Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6316/25
Номер провадження 2/299/2398/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., за участю секретаря судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Химишинець Едіта Ігорівна, до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Химишинець Едіта Ігорівна, звернулася в суд із позовом до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивачки ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 залишив заповіт, яким все своє майно заповів позивачці ОСОБА_3 (її прізвище після заміжжя - ОСОБА_4 , а по- батькові за свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , тобто ОСОБА_6 ).

Позивач прийняла спадщину подавши до Виноградівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, заяву прийнято, визнано її спадкоємцем за заповітом (Спадкова справа №50/2014, №55810483).

До складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_2 , ввійшло право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 . Довідкою Виконавчого комітету Великокопанської сільської ради від 19.07.2005 №02-13/942 підтверджено зміну номера будинку із АДРЕСА_2 (нова назва АДРЕСА_1 .

Одна друга частка у праві власності належала ОСОБА_2 на підставі рішення Виноградівського районного суду від 05.11.1981 року у справі №2- 787/1981, а іншу одну другу частку у праві власності на цей будинок він успадкував після смерті ОСОБА_7 , проте не оформив набуту спадщину.

Оскільки правовстановлюючі документи у спадкодавця є лише на одну другу частку у праві власності, позивач отримала свідоцтво про право на спадщину лише на одну другу частку у праві власності на будинок.

Набуте позивачем право власності на іншу одну другу частку у праві власності - не визнається, оскільки правовстановлюючі документи на успадковану ним частку ОСОБА_2 за життя не оформив.

Це є перешкодою для нотаріального оформлення спадщини на майно, що ввійшло до її складу.

ОСОБА_2 успадкував іншу одну другу частку у праві власності на спадковий будинок за наступних обставин.

Згідно Довідки КП Виноградівське РБТІ від 07.11.2025 №815, цей житловий будинок належав на праві власності двом співвласникам: ОСОБА_2 та ОСОБА_7 по одній другій частці кожному на підставі Рішення Виноградівського районного суду від 05.11.1981 року у справі №2-787/1981. Такі архівні дані Виноградівського РБТІ.

Право власності зареєстровано реєстрі прав власності на нерухоме майно, що стверджується витягом від 20.07.2005.

ОСОБА_7 - дружина ОСОБА_2 , з якою той розірвав шлюб у судовому порядку, а спільне майно поділив. Визнано їх спільними власниками спадкового будинку у рівних частках.

Проте, колишнє подружжя, яке не мало дітей, продовжили проживати разом та вели спільне господарство.

Це підтверджено: Довідкою Виконавчого комітету Великокопанської ;ідьської ради від 29.06.2005 №02-10/215, Довідкою Виноградівської міської від 25.11.2025 №20.3-07/380, за змістом якої ОСОБА_7 до дня смерті проживала та вела спільне господарство із ОСОБА_2 .

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останнім місцем її проживання було АДРЕСА_1 , що підтверджено Довідкою Виноградівської міської ради від 25.11.2025 №20.3-07/379.

У ОСОБА_2 та ОСОБА_7 не було дітей.

Ніхто з 1997 року не звертався до нотаріусів із питання про спадкування після смерті ОСОБА_7 . Про що свідчить Витяг зі Спадкового реєстру № 83665832 від 18.12.2025 року.

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_7 був ОСОБА_2 , як такий, що проживав з нею однією сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини як чоловік із дружиною без повторної реєстрації шлюбних відносин.

Він прийняв спадщину, що відкрилася, бо постійно на день смерті проживав разом із спадкодавицею, організував її поховання, тобто фактично прийняв спадщину.

Проте, не оформив спадщину - не отримав правовстановлюючого документу на нерухоме майно, що ввійшло до її складу.

А до складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_7 , ввійшла одна друга частка у праві власності на будинок АДРЕСА_1 , що належала їй на підставі Рішення Виноградівського районного суду від 05.11.1981 року у справі №2- 787/1981.

Оскільки через неоформлення ОСОБА_8 права на успадковане майно неможливим є нотаріальне оформлення спадщини, що відкрилася вже на день його смерті то позивач звернулася в суд за захистом свого права шляхом його визнання: визнання права власності, набутого шляхом спадкування.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце про розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала та просила такі задоволити з підстав наведених у позові.

