Єдиний унікальний № 371/1950/25
Номер провадження № 2/371/629/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2026 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі головуючої судді Геліч Т.В., розглянувши у м. Миронівка за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 6 квітня 2024 року. Від шлюбу сторони мають дитину - сина ОСОБА_3 .

Вказала, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, взаєморозуміння, почуття любові та поваги відсутні, спільне господарство не ведеться, зазначає що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 23 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

8 січня 2026 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якій просив надати строк для можливого примирення між подружжям тірміном на 6 місяців. В обгрунтування своєї заяви наводить те, що він бажає зберегти сім`ю, яка повністю знаходиться на його утриманні, дім, у якому проживали разом з дружиною, сином та матір`ю, він забезпечував твердим паливом на час зимового періоду, кормом для домашньої худоби. Просить надати останній шанс для збереження сімї так, як не бажає розлучатися.

Суд вважає за доцільне вжити заходів щодо примирення подружжя з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За положеннями частини 7 статті 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з?ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов?язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов?язком.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26 листопада 2018 року, у постанові від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18, у постанові від 30 травня 2019 року у справі № 442/6319/16-ц.

У постанові Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі № 127/16963/22-ц колегія суддів зазначила, що системний аналіз статті 51 Конституції України, статей 111, 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України), статей 2, 240, пункту 4 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об?єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ.

Відтак, з урахуванням зазначених висновків Верховного Суду та правил статтей 24, 111 СК України, за відсутності клопотання сторони у справах про розірвання шлюбу, суд позбавлений права надавати строк на примирення з власної ініціативи.

Проте, за наявності клопотання однієї зі сторін справи про розірвання шлюбу, суд має право вирішити питання про надання строку для примирення сторін з урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу та наявності у подружжя неповнолітніх дітей.

Примирення подружжя є запобіжною процедурою на стадії зародження спору у подружжя з метою повернення необхідного балансу для прийняття стронами усвідомленого рішення про остаточне припинення шлюбу. Іноді рішення про розірвання шлюбу приймаються під впливом емоцій або короткочасних обставин, і при вжитті заходів щодо усунення причин, які послужили передумовами для розпаду союзу, шлюб можна зберегти.

Для цього законодавцем передбачено право суду на вжитя заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

З матеріалів справи вбачається, що подружжя проживає разом за адресою: будинок під номером АДРЕСА_1 . Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначає, що шлюбні відносини фактично припинені, а збереження сімї не є можливим.

Під час вирішення питання про надання строку для примирення подружжя суд не вирішує остаточне питання про подальшу долю спору про розірвання шлюбу, не ухвалює остаточне рішення у справі, результатом якого було б примушування сторін до підтримання шлюбних стосунків, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету тощо.

Разом з тим, з метою дотримання балансу між інтересами сторін, дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за необхідне надати сторонам строк для примирення тривалістю два місяці.

Вказаний строк на думку суду буде достатнім для відновлення комунікації між подружжям для можливості усунення причин, що стали передумовою для виникнення спору.

На підставі статті 111 СК України, керуючись частиною 7 статті 240 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 двохмісячний строк для примирення.

Розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відкласти до 10 години 00 31 березня 2026 року.

Провадження у справі на час примирення зупинити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту підписання суддею.

Складення повного тексту ухвали відповідає даті її постановлення.

Суддя Тетяна ГЕЛІЧ