Справа № 215/272/26
УХВАЛА

02 лютого 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Камбул М.О.,

при секретарі судового засідання Савельєвої Л.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`ю,-

ВСТАНОВИВ:

09.01.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «ПівнГЗК» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`ю, в якій просив стягнути з відповідача моральну шкоду, заподіяну ушкодженням здоров`ю, пов`язаного з виконанням трудових обов`язків у розмірі 680 000 грн.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

22.01.2026 на адресу суду від представника відповідача, Львова А.Л. надійшло клопотання в якому він просив призначити розгляд справи в порядку загального позовного провадження або в порядку спрощеного з викликом сторін, клопотання про розгляд справи дистанційно в режимі відеоконференції. Також, 22.01.2026 через канцелярію суду подав клопотання про витребування у відповідача довідки про банківський рахунок, оскільки відповідач має намір в добровільному порядку, в подальшому здійснити виконання вказаного рішення, що набуде законної сили. Проте, на даний час позбавлений можливості, так як матеріали справи не містять банківських реквізитів позивача. Тому, представник відповідача вважає, що для своєчасного та оперативного виконання судового рішення позивач мав надати суду інформацію про актуальні банківські реквізити, які можуть бути використані відповідачем для виконання судового рішення, у зв`язку з чим відповідач позбавлений можливості добровільного виконання рішення суду, що як наслідок може призвести для додаткових фінансових витрат у вигляді стягнення в подальшому виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Також представник подав клопотання про витребування доказів у вигляді оригіналу витягу із рішення експертної команди та трудової книжки. Крім того, 22.01.2026 на адресу суду через систему Електронний суд від представника відповідача Львова А.Л. надійшов відзив на позов, в якому в порядку ч. 1 ст. 93 ЦПК України він поставив позивачу певні питання, які на його думку мають значення для справи та просив зобов`язати позивача надати суду відповіді на поставлені відповідачем питання.

Дослідивши клопотання представника відповідача та матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Згідно з ч.6 цієї статті малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, малозначні справи, а також справи, що виникають з трудових відносин, розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5 ст.279 ЦПК України).

Відповідно до ч.6 ст. 279 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Оскільки ціна позову у вказаній справі визначена позивачем у сумі 500 000 грн., що не перевищує двісті п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складав на момент подання позову 3028,00 грн., спір виник з трудових правовідносин і відноситься до категорії малозначних справ, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання в загальному позовному провадженні або в порядку спрощеного з повідомленням сторін, тому її розгляд згідно з вищевказаними вимогами ЦПК України проводиться в порядку спрощеного провадження.

Представником відповідача в заяві не наведені поважні підстави для розгляду справи в порядку загального позовного провадження. До того ж, заперечення стосовно позовних вимог викладені відповідачем у відзиві на позов.

За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про розгля справи в порядку загального позовного провадження та з повідомленням сторін, оскільки не вбачає підстав.

Крім того, враховуючи, що розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тому відсутні підстави для проведення судового засідання в режимі відеоконференції

Стосовно витребування доказів, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, із клопотання вбачається, що представник відповідача просить витребувати у позивача довідку про наявність рахунку, оригінали витягу із рішення експертної команди та трудової книжки.

Згідно ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Проте, суд вважає, що довідка про наявність рахунку в позивача не містить даних про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, оскільки спір стосується відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків, та взагалі не зрозуміло, які обставини може підтвердити цей доказ, або спростувати

Крім того, слід звернути увагу на те, що представник відповідача просить вирішити питання про витребування доказів, що вплине в подальшому на порядок виконання рішення по справі, при цьому рішення по справі судом ще не прийнято, тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання.

Стосовно клопотання представника відповідача про зобов`язання позивача надати суду відповіді на поставлені відповідачем питання, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Так, згідно ст. 93 ЦПК України, учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.

Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті.

На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням.

Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - до першого судового засідання.

Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання.

У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), відповіді на питання щодо обставин справи, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань.

Якщо поставлене запитання пов`язане з наданням відповідних доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом з наданням заяви свідка надає копії відповідних письмових чи електронних доказів.

Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання: 1) з підстав, визначенихстаттями 70,71цього Кодексу; 2) якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи; 3) якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань.

За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь.

При цьому, суд враховує, що право на звернення до суду не є абсолютним, а здійснюється на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур, та осіб, котрі вправі ініціювати їх вирішення. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу та самі по собі не є порушенням прав на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 6, 13 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод.

Аналізуючи вищевикладені норми права, суд приходить до висновку, що представником відповідача поставлені позивачу питання не стосуються обставин, що мають значення для справи, тому правові підстави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись ст.ст. 84, 127, 178, 274, 277, 279, 258-259, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача Львова А.Л. про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`ю, в загальному позовному провадженні або в порядку спрощеного з повідомленням сторін, про розгляд справи дистанційно в режимі відеоконференції, про витребування доказів та про зобов`язання позивача надати суду відповіді на поставлені відповідачем питання - відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://tr.dp.court.gov.ua/sud0441/gromadyanam/csz/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено та підписано суддею 02 лютого 2026 року.

Суддя: