печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2026 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Зінченко І.І.,

розглянувши заяву представника позивача адвоката Тоцької Алли Олександрівни про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.11.2025 року в порядку загального позовного відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2 ) про витребування майна з чужого незаконного володіння.

26.12.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача адвоката Тоцької Алли Олександрівни надійшла заяву про забезпечення позову, а саме:

встановити заборону відповідачу, та його представникам, користуватись квартирою номер АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 82) та квартирою номер АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 82);

накласти арешт на нерухоме майно, шляхом заборони будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії (державна, реєстрація права власності, державна реєстрація припинення права власності, державна реєстрація поділу, виділу, та інших речових прав, у тому числі, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) стосовно об`єктів нерухомого майна належних їй на праві приватної власності, а саме на: квартиру номер АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 82) та квартиру номер АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 82).

15.01.2026 року відповідну заяву передано головуючому судді Григоренко І.В.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що вказані квартири були виведені з власності позивача протиправно та, в свою чергу, зазначеними діями порушено права позивача в рамках іншої цивільної справи щодо виконання договору позики та іпотеки, а тому невжиття заходів забезпечення позову, виходячи із предмету позову, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, утруднити виконання рішення суду у випадку його задоволення і призвести до негативних наслідків для позивача.

У відповідності до положень частини першої ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо витребування з чужого незаконного володіння квартири номер АДРЕСА_1 та квартири номер АДРЕСА_2 .

Позивач зазначає, що з метою реалізації свої прав за договором іпотеки, остання звернулась до Печерського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 про визнання іпотеки такою, що припинена, зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та державного реєстру іпотек.

Так, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21.02.2025 року у цивільній справі № 757/8395/25-ц накладено арешт на нерухоме майно, належне на праві приватної власності ОСОБА_1 , а саме на: квартиру номер АДРЕСА_1 та квартиру номер АДРЕСА_2 .

Вказана ухвала Печерського районного суду міста Києва не скасована в апеляційному порядку та набрала законної сили.

При цьому, 03.07.2025 року ОСОБА_3 продав квартиру номер АДРЕСА_3 відповідачу в даній справі ОСОБА_2 , що підтверджується копіями договорів купівлі-продажу.

Відповідні договори укладені відповідачем під час дії заборони відчуження вказаного нерухомого майна накладеної ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21.02.2025 року та порушують права позивача.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. ч. 6, 7, 8 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Вид забезпечення позову, який позивач просить застосувати, передбачений п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки існує ризик відчуження майна, яке позивач просить витребувати з чужого незаконного володіння.

Вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такі висновки також сформовані колегією суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (6-846цс16).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника), покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із вимогою позову, суд вважає, що заява представника позивача адвоката Тоцької Алли Олександрівни про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1-3 статті 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Враховуючи предмет позову та захід забезпечення позову, суд дійшов висновку, що на даній стадії зустрічне забезпечення судом не застосовується.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, учасники справи мають право подати клопотання про зустрічне забезпечення після застосування судом заходів забезпечення позову, яке вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154, 272, 353, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Тоцької Алли Олександрівни про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та його представникам, користуватись квартирою номер АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 82) та квартирою номер АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 82).

Накласти арешт на нерухоме майно, шляхом заборони будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії (державна, реєстрація права власності, державна реєстрація припинення права власності, державна реєстрація поділу, виділу, та інших речових прав, у тому числі, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) стосовно об`єктів нерухомого майна, а саме на: квартиру номер АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 82) та квартиру номер АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 82).

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення для виконання ухвали три роки.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва (з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до суду апеляційної інстанції) шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 15.01.2026 року.

Суддя І.В. Григоренко