________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/69/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про витребування доказів

02.02.2026 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участю секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

за участю:

представника позивача адвоката Тарановського Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тарановського Д.С. про витребування доказів та клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Петрушко І.С. про витребування доказів у справі № 9457/26327/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення нарахування аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника адвоката Тарановського Д.С. звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом, у якому просить припинити нарахування аліменти, які нараховані судовим наказом, виданим Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 09.01.2023 по справі № 607/19038/22 на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси 18.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначене судове засідання.

23.09.2025 від представника позивача адвоката Тарановського Д.С. надійшла заява про зміну предмета позову, відповідно до якої просить припинити нарахування аліменти, які нараховані судовим наказом, виданим Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 09.01.2023 по справі № 607/19038/22 на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 24.12.2023 року.

29.09.2025 від представника відповідачки адвоката Петрушко І.С. надійшов відзив на позовну заяву.

02.10.2025 представник позивача адвокат Тарановський Д.С. подав відповідь на відзив.

У судовому засіданні 10.12.2025 розглянута заява про зміну предмета позову, за наслідками якої протокольною ухвалою вказану заяву задоволено та прийняті уточнення позовних вимог в частині дати, з якої сторона позивача просить припинити нарахування аліментів.

Від представників сторін через систему «Електронний суд» до суду надійшли клопотання про витребування доказів у справі: 12.01.2026 надійшло клопотання від представника позивача; 13.01.2026 клопотання представника відповідачки.

У судовому засіданні 19.01.2026 за участю представників сторін розглянуто клопотання представника відповідачки про повернення позовної заяви без розгляду на підставі ч. 3 ст. 44 ЦПК України.

У судовому засіданні від 19.01.2026 розглянуто клопотання представника відповідачки, оголошено перерву в ухваленні та проголошенні судового рішення до 23.01.2026.

Ухвалою суду від 23.01.2026 відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, судове засідання відкладене на 02.02.02026.

26.01.2026 від представника відповідачки адвоката Петрушко І.С. надійшла заява про проведення судового засідання 02.02.2026 без її участі, подане нею 13.01.2026 клопотання про витребування доказів задовольнити.

27.01.2026 представник відповідачки адвокат Петрушко І.С. через систему «Електронний суд» подала заперечення на клопотання представника відповідача адвоката Тарановського Д.С. про витребування доказів, просила відмовити у його задоволенні.

У судовому засіданні 02.02.2026 розглянуті клопотання представників сторін про витребування доказів у справі.

Дослідивши, матеріали поданих клопотань, матеріали справи, вислухавши думку представника позивача та оцінивши надані представником відповідачки писомві заперечення, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, саме позивач зобов`язаний довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а не перекладати обов`язок доказування на відповідача шляхом ініціювання витребування доказів, які не стосуються предмета спору. Практика Касаційного цивільного суду виходить з того, що формальні довідки, які не встановлюють фактичних життєвих обставин (місця проживання, утримання, забезпечення), не можуть підміняти собою належні докази, що входять до предмета доказування. Позивач не обґрунтував: яким чином зазначені довідки підтверджують саме проживання дітей з ним у зазначений період, чому він не може самостійно надати такі докази за вказаний період якщо стверджує що діти проживали з ним у вказаний період, яким чином ці документи впливають на вирішення спору по суті.

Статтею 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з усталеною позицією Верховного Суду, суд не зобов`язаний витребовувати докази на підтвердження обставин, які сторона повинна доводити самостійно, а також докази, які не мають істотного значення для справи.

Щодо клопотання представника позивача про витребування доказів

Сторона відповідача просить суд витребувати у позивачки ОСОБА_2 наступні документи:

1. Розрахунок витрачених аліментів на кожну дитину ОСОБА_3 2008 р.н., та ОСОБА_4 , 2021 р.н., із зазначенням на що саме за період з 24 жовтня 2023 року по 02 жовтня 2025 рік з підтверджуючими доказами.

2. Довідки з навчальних закладів із зазначенням проходження навчання дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 за період з 24 грудня 2023 року по 02 жовтня 2025 рік; Довідки із медичного закладу про медичне обстеження дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 в період з 24 грудня 2023 року по 02 жовтня 2025 рік;

3. Довідки з органу місцевого самоврядування за місцем проживання - акт обстеження житлово-побутових умов дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 в період з 24 грудня 2023 року по 02 жовтня 2025 рік;

4. Довідку підтвердження фактичного місця проживання дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 в період з 24 грудня 2023 року по 02 жовтня 2025 рік.

В обґрунтування заявленого клопотання представника позивача посилається на те, що 11.12.2025 ним адвокатом на адресу ОСОБА_2 направлено адвокатський запит з проханням надати інформацію щодо дітей з вищевказаних питань та належним чином засвідчені копії запитуваних документів.

