Справа № 273/1616/25
Провадження № 2/273/504/26
30 січня 2026 року м. Баранівка
Баранівський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Бєлкіної Д.С., за участі секретаря судового засідання Стаднюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Баранівка в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягненя аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину.
Обгрунтовуючи свої позовні вимоги вказала, що 25 лютого 2020 року позивач з відповідачем уклали шлюб, проте подружні відносини між сторонами фактично розірвані, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, сім`я розпалася і шлюб необхідно розірвати. Від їхніх стосунків народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, а саме з 24.09.2025 року. А також позивачка, просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати, а саме: 1211,20 грн судового збору, 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Баранівського районного суд Житомирської областівід 01.10.2025 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті із викликом сторін.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відзив на позов не подав.
Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення.
Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2ст.247 ЦПК України.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який 25.02.2020 року зареєстровано Баранівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 15, серія НОМЕР_1 від 25.02.2020 року(а.с. 5)
Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, видане 02.09.2020 року, серія НОМЕР_2 від (а.с. 6)
Відповідно до ст.21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
У відповідності до ч.3 та ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам їх дитини, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.
Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Як закріплено у ч. 4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними віку повноліття.
Статтею 181 СК Українивизначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
На підставі ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина 1статті 183 СК України).
Частина перша статті 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про неможливість сплачувати аліменти у запропонованому позивачкою розмірі та про причини такої неможливості.
У свою чергу, доказів того, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти на утримання своєї доньки в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріали справи не містять, отже, такі аліменти можуть бути присудженими та стягуватися.
Отже, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд, у сукупності наведеного, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у заявленому позивачкою розмірі 1/4 від заробітку (доходу) батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Такий розмір аліментів суд вважає достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, з огляду на що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.
Частиною першою ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулася з позовом до суду 24.09.2025, а тому законним є присудження аліментів саме з цієї дати.
Згідно із п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому судове рішення в частині стягнення аліментіву межахсуми платежуза одинмісяць підлягатиме до негайного виконання.
Позивачкою сплачено судовий збір за подання позову з вимогою про розірвання шлюбу у розмірі 1211,20 грн. Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.
Разом з тим, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою про стягнення аліментів, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то, на підставі ст.141 ЦПК України, такий судовий збір, у розмірі 1211,20 грн, слід стягнути з відповідача у дохід держави.
Крім того, згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1,3 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Приписами ч. 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивачки надав: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 10); договір про надання правничої допомоги від 22.09.2025 (а.с.9); квитанцію від 24.09.2025 на суму 3000,00 грн за договором про надання правничої допомоги від 22.09.2025 (а.с.11).
За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн з відповідача на користь позивачки підлягає задоволенню.
Керуючись ст.2, 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 263-265, 268, 274, 279, 280-283, 354, 355, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягненя аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25 лютого 2020 року Баранівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 15 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, а саме з 24.09.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5
Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , на користь позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , понесені судові витрати: 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 00 копійок) зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , на користь позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір урозмірі 1211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бєлкіна Д.С.