Представник відповідача також в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

За матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивачки ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 залишив заповіт, яким все своє майно заповів позивачці ОСОБА_3 (її прізвище після заміжжя - ОСОБА_4 , а по- батькові за свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , тобто ОСОБА_6 ).

Позивач прийняла спадщину подавши до Виноградівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, заяву прийнято, визнано її спадкоємцем за заповітом (Спадкова справа №50/2014, №55810483).

До складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_2 , ввійшло право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 . Довідкою Виконавчого комітету Великокопанської сільської ради від 19.07.2005 №02-13/942 підтверджено зміну номера будинку із АДРЕСА_2 (нова назва АДРЕСА_1 .

Одна друга частка у праві власності належала ОСОБА_2 на підставі рішення Виноградівського районного суду від 05.11.1981 року у справі №2- 787/1981, а іншу одну другу частку у праві власності на цей будинок він успадкував після смерті ОСОБА_7 , проте не оформив набуту спадщину.

Оскільки правовстановлюючі документи у спадкодавця є лише на одну другу частку у праві власності, позивач отримала свідоцтво про право на спадщину лише на одну другу частку у праві власності на будинок.

Набуте позивачем право власності на іншу одну другу частку у праві власності - не визнається, оскільки правовстановлюючі документи на успадковану ним частку ОСОБА_2 за життя не оформив.

Це є перешкодою для нотаріального оформлення спадщини на майно, що ввійшло до її складу.

ОСОБА_2 успадкував іншу одну другу частку у праві власності на спадковий будинок за наступних обставин.

Згідно Довідки КП Виноградівське РБТІ від 07.11.2025 №815, цей житловий будинок належав на праві власності двом співвласникам: ОСОБА_2 та ОСОБА_7 по одній другій частці кожному на підставі Рішення Виноградівського районного суду від 05.11.1981 року у справі №2-787/1981. Такі архівні дані Виноградівського РБТІ.

Право власності зареєстровано реєстрі прав власності на нерухоме майно, що стверджується витягом від 20.07.2005.

ОСОБА_7 - дружина ОСОБА_2 , з якою той розірвав шлюб у судовому порядку, а спільне майно поділив. Визнано їх спільними власниками спадкового будинку у рівних частках.

Проте, колишнє подружжя, яке не мало дітей, продовжили проживати разом та вели спільне господарство.

Це підтверджено: Довідкою Виконавчого комітету Великокопанської ;ідьської ради від 29.06.2005 №02-10/215, Довідкою Виноградівської міської від 25.11.2025 №20.3-07/380, за змістом якої ОСОБА_7 до дня смерті проживала та вела спільне господарство із ОСОБА_2 .

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останнім місцем її проживання було АДРЕСА_1 , що підтверджено Довідкою Виноградівської міської ради від 25.11.2025 №20.3-07/379.

У ОСОБА_2 та ОСОБА_7 не було дітей.

Ніхто з 1997 року не звертався до нотаріусів із питання про спадкування після смерті ОСОБА_7 . Про що свідчить Витяг зі Спадкового реєстру № 83665832 від 18.12.2025 року.

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_7 був ОСОБА_2 , як такий, що проживав з нею однією сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини як чоловік із дружиною без повторної реєстрації шлюбних відносин.

Він прийняв спадщину, що відкрилася, бо постійно на день смерті проживав разом із спадкодавицею, організував її поховання, тобто фактично прийняв спадщину.

А до складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_7 , ввійшла одна друга частка у праві власності на будинок АДРЕСА_1 , що належала їй на підставі рішення Виноградівського районного суду від 05.11.1981 року у справі №2- 787/1981.

Оскільки через неоформлення ОСОБА_8 права на успадковане майно неможливим є нотаріальне оформлення спадщини, що відкрилася вже на день його смерті, то позивач звернулася в суд за захистом свого права шляхом його визнання: визнання права власності, набутого шляхом спадкування.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Надаючи оцінку визнанню позову відповідачем, відповідності такого визнання вимогам закону та дотримання прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, Витяг з Реєстру прав власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом.

Таким чином, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог, суд приймає рішення про задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 43, 49, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності 1/2 частку на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 03.02.2026 року.

ГоловуючийТрагнюк В. Р.