Направлення адвокатського запиту на ім`я відповідачки підтверджується відправкою ПАТ «УКРПОШТА», з трек номером 604 та описом вкладення. Станом на дату написання цього клопотання, відповіді від ОСОБА_2 адвокатом Тарановським Д.С.не отримано, за трек номером на офіційному сайті УКРПОШТИ, вказано «Повернення. Прибуло до Логістичного центру». Таким чином, адвокату Тарановському Д.С. не вдалося власними силами отримати вищезазначені докази, які необхідні для розгляду справи.

Представник відповідачки у своїх запереченнях зазначила, що витребовувані докази ніяк не входять до предмета доказування у даній справі: предметом спору у цій справі є припинення нарахування аліментів у зв`язку з твердженням позивача про те, що діти проживають разом із ним та перебувають на його утриманні. Отже, відповідно до положень статей 76, 77, 81 ЦПК України, до предмета доказування входять виключно ті обставини, які підтверджують або спростовують: фактичне місце проживання дітей, факт їх утримання саме позивачем, тривалість та сталість такого проживання і утримання. Щодо звіту про витрачання про витрачання аліментів Вимога про витребування Звіту щодо витрачання аліментів не стосується предмета доказування у даній справі. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду неодноразово зазначав, що: сам по собі факт отримання та використання аліментів одержувачем не є предметом доказування у спорах про зміну чи припинення аліментних зобов`язань, якщо відсутні належні та допустимі докази їх використання не за цільовим призначенням. Позивач не заявляє вимог про нецільове використання аліментів, зловживання правом з боку матері, повернення аліментів. Відтак, обставини щодо витрачання аліментів є юридично нерелевантними для вирішення спору про припинення їх нарахування з підстав проживання дітей з батьком. Клопотання позивача фактично спрямоване на розширення предмета доказування, створення уявної доказової бази замість доведення ключової обставини фактичного проживання дітей з ним. Такий підхід суперечить принципу змагальності та положенням статей 12, 81 ЦПК України.

Вимога Позивача зобов`язати Відповідача надати «Розрахунок витрачених аліментів… з підтверджуючими доказами» за період з жовтня 2023 року є абсурдною, оскільки предмет звітування відсутній. Як зазначено у Відзиві на позовну заяву та підтверджується матеріалами виконавчого провадження (ВП № 77625518), Позивач є злісним неплатником аліментів. Згідно з Розрахунком заборгованості від 28.10.2025 року, заборгованість Позивача становить 174 982,50 грн, а у графі «Сплачено боржником» за весь спірний період стоять нулі. Вимога надати звіт про витрачання коштів, які ніколи не сплачувалися і не надходили до отримувача, є юридичним нонсенсом. Відповідач не може надати суду докази витрат на кошти, які Позивач ніколи не сплачував, що підтверджується відповідними доказами. Обґрунтовуючи необхідність витребування доказів, представник Позивача посилається на ігнорування запиту. Однак, надані самим же Позивачем докази (роздруківка з сайту «Укрпошта») спростовують факт його отримання. Згідно з трекінгом, лист має статус «Повернення». Це свідчить про те, що Відповідач не отримувала запит, а отже, твердження про ухилення чи відмову у наданні інформації є безпідставними.

Сторона відповідача вважає, що клопотання представника позивача про витребування доказів є необґрунтованим та таким, що не ґрунтується на вимогах закону, та є зловживанням процесуальними правами.

Суд вважає, що представник позивача не навів переконливих аргументів та не надав доказів того, що ним або позивачем вжито заходи для отримання цих доказів самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів.

Перевіркою офіційного сайту АТ «Укрпошта» за трекінгом № 604 наявна інформація про повернення поштового відправлення на адресу адвоката з відміткою «за закінченням терміну зберігання», отже фактично відповідачка не отримувала адвокатський запит, щоб мати змогу його виконати або відмовити у його виконанні. Окрім цього, її інтереси представляє адвокат Петрушко І.С., що надавало змогу представнику позивача скерувати вказаний адвокатський запит на її адресу, зокрема в особистий електронний кабінет, з метою отримання запитуваної інформації та документів або відмови у їх отриманні.

Під час надання у судовому засіданні пояснень, представник позивача також не навів відповідних аргументів та обставин щодо реальної неможливості надати вказані докази, а також на підтвердження яких саме обставин, пов`язаних з предметом спору, він їх просить витребувати.

