ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 лютого 2026 року

м. Харків

справа №640/16257/16

провадження № 22-ц/818/1348/26

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Шнайдер Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», стягувач Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 03 грудня 2021 року, постановлену під головуванням судді Колесник С.А., -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просять: замінити вибулого стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 640/16257/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до відповідача, яким є: ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1213.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 03 грудня 2021 року заяву задоволено. Замінено стягувача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б) при виконанні рішення у справі № 640/16257/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» суми заборгованості за кредитним договором № 851/10/27-11/6-267 від 05.06.2006 року в розмірі 1 414 271,73 грн, витрат по сплаті судового збору у розмірі 21 214,07 грн.

В апеляційній скарзі Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким відмовити у повному обсязі в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК». Відповідні зміни було внесено до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (витяг на підтвердження додається). АТ «СЕНС БАНК» (до перейменування АТ «Альфа-Банк») не було залучене до участі у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, проте оскаржуваною ухвалою суд вирішив питання про права даного товариства, яке є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк» та дійсним кредитором у даних правовідносинах. Внаслідок винесення оскаржуваної ухвали Апелянт був неправомірно позбавлений статусу стягувача у виконавчому провадженні та права на виконання рішення суду, що ухвалене на його користь (як правонаступника ПАТ «Укрсоцбанк»), при цьому навіть не будучи залученим до участі у справі. Відповідно до змісту Договір факторингу № 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019 року, що було укладено між AT «Укрсоцбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», на який посилався суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, дійсно було відступлено права вимоги за Кредитним портфелем, до складу якого входив Кредитний договір, укладений з ОСОБА_1 . Проте, за вказаним Договором факторингу було відступлено права за беззаставним Кредитним договором № 1213, що підтверджується витягом з Додатку до Договору факторингу № 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019 року (п. 149 Додатку). Разом з тим, предметом судового розгляду у справі № 640/16257/16-ц було стягнення заборгованості за абсолютно іншим Кредитним договором, реквізити якого вказано у мотивувальній та резолютивній частинах рішення суду від 16 грудня 2016 року та копія якого знаходиться у матеріалах цивільної справи, - Договором кредиту № 851/10/27-11/6-267 від 05.06.2006 року. Таким чином, у матеріалах даної цивільної справи взагалі відсутні будь-які докази на підтвердження передачі права вимоги за кредитним договором № 851/10/27-11/6-267 від 05.06.2006 року. Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо відступлення права вимоги за Кредитним договором, заборгованість яка стягнута за заочним рішенням Київським районного суду м. Харкова від 16.12.2016 року у справі № 640/16257/16-ц, є хибним та не підтвердженим належними і допустимими доказами, адже в дійсності АТ «Укрсоцбанк» ніколи та нікому не відступало права вимоги за Договором кредиту № 851/10/27-11/6-267 від 05.06.2006 року, укладеним з ОСОБА_1 , стягнення заборгованості за яким було предметом судового розгляду у справі № 640/16257/16-ц, та не укладало жодних договорів факторингу, відступлення права вимоги тощо саме за даним Кредитним договорам. Жодних доказів щодо відступлення права вимоги саме за даним Кредитним договором матеріали справи не містять та не можуть містить через їх відсутність.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» надало пояснення щодо апеляційної скарги. Зазначивши, що Товариством була допущено помилка при зазначенні номеру кредитного договору та у судовому рішення, за яким відбулося стягнення, помилково вказан номер кредитного договору, відступлення права вимоги за яким не перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Таким чином заявник ТОВ «Вердикт Капітал» набув права вимоги до ОСОБА_1 , зважаючи на те, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 20.10.2016 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з відповідача на його користь 1 414 271,73 грн за кредитним договором № 851/10/27-11/6-267 від 05.06.2006 року; сплачений судовий збір у розмірі 21 214,07 грн.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16.12.2016 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суму заборгованості за кредитним договором № 851/10/27-11/6-267 від 05.06.2006 року в розмірі 1 414 271,73 грн та сплачений судовий збір у розмір 21 214,07 грн. Заочне рішення набрало законної сили 31.01.2017 року.

