УХВАЛА

30 січня 2026 року

м. Київ

справа № 758/12901/17

провадження № 61-863ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Скрибка Ігор Юрійович, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скринник Сергій Миколайович про поділ спадкового майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінчук Ігор Анатолійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скринник Сергій Миколайович, автогаражний кооператив «Зоря» Шевченківського району м. Києва, громадська організація масив садівницьких товариств «Дружба» про визнання частково недійсним довіреності, поділ спадкового майна, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ :

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , загальна площа якої складає 21,3 кв. м, житлова - 10,3 кв. м, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скринником С. М. 11 квітня

2016 року, у частині визнання за ОСОБА_2 права на спадщину на 1/12 частки даної квартири;

- визнати частково недійсним договір дарування 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 , укладеного між

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скринником С. М. 01 листопада 2016 року, у частині дарування 1/12 частки даної квартири;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0497 га, кадастровий номер: :24:044:0162, розташовану за адресою: АДРЕСА_4, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скринником С. М. 11 квітня 2016 року реєстровий номер 312;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/12 частки квартири АДРЕСА_1 , загальна площа якої складає 21,3 кв. м, житлова - 10,3 кв. м, в порядку спадкування у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати, що частка ОСОБА_5 в спільному майні подружжя з ОСОБА_4 становила 1/2 частку від гаражного бокса № НОМЕР_1 площею 16,5 кв.м з підвалом площею 10,5 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, Подільський район, проспект Свободи, 13 , 1/2 частку від садового будинку загальною площею 54,1 кв. м в ГО МВСТ «Дружба», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та 1/2 земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,0497 га, кадастровий номер: :24:044:0162, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/8 частки гаражного боксу

№ НОМЕР_1 площею 16,5 кв. м з підвалом площею 10,5 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, Подільський район, проспект Свободи, 13 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого

ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/8 частки садового будинку загальною площею 54,1 кв.м. в ГО МВСТ «Дружба», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/8 частки земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,0497 га, кадастровий номер: :24:044:0162, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4.

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , у якому просила:

- визнати частково недійсним довіреність видану ОСОБА_5 на 1/2 частину спільного майна (після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінчук І. А. на право користування (відчуження) легковим автомобілем ChevroletAveo II SE 1.6, № кузова НОМЕР_2 , тип кузова седан, колір 12UM серебро галактики, конфігурація B4MS556, 2008 року випуску;

- провести поділ спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням часток кожного з них у праві власності з збільшенням частки позивача шляхом (врахування витрат зроблених позивачем) та з подальшою матеріальною компенсацією відповідачу вартості його частки визначеної судом на: відчужений автомобіль ChevroletAveo II SE 1.6, №кузова НОМЕР_2 , тип кузова седан, колір серебро, конфігурація B4MS556, 2008 року випуску за ціною відчуження; садовий будинок загальною площею 54,1 кв. м в ГО МВСТ «Дружба», розташований за адресою:

АДРЕСА_3 ; гаражний бокс № НОМЕР_1 загальною площею 27 кв. м, в АГК «Зоря», який знаходиться за адресою: м. Київ, Подільський район, проспект Свободи, 13;

- визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на садовий будинок загальною площею 54,1 кв. м в ТО МВСТ «Дружба», розташований за адресою: АДРЕСА_3 , право особистої приватної власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 загальною площею 27 кв. м в АГК «Зоря», який знаходиться за адресою: м. Київ, Подільський район, проспект Свободи, 13 .

22 лютого 2024 року Подільський районний суд м. Києва ухвалив рішення, залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року, яким відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову та задовольнив зустрічний позов ОСОБА_2 .

Визнав недійсною довіреність видану ОСОБА_5 на 1/2 частину спільного майна (після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу

Літвінчук І. А. на право користування (відчуження) легковим автомобілем ChevroletAveo II SE 1.6, № кузова НОМЕР_2 , тип кузова седан, колір 12UM серебро галактики, конфігурація B4MS556, 2008 року випуску.

Визнав за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на садовий будинок загальною площею 54,1 кв. м в ТО МВСТ «Дружба», розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнав за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 загальною площею 27 кв. м в АГК «Зоря», який знаходиться за адресою: м. Київ, Подільський район, проспект Свободи, 13.

19 січня 2026 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргуна рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року, сформовану представником Скрибкою І. Ю. в системі «Електронний суд».

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови було доставлено до електронного кабінету його представника 19 грудня

2025 року. На підтвердження викладених обставин до касаційної скарги додано картку руху документу.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Встановлено, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року складений 16 грудня 2025 року. Київскьий апеляційний суд надіслав вказану постанову до Єдиного державного реєстру судових рішень для оприлюднення - не визначено, забезпечено надання загального доступу - 23 грудня 2025 року. Повний текст оскаржуваної постанови доставлено до електронного кабінету представника заявника 19 грудня

2025 року, після чого заявник протягом тридцяти днів (з урахуванням частини третьої статті 124 ЦПК України) звернувся з касаційною скаргою на вказані судові рішення.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Проте касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

1. Згідно з пунктом 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

У прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Згідно з частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

При цьому предметом апеляційного перегляду буде рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, заявнику пропонується уточнити прохальну частину касаційної скарги, викласти її вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України.

2. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

В порушення пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не вказано усіх учасників справи, їх повне найменування та місцезнаходження, зокрема третіх осіб за зустрічним позовом.

Таким чином, заявнику необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї необхідно додати докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

3. Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У разі оскарження у касаційному порядку судового рішення, ухваленого за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів, якщо сторона не згодна з таким рішенням у цілому, судовий збір має сплачуватися з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У касаційній скарзі представник заявника вказує, що за подання касаційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 2 000 грн. Зазначає, що точну суму судового збору представник заявника не має змоги підрахувати, оскільки не має доступу до матеріалів справи та вступив у справу вже на стадії апеляційного оскарження.

Аналіз судових рішень у справі не дозволяє суду касаційної інстанції розрахувати суму судового збору, яку заявник має сплатити за подання цієї касаційної скарги, оскільки неможливо встановити ціну первісного та зустрічного позовів в частині майнових вимог та точно встановити за ставками якого саме року необхідно розраховувати розмір судового збору в частині вимог немайнового характеру первісного та зустрічного позовів.

Верховний Суд зазначає, що за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження.

Як наслідок заявнику необхідно самостійно розрахувати розмір судового збору за подання касаційної скарги та надати суду належні докази (позовні заяви з визначеною ціною первісного та зустрічного позовів, докази про вартість спірного майна тощо) та доплатити судовий збір у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України «Про судовий збір», у разі, якщо розмір сплаченого судового збору не відповідає вимогам закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження доплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

У разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу (частина друга статті 393 ЦПК України).

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Скрибка Ігор Юрійович, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко