначені на 20.01.2026, 02.02.2026, не з`явилися, що є повторністю (тобто двічі поспіль та більше), заяву про розгляд справи за відсутності себе та своїх представників позивач не подавав.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. На цьому акцентувала увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.01.2023 по справі № 9901/278/21.

Отже, підстави для ще одного відкладення судового розгляду відсутні.

Відповідно до ст.12 ч.4 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на те, що позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, повторно не з`явилися у судове засідання, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надали, суд дійшов висновку, що вказана вище заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного звернення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів в установленому законом порядку. А відтак, ЖК «Алмаз» не позбавлений доступу до правосуддя та має право повторно звернутись до суду в установленому законом порядку з такою ж самою заяво.

На підставі викладеного та керуючись ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Житлового кооперативу «Алмаз» (61047, м. Харків, вул. Шарикова, б. 39, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення безпідставно набутих коштів залишити без розгляду.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ця ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя Д.Г. Паляничко