Єдиний унікальний номер 341/2107/25
Номер провадження 2/341/198/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 лютого 2026 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув заочно у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

УСТАНОВИВ

ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У позові просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 04.07.2024 № 145567 у розмірі 19630,03 грн, сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за Договором від 04.07.2024 № 145567, у зв`язку з чим у нього виникла загальна заборгованість на суму 19630,03 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 18824,78 грн, заборгованість за процентами 5,25 грн, заборгованість за комісією 800,0 грн.

Ухвалою суду від 10.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Судове засідання призначено на 08.01.2026.

У судове засідання 08.01.2026 відповідач не з`явився. Копія ухвали про відкриття провадження з датою судового засідання, яка надіслана на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, повернулась без вручення, оскільки відповідач відсутній за вказаною адресою.

Судове засідання відкладено на 29.01.2026.

У судове засідання 29.01.2026 сторони не з`явились, хоча повідомлені про розгляд справи належним чином.

Представник позивача в позові, просить справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Повістку-повідомлення з датою судового засідання повторно надіслано на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача. Відповідач документи не отримав, оскільки відсутній за вказаною адресою.

Водночас до позову долучено докази направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 (а. с. 64).

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим. Проте, своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав. Ходом розгляду справи не цікавився. У судове засідання не прибув.

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частина третя статті 223 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення без участі сторін на підставі наявних матеріалів.

Ухвалою суду від 29.01.2026 постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

04.07.2024 між ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс»» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 145567 (далі Договір, Кредитний договір) (а. с. 8-17).

Відповідно до п. 2.1 Договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк, визначений п. 2.6 Договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 2.2.1 Договору (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно з п. 2.6 Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.

Згідно з п. 2.2 кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та інші, не заборонені законодавством цілі. Типом кредиту є кредит.

Відповідно до п. 2.2.1 сума (загальний розмір) кредиту становить 21177,00 грн. Надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 17991,08 гри для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит від 02.05.2024 № 138971, укладеним з кредитодавцем; у розмірі 9,37 грн на № рахунку/картки позичальника НОМЕР_1 у національній валюті; у розмірі 3176,55 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно з п. 2.5 індивідуальної частини.

Згідно з п. 2.3 проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначеного в п. 2.6 цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний.

Відповідно до п. 2.4 знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,0 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200,0 грн. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено.

Відповідно до п. 2.5 комісія за надання кредиту складає 3176,55 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 15,0 % від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1 цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.

Згідно з п. 2.6 загальний строк кредитування за цим Договором складає 274 дні з 04.07.2024 до 04.04.2025.

Відповідно до п. 2.7 загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 3194,46 грн.

Згідно з п. 2.7.1 денна процентна ставка складає 0,0551% день.

Відповідно до п. 5.1 Договору цей Договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця та доступний через веб-сайт кредитодавця https:finx.com.ua.

Цей договір підписаний від імені ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 38ес9399.

Відповідно до графіка платежів до Договору від 04.07.2024 № 145567: дата видачі кредиту 04.07.2024; кількість днів у розрахунковому періоді 274 днів; чиста сума кредиту 21194,91 грн; сума кредиту за договором 21177,0 грн; проценти за користування кредитом 8,91 грн; за обслуговування кредитної заборгованості 9,0 грн; комісія за надання кредиту 3176,55 грн; реальна річна процентна ставка 48,95 %; загальна вартість кредиту 24371,46 грн (а. с. 11 зворот).

До Договору надано паспорт споживчого кредиту з аналогічними умовами кредитування (а. с. 20-22).

Згідно з довідкою № 10 ТзОВ «ФК «Кредіплюс»» повідомляє про успішність операцій, зокрема, за Договором від 04.07.2024 № 145567 (а. с. 31) з перерахування на користь ОСОБА_1 9,37 грн на № рахунку/картки позичальника НОМЕР_1 .

10.10.2024 між ТзОВ «Кредіплюс» (далі Клієнт) та ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»» укладено договір факторингу № 10102024, за умовами якого ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором (а. с. 40-42).

Згідно з витягом з Додатку № 1 до Договору факторингу від 10.10.2024 № 10102024 до ТзОВ «ЕЙС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором у загальному розмірі 19630,03 грн, з яких: 18824,78 грн заборгованість за тілом кредиту; 5,25 грн заборгованість за процентами, 800,0 грн заборгованість за комісією (а. с. 45).

Також, надано копію платіжної інструкції про перерахування коштів ТзОВ «ФК «Кредіплюс»» на користь ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»» у межах виконання договору факторингу від 10.10.2024 № 10102024 (а. с. 48).