За результатом розгляду вимог клопотання сторони позивача про витребування доказів, зазначених у пунктах 2-4 (щодо витребування у відповідачки довідок з навчальних закладів; з органу місцевого самоврядування за місцем проживання щодо обстеження житлово-побутових умов дітей в період з 24 грудня 2023 року по 02 жовтня 2025 рік; про підтвердження фактичного місця проживання дітей в період з 24 грудня 2023 року по 02 жовтня 2025 рік), суд звертає увагу та бере до уваги той факт, що як позовній заяві та під час розгляду інших процесуальних документах встановлено, що з 24.12.2023 діти фактично перебували з батьком або вивезенні батьком до іншої місцевості, з відповідачкою ОСОБА_2 фактично не проживали. Вказаний факт наводиться позивачем у позові та не оспорюється відповідачкою. У судових засіданнях сторони неодноразово посилались на те, що діти з 23.12.2023 не проживають з матір`ю. Також вказані обставини встановлені судовими рішеннями в інших справах, зокрема у справі про відібрання дітей у позивача та повернення за місцем проживанням відповідачки (№ 522/1267/24Е)

Отже, суд виснував про необґрунтованість та недоцільність витребування таких доказів, які окрім вказаного не стосуються предмета доказування.

Предмет доказування у цивільному процесі (ЦПК України) - це сукупність юридичних фактів та обставин, що обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи. До них належать обставини, на які посилаються сторони, та факти, що підлягають встановленню судом.

Заявляючи клопотання про витребування вказаних вище доказів за своїм змістом розширює предмета доказування.

Суд нагадує, що розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.

Позивач звернувся до суду з вимогою про припинення аліментів, посилаючись на те, що діти перебувають на його утриманні.

Окрім цього, щодо вимоги клопотання про витребування у відповідачки розрахунку витрачених аліментів на кожну дитину із зазначенням на що саме за період з 24 жовтня 2023 року по 02 жовтня 2025 рік з підтверджуючими доказами, суд зазначає наступне.

У судовому засіданні представник позивача пояснив суду, що у вказаний період ОСОБА_1 аліменти не сплачувались, тому у судовому засіданні скорегував цю вимогу ат проис суд витребувати розрахунок витрачених відповідачкою коштів на дітей за вказаний період.

Суд повторно зауважив на те, що як заявляє у позові сам позивач, він просить припинити нарахування аліментів з 23.12.2023, аргументуючи тим, що діти зцього часу фактично проживали з ним.

Питання витрачання матір`ю на дітей коштів не стосуються предмета спору та предмета доказування у цій справі, оскільки розглядається пи тання припинення нарахування аліментів позивачу, не порушується питання щодо нецільового витрачання матір`ю (відповідачкою) аліментів на дітей, які позивачем за цей період взагалі не сплачувались.

Отже, суд приймає аргументи представника відповідачки, та вважає заявлене представником позивача клопотання про витребування доказів необґрунтованим, а витребування заявлених доказів недоцільним, оскільки запитувані докази не стосуються предмета спору.

Таким чином, суд виснував відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів.

Щодо клопотання представника відповідачки про витребування доказів

Представник відповідачки звернулась 13.01.2026 з клопотанням про витребування доказів, зокрема просила суд витребувати у ОСОБА_1 :

-з навчальних закладів: Довідки та характеристики про навчання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , із обов`язковим зазначенням інформації про те, хто саме з батьків здійснює комунікацію із закладом та бере участь у виховному процесі;

-з медичних закладів: Довідку про медичне обслуговування дітей за період з 2023 року по теперішній час, із відображенням інформації про супровід дітей батьком;

-з органу місцевого самоврядування (за місцем заявленого проживання дітей): Акт обстеження житлово-побутових умов дітей та офіційне підтвердження фактичного місця їх проживання з батьком;

-докази сплати аліментів: Платіжні документи, що підтверджують сплату аліментів на користь ОСОБА_2 за судовим наказом № 607/19038/22, починаючи з дати набрання ним законної сили;

-докази утримання: письмові докази (фіскальні чеки, банківські виписки), що підтверджують витрати позивача на потреби дітей (харчування, одяг, дозвілля) починаючи з 24.12.2023 року.

В обґрунтування клопотання зазначила, що сторона позивача в обґрунтування змінених вимог посилається на обставину, що з вказаної дати діти нібито проживають з ним на території Сирійської Арабської Республіки та перебувають на його повному утриманні. Сторона Відповідача вважає вказані твердження недоведеними та голослівними.

З метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, перевірки доводів позивача та встановлення фактів щодо реальної участі батька у житті дітей, сторона відповідача вважає за необхідно дослідити письмові докази з навчальних та медичних закладів, а також органів місцевого самоврядування за місцем вказаного озивачем фактичного перебування дітей, які знаходяться у розпорядженні позивача або компетентних органів іноземної держави, доступ до яких має виключно Позивач.

