Справа № 465/4493/25
Провадження 2/465/391/26
РІШЕННЯ

іменем України

30.01.2026 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Коліщук З.М.

при секретарі судового засідання Беднар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,

за участю представника позивача Олійник Л.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

встановив :

Представник Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути із відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за період з 01.05.2018 по 31.10.2024 р., 33091,69 грн. заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та за послугу постачання гарячої води 32621,98 грн., а також nвитрати по оплаті судового збору в розмірі 3028,00грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 08.07.2024 скасовано судовий наказ 465/7713/19 року про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання та ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18.10.2023 скасовано судовий наказ 465/7642/21 року про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання.

3 01.12.2021 між споживачем (-чами) вважається укладеним індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Даний договір є публічним договором приєднання укладається сторонами з урахуванням ст.633,634,642, Цивільного кодексу України, та має на меті надання послуг з теплопостачання теплової енергії споживачу. Договір с опублікованим на офіційному сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Згідно довідки з місця проживання вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 проживають відповідач відповідно користуються послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води. Відповідачу для здійснення оплати за надання послуг з теплопостачання був відкритий особовий рахунок.

Всупереч ч.1 п.18 Постанови КМ У №630 від 21.07.2005р. а також п.31 Договору приєднання боржники не виконали свого зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення і послуг з централізованого постачання гарячої води, а тому зобов`язані оплатити суму боргу.

Станом на 01.11 2024 за спожиту теплову енергію за період з 01.05.2018 по 31.10 2024 у відповідача перед МКП «Львівтеплоенерго" рахується заборгованість за послугу постачання теплової енергії в сумі 33091,69 грн. та за послугу з постачання гарячої води -32621,98 грн., яка залишилась неоплаченою, що підтверджується довідкою про стан розрахунків заборгованості за послуги з централізованого опалення,а також витрати на оплату судового збору 3028,00 грн. (відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік). Таким чином, неправомірні дії відповідачів призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача. Через несвоєчасність проведення розрахунків відповідачами за надані послуги позивач не може забезпечити своєчасну оплату податків, внесків до пенсійного фонду, а також має заборгованість перед іншими підприємствами.

Ухвалою суду від 26.26.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджуєтеся судовими повістками, проте про причини неявки суд не повідомила. Крім того, на її поштову адресу було направлено копію позовної заяви з додатками, однак до сьогоднішнього дня відзиву на позовну заяву подано не було, заяву до суду про розгляд справи без її участі не надходило.

Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон).

Згідно з ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги- результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать зокрема комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п.1 ч. 2ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Згідно ч.1 ст.13 даного Закону, договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч.3 ст.13 Закону України «Про житло-комунальні послуги», договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про житло-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 №2633-IV, Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

На виконання вимог Закону, 01.12.2021 ЛМКП «Львівтеплоенерго» з відповідачами укладений індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який за своєю правовою природою є публічним договором приєднання, типова форма якого затверджена постановами Кабінету Міністрів України №1022, №1023 від 08.09.2021.

Зазначений договір розміщений на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.lte.lviv.ua.

Відповідно до п.13 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю пописаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Відмови від приєднання до договору споживачами подано не було.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідачі проживають та зареєстровані у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 в справі №302/1315/14-ц, та в постанові Верховного Суду України від 27.01.2016 у справі №6-2864цс15).

За умовами вищевказаного договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 ЦК України).

Згідно ст.19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

З матеріалів справи вбачається, що на ім`я відповідача ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що відповідачі як споживачі комунальних послуг свої зобов`язання по оплаті з постачання теплової енергії належним чином не виконують.

Згідно з розрахунками позивача, за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01.05.2018 по 31.10.2024 наявна заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 33091,69 грн. та постачання гарячої води в розмірі 32621,98 грн.

Відповідачами вказані розрахунки не заперечено та не спростовано, а відтак такі приймаються судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт часткової оплати відповідачами заборгованості за житлово-комунальні послуги підтверджує існування зобов`язальних правовідносин між сторонами. Здійснення таких платежів свідчить про те, що відповідачі визнавали факт отримання житлово-комунальних послуг та наявність обов`язку з їх оплати.

Відтак, оскільки, представником ЛМКП «Львівтеплоенерго» надано докази на підтвердження надання послуг постачання теплової енергії та їх обґрунтованості, обґрунтовано розрахунок заявленої до стягнення суми, вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів плати за теплопостачання знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, так як відповідачі у встановленому законом порядку не відмовлялися від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що давало б підстави для звільнення від оплати, відповідачами не надано, тому відповідно до принципів диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, за якими суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог та наданих ними доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Окрім цього, судом встановлено, що при зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1514 грн. з кожного.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованості за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 33091 (тридцять три тисячі дев`яносто одна) гривня 69 коп. та за послуги постачання гарячої води 32621 (тридцять дві тисячі шістсот двадцять одна) гривня 98 коп.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок сплаченого судового збору, тобто по 1514 (одній тисячі п`ятсот чотирнадцять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», місцезнаходження: м. Львів вул. Д. Апостола, буд.1, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 02.02.2026

Суддя Коліщук З.М.