№ 207/4836/24
№ 8/207/1/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі головуючого судді Бистрової Л.О., при секретарі Степанян М.К., за участі відповідача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське заяву відповідача ОСОБА_1 від 21.10.2025 року про перегляд рішення Південного районного суду міста Кам`янського від 01 травня 2025 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «САКУРА 60/2» до ОСОБА_1 про стягнення внесків на управління будинком за нововиявленими, виключними обставинами, -

В С Т А Н О В И В:

01 травня 2025 року Південним районним судом міста Кам`янського було винесено рішення по цивільній справі № 207/4836/24, 2/207/190/25 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «САКУРА 60/2» до ОСОБА_1 про стягнення внесків на управління будинком.

Від відповідача ОСОБА_1 21.10.2025 року надійшла заява про перегляд рішення Південного районного суду міста Кам`янського від 01 травня 2025 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «САКУРА 60/2» до ОСОБА_1 про стягнення внесків на управління будинком за нововиявленими, виключними обставинами, посилаючись на те, що він отримав копії документів, на які посилався позивач у суді, і з них встановив, що вони стосуються внесків на управління будинком, а не утримання спільного майна, як помилково зазначено у судових рішеннях. Всі надані матеріали стосуються лише внесків за управління будинком, які є обов`язковими виключно для членів ОСББ. Позивач же безпідставно ототожнив ці різні категорії внесків, тим самим надавши суду хибну інформацію про нібито його зобов`язання як зареєстрованої за адресою особи. Зміщення предмета спору відбулося без належного уточнення позовних вимог, без згоди сторін і без дослідження доказів, які підтверджують саме управління будинком. Таким чином, суди розглянули не той спір, який був заявлений, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Ця обставина має істотне значення для правильного вирішення справи та не була встановлена судами під час первинного розгляду. Крім того, на момент подання позову він не був там зареєстрований, що унеможливлює правові підстави сплати навіть внесків за утримання будинку. Довідка про проживання надана самим ОСББ, яке не має повноважень підтверджувати фактичне проживання особи.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заяву підтримав, просив задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву щодо розгляду справи за її відсутності. В задоволенні заяви просила відмовити з підстав, викладених в запереченні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасника справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтями 4, 5 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частинами другою, третьою статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, від 03 квітня 2008 року).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові від 25 травня 2021 року в справі № 752/4995/17 (провадження № 14-41цс21) Велика Палата Верховного Суду вказала, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (див. постанову Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18 (провадження № 61-14879св19)).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (провадження № 14-549зц18)).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (див. зазначену постанову у справі № 127/10129/17 (пункти 27, 28)).

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18 (провадження № 11-430заі20).

Необхідними умовами виключних обставин, визначених пунктами 1-3 частини третьої статті 423 ЦПК України, за наявності яких суд може переглянути, ухвалене ним рішення є: встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Отже, законодавчо визначено три виключні обставини, за наявності яких суд першої інстанції може здійснити перегляд власного рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Нововиявлені та виключні обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими та виключними обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судом встановлено, що рішенням Південного районного суду міста Кам`янського від 01 травня 2025 року позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «САКУРА 60/2» до ОСОБА_1 про стягнення внесків на управління будинком, були задоволені в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 стверджує, що судом при розгляді справи нібито не було встановлено фактичний характер правовідносин між сторонами, у Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «САКУРА 60/2» відсутні первинні документи та суд розглянув не той спір, який був заявлений, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Однак суд зазначає, що дане твердження відповідача ОСОБА_1 не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи і змістом судового рішення, оскільки під час розгляду справи суд повно та всебічно дослідив обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, надав належну правову оцінку статусу сторін, а також встановив правову природу спірних правовідносин як таких, що виникли між об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку та співвласником цього будинку з приводу обов`язку останнього брати участь у витратах на управління, утримання спільного майна.

Суд обґрунтовано виходив з того, що правовідносини між сторонами є публічно визначеними та регулюються безпосередньо нормами Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Цивільного кодексу України, а не ґрунтуються виключно на договірних засадах, як безпідставно стверджує відповідач.

Фактичний характер правовідносин був встановлений судом на підставі належних і допустимих доказів, зокрема підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем даної квартири у багатоквартирному будинку, періодично мешкав в ній, а на зараз надає її в оренду, факту створення та функціонування ОСББ, прийняття уповноваженими органами ОСББ рішень щодо розміру та порядку сплати обов`язкових внесків, а також наявності заборгованості за відповідний період.

Таким чином, доводи відповідача спрямовані не на спростування встановлених судом обставин, а фактично зводяться до незгоди з правовою кваліфікацією правовідносин та правовими висновками суду, що не є підставою ані для перегляду судового рішення, ані для визнання його незаконним чи необґрунтованим.

Крім того, Постановою Дніпровського Апеляційного суду від 09 вересня 2025 року зазначене рішення Південного районного суду міста Кам`янського від 01.05.2025 року було залишено без змін, суд апеляційної інстанції у висновку зазначив, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення.

Отже, відповідач не надав суду жодних належних і допустимих доказів на підтвердження існування нововиявлених обставин, які могли б бути підставою для перегляду ухваленого судового рішення, натомість його доводи зводяться виключно до суб`єктивного незадоволення результатами розгляду справи та незгоди з правовими висновками суду.

Таким чином, подана ОСОБА_1 заява від 21.10.2025 року про перегляд судового рішення за нововиявленими, виключними обставинами не відповідає вимогам статті 423 ЦПК України та не містить жодної з передбачених законом підстав для такого перегляду.

Наведені у заяві доводи не є ані нововиявленими, ані виключними обставинами, оскільки вони існували на момент розгляду справи судом першої інстанції; були відомі або об`єктивно могли бути відомі відповідачу ОСОБА_1 і вже були предметом дослідження та правової оцінки судом першої та апеляційної інстанцій.

Фактично заява відповідача ОСОБА_1 від 21.10.2025 року зводиться до повторного викладення аргументів, спрямованих на переоцінку доказів і правових висновків суду, з якими він не погоджується, що за своєю правовою природою є неприпустимим у межах процедури перегляду судових рішень за нововиявленими, виключними обставинами.

Судом у межах розгляду справи було належним чином встановлено правовий статус відповідача ОСОБА_1 як співвласника, факт створення та функціонування ОСББ, прийняття уповноваженими органами об`єднання рішень щодо розміру та порядку сплати обов`язкових внесків, а також наявність заборгованості за відповідний період. Зазначені обставини підтверджені матеріалами справи та відображені у судовому рішенні, що набрало законної сили.

Отже, заява про перегляд судового рішення від 21.10.2025 року за нововиявленими, виключними обставинами фактично є спробою повторного оскарження судового рішення поза межами передбачених законом процедур, що свідчить про зловживання відповідачем ОСОБА_1 процесуальними правами та спрямоване на затягування виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

З огляду на викладене, у суда відсутні будь-які правові підстави для перегляду рішення Південного районного суду міста Кам`янського від 01 травня 2025 року за нововиявленими, виключними обставинами, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 від 21.10.2025 року підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 423, 429 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 від 21.10.2025 року про перегляд рішення Південного районного суду міста Кам`янського від 01 травня 2025 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «САКУРА 60/2» до ОСОБА_1 про стягнення внесків на управління будинком за нововиявленими, виключними обставинами залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Л.О. Бистрова