Також представник відповідачки зазначає, що ОСОБА_2 позбавлена об`єктивної можливості самостійно надати суду запитувані докази з тих причин, що позивач є особою, яка фактично утримує дітей (за його твердженням) та має прямий контакт з адміністраціями шкіл та лікарень. Інформація щодо неповнолітніх дітей третім особам (навіть матері, яка знаходиться в іншій країні) без згоди батька, який фізично присутній з дітьми, іноземними закладами не надається. Інформація про стан здоров`я, навчання та місце проживання дітей знаходиться у володінні позивача або компетентних органів іноземної держави, які не надають інформацію на адвокатський запит з України без згоди законного представника (батька), який ініціював спір. Фінансові документи є персональними даними позивача: докази про сплату аліментів або витрати на дітей (банківські виписки, чеки) є особистими документами позивача, доступ до яких обмежений банківською таємницею.

На думку сторони відповідача докази з навчальних закладів доводять або спростовують факт реального навчання дітей; хто саме з батьків бере участь у навчальному процесі (відвідує збори, приводить/ забирає дітей). Це спростує або підтвердить заяви позивача про його одноосібне виховання.

Докази з медичних закладів підтвердять обставини щодо стану здоров`я дітей, факти їх перебування за вказаною адресою, та хто супроводжує дітей до лікарів.

Докази з органу місцевого самоврядування підтвердять/спростовують належність умов для проживання дітей, факт їхнього проживання саме з батьком.

Фінансові докази виконання батьківських обов`язків необхідні для спростування або підтвердження того, що у позивача існує заборгованість зі сплати аліментів та тези Позивача про те, що він є сумлінним батьком та дійсно утримує та фінансово забезпечує дітей.

Також представник відповідачки просить попередити позивача про наслідки, передбачені ч. 10 ст. 84 ЦПК України.

Представник позивача у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання в частині витребування у ОСОБА_1 довідок з навчальних та медичних закладів, доказів щодо утримання дітей.

Наголосив, що до матеріалів позовної заяви надавались документи, що підтверджують проживання дітей разом з батьком.

Під час надання пояснень суду, повідомив, що такі документи про проживання дітей разом з батьком надавались станом на 2024 рік.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши клопотання представника відповідачки про витребування доказів та інші матеріали справи, дійшов таких висновків.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено про те, які вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу є конфіденційною, а тому відповідно до частини першої статті 21 цього ж закону є інформацією з обмеженим доступом.

Згідно із ч. 1 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу з баз персональних даних за згодою суб`єкта персональних даних.

Беручи до уваги предмет спору, заявлені вимоги і наявні у матеріалах справи докази, а також ураховуючи, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника відповідачки, оскільки відомості які містяться у вказаних документах мають значення для об`єктивного та справедливого вирішення справи щодо припинення нарахування позивачу аліментів.

Окрім цього, суд зазначає, що документи про підтвердження місця проживання дітей з батьком надавались стороною позивача разом з позовною заявою, водночас такі відомості були надані станом на 09.10.2024.

Ураховуючи, що з того часу минуло майже півтора року, суд вважає за необхідне витребувати такі докази станом на момент постановлення вказаної ухвали, тобто станом на 02.02.2026.

Суд зазначає, що судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України «Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання». Серед основних засад судочинства в Україні, згідно зі статтею 129 Конституції України, є «обов`язковість судового рішення».

Керуючись ст. ст. 76, 77, 81, 84, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тарановського Д.С. про витребування доказів відмовити.

Клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Петрушко І.С. задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_1 наступні докази:

-з навчальних закладів: Довідки та характеристики про навчання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , із обов`язковим зазначенням інформації про те, хто саме з батьків здійснює комунікацію із закладом та бере участь у виховному процесі;

-з медичних закладів: Довідку про медичне обслуговування дітей за період з 2023 року по теперішній час, із відображенням інформації про супровід дітей батьком;

-з органу місцевого самоврядування (за місцем заявленого проживання дітей): Акт обстеження житлово-побутових умов дітей та офіційне підтвердження фактичного місця їх проживання з батьком станом на дату постановлення вказаної ухвали, тобто станом на 02.02.2026.

-докази сплати аліментів: Платіжні документи, що підтверджують сплату аліментів на користь ОСОБА_2 за судовим наказом № 607/19038/22, починаючи з дати набрання ним законної сили;

-докази утримання: письмові докази (фіскальні чеки, банківські виписки), що підтверджують витрати позивача на потреби дітей (харчування, одяг, дозвілля) починаючи з 24.12.2023 року.

Суд попереджає позивача ОСОБА_1 про наслідки, передбачені ч. 10 ст. 84 ЦПК України, а саме: у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відкласти судове засідання до 11 години 00 хвилин 12 березня 2026 року.

Встановити строк виконання даної ухвали до наступного підготовчого засідання, яке відбудеться 12 березня 2026 року об 11 годині 00 хвилин.

Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ю. А. Скриль