ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Халаджи О.В., Агєєва О.В.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 01 грудня 2025 року,

та на додаткове рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 22 грудня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

18.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до Соборного районного суду міста Дніпра з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

16.12.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 6500,00 гривень.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Соборного районного суду міста Дніпра від 01 грудня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

Додатковим рішенням Соборного районного суду міста Дніпра від 22 грудня 2025 року ухвалено додаткове рішення у цивільній справі № 201/11664/25 (провадження №2/201/5188/2025) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 3000 гривень 00 копійок.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

09.01.2026 року від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 01 грудня 2025 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. Крім цього просить, скасувати додаткове рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 22 грудня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити заяву про стягнення витрат на правову допомогу в обсязі 1500,00 грн.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що на утриманні позивача знаходиться непрацездатна мати, яка не тільки досягла пенсійного віку, але й потребує матеріальної допомоги, оскільки розмір отримуваної нею пенсії не дозволяє їй задовольнити базові людські та життєві потреби.

Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, апелянт зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано завищив суму з відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вказана справа є незначної складності, з усталеною судовою практикою розгляду справ цієї категорії, у зв`язку з чим, рівень складності справи не вимагав такого обсягу правничої допомоги.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

12.02.2026 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Гудим І.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить, рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 01.12.2025 року та додаткове рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 22.12.2025 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

СУДОВІ ВИКЛИКИ

Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.168-171).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

За час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2022 шлюб між сторонами розірвано.

Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/1994/24 від 20.02.2024 з позивача стягнуто аліменти в розмірі частини всіх видів його доходу щомісячно.

Звертаючись до суду із вказаним позовом позивач, у якості підстави позову зазначає що на його утриманні знаходиться його непрацездатна мати, яка досягла пенсійного віку.

Враховуючий вище викладене, а саме ті факти, що позивач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, суд критично оцінює доводи викладені у позовній заяві, як підставу для задоволення позову.

Зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частини на місяць не буде відповідати інтересам дитини позивача, та може призвести до скрутного становища дитини.

Також при прийнятті рішення, судом враховано що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років 3196,00 гривень.

Таким чином, суд першої інстанції вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки суду не надано та судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження доводів зазначених позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог.

Щодо додаткового рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 22 грудня 2025 року.

Розглядаючи вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 6500,00 гривень, суд першої інстанції дійшов наступного.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З огляду на те, що стороною позивача було надано до суду договір про надання правничої допомоги та докази виконання та оплати вказаної у договорі роботи, а також приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволено частково, виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на правничу допомогу у сумі 3000,00 гривень. При прийнятті такого рішення судом також враховані вимоги ч.ч. 4,5 ст. 137 ЦПК України, складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи та з метою уникнення можливості неправомірного збагачення позивача за рахунок відповідача.

У зв`язку з вищевикладеним, вимоги ОСОБА_2 в цій частині є обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Відповідно до статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів погіршення матеріального становища, та посилання на те, що на його утриманні знаходиться його непрацездатна мати, яка досягла пенсійного віку не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки з моменту стягнення аліментів, матеріальне становище позивача не погіршилось та суттєво не змінилось.

Щодо додаткового рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 22 грудня 2025 року.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у Рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04 зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Згідно Рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00 відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні правові висновки містять і постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18: якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Встановивши вказані обставини судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про часткове задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення та додаткове рішення суду першої інстанції ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

При таких обставинах апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 01 грудня 2025 року та додаткове рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 22 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 24.02.2026 року.

Судді: