Провадження № 2/592/1008/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі судді Шияновської Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

13.01.2026 до Ковпаківського районного суду м. Суми за підсудністю з Зарічного районного суду м. Суми надійшла позовна заява, сформована в системі «Електронний суд», згідно якої ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором № 460261-КС-001 про надання кредиту від 20.02.2023, що становить 17080,36 грн. та сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Ухвалою суду від 14.01.2026 позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали усунути вказані в ній недоліки, шляхом: надання доказів надсилання копій поданих до суду документів відповідачці; долучення документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за подання позовної заяви до Ковпаківського районного суду м. Суми про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 або документі, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На виконання вказаної ухвали суду 26.01.2026 представником позивача позивачем через систему «Електронний суд» подано заяву про усунення недоліків, разом з уточненою позовною заявою та доказами надсилання її копії на адресу відповідачки.

Щодо сплаченого судового збору, представник позивача, посилаючись на правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.01.2023 у справі № 170/129/21 зазначає, що під час формування позовної заяви було помилково визначено, що справа належить до підсудності Краснопільського районного суду Сумської області та сплачено судовий збір на рахунок вказаного суду, а позовну заяву подано до Зарічного районного суду м. Суми. Вказував, що судовий збір є сплаченим з моменту зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України, і суд, який отримав справу у випадку направлення справи за підсудністю, не має права вимагати повторної сплати судового збору за місцем розгляду справи.

Дослідивши заяву про усунення недоліків, уточнену позовну заяву та додані документи, суд дійшов наступного висновку.

Звертаючись 23.12.2026 до Зарічного районного суду м. Суми з позовом представник ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на підтвердження сплати судового збору долучив до позовної заяви платіжну інструкцію № 20352 від 10.12.2025, згідно якої сплачено судовий збір за подання позовної заяви до Краснопільського районного суду Сумської області.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 1105/0/15-25 від 22.05.2025, з 02.06.2025 змінено територіальну підсудність судових справ Краснопільського районного суду Сумської області шляхом її передачі до Зарічного районного суду м. Суми.

Таким чином, на момент сплати судового збору та подачі позовної заяви до суду представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» був обізнаним про зміну територіальної підсудності судових справ Краснопільського районного суду Сумської області та її передачу до Зарічного районного суду м. Суми.

Зазначені обставини представником позивача щодо помилковості сплати судового збору на рахунок Краснопільського районного суду Сумської області та подачу позовної заяви до Зарічного районного суду м. Суми зазначаються у заяві про усунення недоліків на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 14.01.2026.

Відтак, у даному випадку не мало місце передачі справи за підсудністю з Краснопільського районного суду Сумської області до Зарічного районного суду м. Суми, а тому посилання представника позивача на правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.01.2023 у справі № 170/129/21 є необґрунтованими.

За вимогами частин 1 та 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Так, з платіжної інструкції № 20352 від 10.12.2025, що долучена до позовної заяви, яка подана до Зарічного районного суду м. Суми, не можливо встановити чи зарахована сума судового збору до спеціального фонду державного бюджету.

З довідки Зарічного районного суду м. Суми від 24.12.2025 вбачається, що під час реєстрації справи було виявлено, що судовий збір в сумі 2422,40 грн. сплачено не на розрахунковий рахунок Зарічного районного суду м. Суми.

Крім того, з відомостей автоматизованої системи документообігу суду також не можливо встановити, чи зарахована сума судового збору до спеціального фонду державного бюджету, оскільки відсутні відомості про сплату судового збору згідно зазначеної платіжної інструкції і суд перед відкриттям провадження у справі позбавлений можливості перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відтак, посилання представника позивача на те, що судовий збір є сплаченим з моменту зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України, і суд, який отримав справу у випадку направлення справи за підсудністю, не має права вимагати повторної сплати судового збору за місцем розгляду справи є помилковим, оскільки судовий збір згідно платіжної інструкції сплачений на рахунок Краснопільського районного суду Сумської області, позовна заява подана безпосередньо до Зарічного районного суду м. Суми, а вже згодом передана за підсудністю до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Інших підстав для звільнення ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»від сплати судового збору у позовній заяві та заяві про усунення недоліків не зазначено.

Таким чином, станом на 02.02.2026 недоліки, викладені в ухвалі суду від 14.01.2026 року, позивачем не усунуто.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, вважаю необхідним позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом з доданими до неї документами, роз`яснивши останньому, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись частиною 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути позивачці разом з доданими документами.

Копію ухвали разом із позовною заявою та додані до неї документи направити ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Тетяна ШИЯНОВСЬКА