Справа № 358/1723/25 Провадження № 2/358/140/26
УХВАЛА

про відмову у витребуванні доказів

30 січня 2026 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Тітова М.Б.,

за участю секретаря судових засідань Зеленько О.Д.,

розглянувши клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» Сердійчук Ярослави Ярославівни про витребування доказів та поновлення процесуального строку для подачі заяви про витребування доказів по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року до Богуславського районного суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

24 вересня 2025 року ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

29 січня 2026 року до суду надійшла заява представника позивача Сердійчук Я.Я. про витребування з доказів та поновлення процесуального строку для подачі вказаного клопотання до суду, в якому представник просить витребувати в АТ «ОЩАДБАНК» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12г, ) наступні докази:

- ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_1 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки;

- докази зарахування на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 1080,00 грн., які 05.12.2020 року були на неї перераховані, а саме витребувати виписки за номером картки № НОМЕР_1 за період із 05.12.2020 р. по 09.12.2020 р.;

- меморіальний ордер від 05.12.2020 р. на 1080,00 грн. про зарахування коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 ;

- інформацію, чи відкривалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) банківська картка № НОМЕР_1 (віртуальна чи фізична картка) та надати повний номер банківської картки № НОМЕР_1 ;

- інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період з 05.12.2020 р. по 09.12.2020 р.;

- інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Також просить витребувати у Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, ):

- ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_4 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки;

- докази зарахування на картку № НОМЕР_4 кредитних коштів у сумі 3000,00 грн., які 23.11.2020 року були на неї перераховані, а саме витребувати виписки за номером картки № НОМЕР_4 за період із 23.11.2020 р. по 27.11.2020 р.;

- інформацію, чи відкривалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) банківська картка № НОМЕР_4 (віртуальна чи фізична картка) та надати повний номер банківської картки № НОМЕР_4 ;

- інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_4 за період з 23.11.2020 р. по 27.11.2020 р.;

- інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Разом із тим, представник позивача просить поновити строк для подачі заяви про витребування доказів, посилаючись на те, що раніше позивач не заявляв клопотання про витребування доказів у зв`язку із тим, що така необхідність виникла вже у процесу розгляду справи, і на його думку, із позовною заявою було подано належні та допустимі докази, що підтверджують позицію сторони позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Положенням ст. 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено, зокрема, вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина 1).

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з власної ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду.

Тому, у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Таким чином, законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він відновленню. У будь-якому разі на суд покладено обов`язок надавати оцінку обґрунтованості причин пропуску строку, у тому числі суд має звернути увагу, наскільки швидко й сумлінно діяла сторона при вчиненні відповідної процесуальної дії та мотивувати підстави поновлення цього строку.

Обґрунтовуючи подане клопотання про поновлення строку на подачу клопотання про витребування доказів, представник позивача Сердійчук Я.Я. зазначила, що клопотання у встановлений процесуальним законодавством строк не було подано, так як необхідність у витребуванні доказів виникла тільки в процесі розгляду справи в суді, і на її думку, разом із позовною заявою було подано всі належні та допустимі докази на підтвердження позиції щодо справи.

Суд зауважує, що в клопотанні не наведено причин та обставин, які б були об`єктивно непереборними, та не залежали від волевиявлення сторони позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного подання клопотання про витребування доказів, та які б були підтвердженні належними доказами, не зазначено, чи сторона позивача вживала заходів для самостійного отримання вищевказаних доказів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 жовтня 2020р. в справі №9901/32/20 вказала, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку з пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

У постанові Верховного Суду від 20 березня 2024р. в справі №560/14349/23 зазначено, що Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася до суду, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Також суд враховує позицію Верховного Суду, відповідно до якої надмірний формалізм у застосуванні процесуальних норм не відповідає завданням судочинства та може призвести до порушення права особи на справедливий суд. Водночас принцип гнучкості у застосуванні процесуальних норм не означає їх ігнорування або можливість довільного поновлення процесуальних строків без наведення та підтвердження поважних причин їх пропуску.

Посилання представника позивача на те, що на момент подання позовної заяви, на її переконання, до суду було подано всі належні та допустимі докази, а необхідність у витребуванні додаткових доказів виникла вже у процесі розгляду справи, суд вважає необгрунтованими. Так, слід зазначити, що у вказаній справі розгляд здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, яке за своєю правовою природою передбачає вирішення спору на підставі доказів, поданих сторонами разом із заявами по суті справи. У такому провадженні саме позивач зобов`язаний з моменту звернення до суду визначити обсяг доказів, якими він обгрунтовує заявлені вимоги.

Представником позивача не вказано, у чому саме полягала зміна процесуальної позиції позивача, які обставини стали відомі вже після подання позовної заяви та об`єктивно унеможливлювали подання відповідного клопотання одночасно із позовною заявою. Не наведено жодних доводів щодо того, чим була зумовлена необхідність витребування доказів саме на цій стадії процесу. Саме по собі суб`єктивне переконання сторони у достатності поданих доказів на момент звернення до суду не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку та не звільняє позивача від обов`язку дотримання вимог процесуального закону щодо строків подання доказів та відповідних клопотань. За відсутності заперечень з боку відповідачки та з огляду на розгляд справи без повідомлення сторін, подання клопотання про витребування доказів після подання позовної заяви фактично зводиться до намагання доповнити доказову базу позивача поза межами встановлених строків, що суперечить принципам правової визначеності, змагальності та рівності сторін

Враховуючи вищевикладене, те, що представником позивача пропущено строк для подання клопотання про витребування доказів та у клопотанні не наведено поважних причин пропуску, не вказано обґрунтованих обставин неможливості його подання у встановлений строк, що не залежали від волевиявлення позивача та були пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для відповідача для подання клопотання, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку для подання вказаного клопотання.

Таким чином, клопотання представника позивача про витребування доказів підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 43, 83, 258-260, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» Сердійчук Ярослави Ярославівни про витребування доказів та поновлення процесуального строку для подачі заяви про витребування доказів по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала суду в частині відмови у поновленні процесуального строку може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов