Провадження № 2/369/2117/26
15.01.2026 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І.О.,
за участю секретаря Іларіонова І.О.,
У жовтні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Леденьов Іван Сергійович, про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Свої позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , майно. Мати та сестра позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відповідно, прийняли спадщину у встановлений законом строк.
Позивач звернулася до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьова Івана Сергійовича із заявою про прийняття спадщини, проте постановою від 10 квітня 2024 року №455/02-31 отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском шестимісячного строку, встановленого законом.
Обставинами, які унеможливили вчасне звернення ОСОБА_1 із відповідною заявою позивач визначає вторгнення російської федерації на територію місця її проживання в с. Дмитрівка, Бучанського району Київської області, ведення активних бойових дій та перебування села у тимчасовій окупації. Крім того, зазначає, що не змогла вчасно подати заяву про прийняття спадщини через часті повітряні тривоги, обстріли м. Києва та відключення електроенергії, отримання дублікату свідоцтва про смерть батька лише 20 березня 2024 року.
На підставі викладеного, вважаючи причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини поважними, позивач звертається до суду та просить визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними та визначити ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 січня 2025 року провадження у справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2025 року клопотання позивача про витребування доказів було задоволено та витребувано у Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьова Івана Сергійовича належним чином завірену копію спадкової справи № 28/2024, після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
30 жовтня 2025 року на адресу суду від Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьова Івана Сергійовича надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 28/2024, після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Будь-яких заяв, клопотань станом на час винесення рішення суду не надано.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Будь-яких заяв, клопотань станом на час винесення рішення суду не надано.
Третя особа у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Будь-яких заяв, клопотань станом на час винесення рішення суду не надано.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 12 березня 1974 року Кустовецькою сільською радою Полонського району Хмельницької області, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 12 березня 1974 року складено відповідний актовий запис № 5. Батьками особи вказані: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 .
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 20 березня 2024 року Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 70 років, про що 01 жовтня 2021 року складено відповідний актовий запис № 768.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 455/02-31 від 10 квітня 2024 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим І.С., було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом дружина померлого ОСОБА_3 та дочка померлого ОСОБА_2 спадщину прийняли.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними».
При цьому, суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Крім того, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Правозастосовна практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є усталеною.
У постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року в справі № 756/957/18 (провадження № 61-5590св21) вказано, що «якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16».
З матеріалів позовної заяви вбачається, що як на причину пропуску встановленого законом шестимісячного строку позивач посилається на вторгнення російської федерації на територію місця її проживання в с. Дмитрівка, Бучанського району Київської області, ведення активних бойових дій та перебування села у тимчасовій окупації. Крім того, зазначає, що не змогла вчасно подати заяву про прийняття спадщини через часті повітряні тривоги, обстріли м. Києва та відключення електроенергії, отримання дублікату свідоцтва про смерть батька лише 20 березня 2024 року.
На підтвердження вказаних обставин, позивачем до матеріалів справи долучено копію Витягу з реєстру територіальної громади № 2024/003728585 від 15 квітня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 з 24 листопада 2007 року зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , гуртожиток, а також копію Довідки № 310, виданої 15 квітня 2024 року головою Виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області Дідичем Т.Т. про те, що дійсно в с. Дмитрівка, Бучанського району Київської області в березні 2022 року проводились активні воєнні (бойові) дії, спричинені збройною агресією російської федерації та вказана територія перебувала в тимчасовій окупації, згідно Переліку населених пунктів територіальних громад Київської області, які перебували в тимчасовій окупації (лютий-квітень 2022 року), погодженого командувачем угрупування сил і засобів оборони міста Києва генерал-лейтенантом ОСОБА_8 .
Так, строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 сплинув у березні 2022 року.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України та діє на цей час.
Позивачем не надано доказів на підтвердження вчинення нею дій, спрямованих на подачу заяви про прийняття спадщини в період з 30 вересня 2021 року до введення в Україні воєнного стану 24 лютого 2022 року (понад 4 місяці), а також і конкретних обставин, які перешкоджали подати відповідну заяву у вказаний строк.
Саме посилання на введений воєнний стан на території України, який триває і на цей час, а також тимчасову окупацію с. Дмитрівка Бучанського району Київської області (лютий-квітень 2022 року) не є належним обґрунтуванням поважності причин неподання відповідної заяви.
Позивачем не надано доказів того, що в місцевості, де вона проживає, не працювали державні та приватні нотаріуси. Крім того, позивач не була позбавлення можливості направити відповідну заяву засобами поштового зв`язку до будь-якого нотаріуса або нотаріальної контори.
Також, судом враховано і значний строк, понад 2 роки, який пройшов від дати смерті спадкодавця до дня подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що наведені ОСОБА_1 обставини не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261-1265, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 268, 280, 352, 355 ЦПК, суд,
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Леденьов Іван Сергійович, про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА