ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-1465/08 Номер провадження 22-ц/814/529/26Головуючий у 1-й інстанції Фоміна Ю.В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів Бутенко С.Б., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П.-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Кобрись Олександра Миколайовича на ухвалу Подільського районного суду м. Полтави від 30 червня 2025 року за заявою ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа,-

В С Т А Н О В И В:

У червня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обгрунтування заяви вказувала, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2008 року у справі № 2-1465/08 було видано виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_1 щомісячно частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття.

Постановою Київського відділу Державної виконавчої служби від 20.10.2009 року було відкрито виконавче провадження за заявою ОСОБА_2 .

Також вказувала, що за її заявою від 02.04.2018 року було повернуто виконавчий документ без подальшого виконання , виконавче провадження закінчено на підставі п.1 ст. 37 ЗУ « Про виконавче провадження». Зазначала, що виконавчий документ було втрачено та на даний час згідно даних АСВП відсутні відкриті виконавчі провадження по стягненню аліментів на її користь.

Враховуючи викладене просила видати дублікат виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання її неповнолітньої дочки.

Ухвалою Подільського районного суду м. Полтави від 30 червня 2025 року заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа - задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа, виданого справі № 2-1465/08 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що виконавчий лист було повернуто стягувачу без виконання за його заявою. Заявником не надано належних доказів, якими підтверджується втрата виконавчого листа.

Окрім того вказує, що заявником не повідомлені обставини та причини за яких виконавчий лист було втрачено.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи був присутній боржник та його представник інші особи, які брали участь в розгляді справи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Районним судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2008 року у справі № 2-1465/08 було видано виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_1 щомісячно частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття.

Постановою Київського відділу Державної виконавчої служби від 20.10.2009 року було відкрито виконавче провадження за заявою ОСОБА_2 . Також встановлено, що за заявою стягувача від 02.04.2018 року було повернуто виконавчий документ без подальшого виконання, виконавче провадження закінчено на підставі п.1 ст. 37 ЗУ « Про виконавче провадження». Згідно відповіді на заяву ОСОБА_2 вбачається, що на даний час відсутні відкриті виконавчі провадження про стягнення аліментів на її користь.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 районний суд виходив з того, що оскільки оригінал виконавчого документа втрачений, наявні підстави для видачі дубліката.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду.

Частиною 3ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 3ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред`явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.04.2019 у справі № 2-1118/09 (провадження № 61-36561св18) зазначено, що: «при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання».

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист, законної сили не втратило, рішення суду повністю не виконане, з 2018 року виконавчий лист був повернений заявнику за його заявою, строк встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання не закінчився. Оригінал виконавчого листа відсутній у заявника, що підтверджується фактом звернення.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про наявність підстав для видачі дублікату виконавчого листа є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги, не впливають на правильність і законність прийнятого рішення, та фактично зводяться до надання своєї правової оцінки доказів по справі та діям суду. Не зазначення заявником детальних обставин за яких було втрачено виконавчий лист, за відсутності інших доказів, які б вказували на зловживання останньою своїми процесуальними правами, не є підставою для скасування рішення суду, яке постановлено на захисту прав дитини сторін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кобрись Олександра Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Полтави від 30 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 14 січня 2026 року.

Головуючий суддя : _______________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ____________________ С.Б. Бутенко ____________________ О.І. Обідіна