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «ФК «Кредіплюс»» розмір заборгованості складає 19630,03 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 18824,78 грн, заборгованість за процентами 5,25 грн, заборгованість за комісією 800,0 грн (а. с. 49-50).

З указаного розрахунку суд установив, що 04.07.2024 надано кредит у розмірі 21177,0 грн. Протягом періоду з 04.07.2024 до 09.12.2024 відповідачу нараховувались проценти за ставкою 0,10 % річних згідно з п. 2.3 Договору. 07.08.2024 відповідач частково сплатив тіло кредиту у розмірі 2352,22 грн та відсотки у розмірі 1,77 грн.

Відповідно до виписки ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»» з особового рахунку за Кредитним договором від 04.07.2024 № 145567 підтверджується, що 04.07.2024 позичальнику, яким є ОСОБА_1 , надано кредит згідно з Кредитним договором від 04.07.2024 № 145567. Заборгованість перед «Фінансова компанія «ЕЙС»» за відповідним Кредитним договором станом на 01.11.2025 (включно) складає 19630,03 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 18824,78 грн, прострочена заборгованість за процентами становить 5,25 грн, прострочена заборгованість за комісією 800,0 грн. Станом на 01.11.2025 ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»» повідомляє, що заборгованість за Кредитним договором від 04.07.2024 № 145567 не погашена (а. с. 52).

Надаючи правову оцінку установленим у справі обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу ,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

У частині 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з частиною першою та другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Так, у Договорі містяться конкретні умови використання коштів, зокрема відсоткові ставки, розмір комісії, з якими відповідач ОСОБА_1 ознайомився і які прийняв шляхом підписання відповідного Договору, отримання коштів, часткового погашення заборгованості.

Отже, суд установив, що відповідач був ознайомлений з указаними у вищевказаному Договорі умовами користування кредитними коштами і на них погодився.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 514 ЦК України установлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Таким чином, право вимоги за Договором від ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»» на підставі договору факторингу від 10.10.2024 № 10102024.

Ураховуючи викладене, суд установив, що позов обґрунтований невиконанням з боку ОСОБА_1 умов Договору від 04.07.2024 № 145567, у зв`язку з чим у нього виникла загальна заборгованість на суму 19630,03 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 18824,78 грн, заборгованість за процентами 5,25 грн, заборгованість за комісією 800,0 грн.

Розмір заборгованості позивач обґрунтував наданими письмовими доказами: зокрема копією Договору, графіком платежів, паспортом споживчого кредиту, Правилами надання грошових коштів та банківських металів у кредит ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс»», копією довідки № 10, копією договору факторингу від 10.10.2024 № 10102024, розрахунком заборгованості, випискою з особового рахунку тощо.

Водночас ОСОБА_1 відзиву, будь-яких пояснень чи доказів, які б спростовували вимоги позову, суду не надав.

З огляду на принцип змагальності та відсутність будь-яких доказів, які б спростовували обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для їх задоволення.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються копією договору про надання правничої допомоги від 20.08.2025 № 20/08/25-01, укладеним між ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»» та адвокатським бюро «Соломко та партнери», копією додаткової угоди № 3 до договору про надання правової допомоги від 20.08.2025 № 20/08/25-01, копією свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю, копією акта прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025, відповідно до якого вартість послуг складає 7000,0 грн, а саме: складання позовної заяви 5000,0 грн; вивчення матеріалів справи 1000,0 грн; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за Кредитним договором; підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за Кредитним договором 500,0 грн (а. с. 53-56).

Відповідно до частин 4-6 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг наданих послуг, складність справи, яка є типовою, неспівмірність між ціною позову (19630,03 грн) та заявленою до стягнення сумою витрат на правничу допомогу (7000,0 грн), обґрунтованість підготовлених і поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,0 грн не є достатньо доведеним, а також розумним та співмірним із складністю справи, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, їх доведеністю й обґрунтованістю, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи складність справи, об`єктивно наданий адвокатом обсяг послуг, затрачений ним час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат та пропорційність складності справи вартості послуг адвоката, а також, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір у зв`язку з недостатнім обґрунтуванням фактично наданих стороні у справі послуг до 5000,0 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, оскільки позивач подав до суду позовну заяву в електронній формі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а. с. 5).

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259, ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог ч. 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 128, 141, 178, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272-274, 279-280, 284, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»» заборгованість за Кредитним договором від 04.07.2024 № 145567 у розмірі 19630,03 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 18824,78 грн, заборгованість за процентами 5,25 грн, заборгованість за комісією 800,0 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»» понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Стягнути ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,0 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02 лютого 2026 року.

Учасники:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»», місцезнаходження за адресою: м. Київ, Юрія Поправки, 6/13, ;

відповідач ОСОБА_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