Справа № 211/833/26
Провадження № 2/211/2811/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 лютого 2026 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ніколенко Д.М., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський тролейбус» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача Комунального підприємства «Міський тролейбус» та просить суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 90 096,76 грн., моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн., посилаючись на вину працівника КП «Міський тролейбус» у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 16 жовтня 2025 року, також просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат у справі: витрати на проведення експертизи в сумі 8 585,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 177 вказаного Кодексу.

Дослідивши матеріали позовну, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач вважає, що він має бути звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.5 ч.1 п.13 Закону України «Про судовий збір». Але суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, так як відповідно до ст.5 ч.1 п.13 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Тобто така пільга може бути застосована саме у разі звернення позивача до суду з позовом, який стосується порушення його прав як учасника бойових дій. Натомість позивачем подано позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вказаний позов не пов`язаний із порушенням його прав як учасника бойових дій.

Отже, позивачем при подані позовної заяви до суду не сплачено судовий збір та не надано документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Доводи позивача щодо звільнення його від сплати судового збору, наведені у позовній заяві, суд вважає необґрунтованими.

Судовий збір - це грошова сума, що сплачується особою, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), з яких правовідносин він виник і який предмет позову. Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, заявленої фізичною особою або фізичною особою підприємцем, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2026 року встановлено у розмірі 3 328 гривень.

Позов має дві вимоги майнового характеру. Позивач при поданні позову до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області судовий збір не сплатив, що є порушенням ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент звернення до суду з позовом становить 1 331,20 грн. Тому позивач має сплатити судовий збір за дві вимоги майнового характеру в розмірі 1 331,20 грн., та надати до суду докази сплати судового збору, або надати документи, що підтверджують підстави звільнення її від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Проте у позовній заяві позивачем не вказано ціну позову, що підлягає виправленню.

Без усунення зазначених в ухвалі недоліків позовна заява не може бути прийнята до провадження суду та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Згідно ч. 3 ст. 185 цього Кодексу, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст. 19, 177, 185, 260, 354, 355 ЦПК України, суд -

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення зазначених недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не виконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 03 лютого 2026 р.

Суддя Д.М. Ніколенко