Провадження № 2-с/638/8/26
УХВАЛА

08 січня 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Боржник), звернувся із заявою про скасування судового наказу у справі №638/14032/25 від 25.07.2025 про стягнення із Боржника на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованості за надані комунальні послуги станом на 01 липня 2025 року у загальному розмірі 30050,18 грн, також просить у задоволенні заяви про видачу судової наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги з ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» у розмірі 28239,93 грн відмовити повністю, судові витрати просить покласти на стягувача.

Згідно з частиною першою статті 170 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини 1 статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Форма і зміст заяви про скасування судового наказу повинні відповідати вимогам статті 170 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи відсутність підстав для повернення зазначеної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення в частині скасування судового наказу.

Щодо вимоги Боржника про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги у розмірі 28239,93 грн та стягнення з Стягувача судових витрат, суд відмовляє у таких, як у безпідставних.

Крім того, згідно з частиною першою та другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, за результатами розгляду справи витрати зі сплати судового збору, а також інші витрати, підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (частина друга статті 42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Статтею 164 ЦПК України передбачена лише можливість зарахування цього збору до суми судового збору, сплаченого під час звернення стягувача із вимогами до боржника в порядку позовного провадження після скасування судового наказу.

Отже, законодавством не передбачено відшкодування боржнику судових витрат зі сплати судового збору за подання заяви про скасування судового наказу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у стягненні судових витрат з стягувача, понесених при зверненні із заявою про скасування судового наказу слід відмовити, оскільки відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, передбачено лише на користь заявника, який звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

Враховуючи зазначене, відповідність заяви цим нормам та, керуючись статтями 170-171 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у заяві частково.

Скасувати судовий наказ у справі №638/14032/25 (2-н/638/3212/25) від 25.07.2025.

Роз`яснити Стягувачу право звернення до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Малахова