Матеріали справи містять відомості про отримання 06.03.2017 року представником ПАТ «Укрсоцбанк» двох виконавчих листів.

28.01.2019 року між АТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» було укладено Договір факторингу № 2019-1УСБ/ВЕСТА, відповідно до якого АТ «Укрсоцбанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 1213 (а.с. 88-98).

Відповідно до п. 2.1 Договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників (Портфель Заборгованості).

За відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплатив Первісному Кредитору грошові кошти у сумі 10 584 040,20 грн. (а.с. 105).

Відповідно до Реєстру боржників № 1 до Договору відступлення прав вимоги № 29-01/19/1 від 29.01.2019 року до Нового кредитора перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту № 1213 (а.с. 69).

29.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 29-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 1213 (а.с. 74-83).

За відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплатив Первісному Кредитору грошові кошти у сумі 7 000 000,00 грн. (а.с. 106).

Як на підставу вимог заяви про заміну стягувача у справі заявник посилався на те, що 16.12.2016 року Київський районний суд м. Харкова ухвалив рішення по справі № 640/16257/16-ц про стягнення з боржника (відповідача), яким є ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором №1213. 28.01.2019 року між АТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» було укладено Договір факторингу № 2019-1УСБ/ВЕСТА, відповідно до якого АТ «Укрсоцбанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №1213. 29.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 29-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 1213. У зв`язку з переходом до ТОВ «Вердикт Капітал» прав первісного кредитора, представник заявника звернувся до суду з вказаною заявою.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України, визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (частина п`ята статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін, а зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача повинно відповідати змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, необхідно ураховувати, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 червня 2020 року по справі №264/5957/17 прийшла до наступного висновку, що для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

З матеріалів справи убачається, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16.12.2016 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суму заборгованості за кредитним договором № 851/10/27-11/6-267 від 05.06.2006 року в розмірі 1 414 271,73 грн. та сплачений судовий збір у розмір 21 214,07 грн. Заочне рішення набрало законної сили 31.01.2017 року.

Разом з тим 28.01.2019 року між АТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» було укладено Договір факторингу № 2019-1УСБ/ВЕСТА, відповідно до якого АТ «Укрсоцбанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 1213 (а.с. 88-98).

Відповідно до п. 2.1 Договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників (Портфель Заборгованості).

За відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплатив Первісному Кредитору грошові кошти у сумі 10 584 040,20 грн. (а.с. 105).

Відповідно до Реєстру боржників № 1 до Договору відступлення прав вимоги № 29-01/19/1 від 29.01.2019 року до Нового кредитора перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту № 1213 (а.с. 69).

29.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 29-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 1213 (а.с. 74-83).

Виходячи з вищевикладеного ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до укладених договорів факторингу набуло право вимоги до ОСОБА_1 № 1213.

Даних про передачу права вимоги за договором позики № 851/10/27-11/6-267 від 05.06.2006 року ТОВ «Фінансова компанія «Веста» матеріали справи не містять.

Умовами первинного договору факторингу перехід права вимоги за договором кредиту № 851/10/27-11/6-267 від 05.06.2006 року, ТОВ «Вердикт Капітал» не передбачено.

Доказів переходу права вимоги за кредитним договором № 851/10/27-11/6-267 від 05.06.2006 року до ТОВ «Вердикт Капітал» матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та безпідставно дійшов висновку про наявність підстав для заміни стягувача у вимогах про стягнення заборгованості за кредитним договором № 851/10/27-11/6-267 від 05.06.2006 року.

Тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Судові витрати розподіляються між сторонами за правилами ст. 141, ст. 382 ЦПК України.

З матеріалів справи убачається, що сума сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги становить 3028,00 грн (а.с. 186), яка підлягає стягненню з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК».

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 03 грудня 2021 року скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача його правонаступником відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» судовий збір, сплачений за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 3 028,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Ю.М. Мальований

О.Ю. Тичкова