Дата документу 28.01.2026
Справа № 334/681/26
Провадження № 2-о/334/85/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Гнатюк О.М., заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності на праві власності нерухомого майна (квартири), -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заяву про встановлення факту належності на праві власності нерухомого майна (квартири) в якій просить встановити факт належності їй на праві власності двокімнатної квартир на 3 поверсі 9 поверхового будинку загальною площею 50,0 кв.м., жилою площею 27,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ч.2, ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 12) розкриття професійної таємниці на ринках капіталу та організованих товарних ринках.

Метою заявлення вимог ОСОБА_1 є визнання за нею права належності на праві власності нерухомого майна (квартири) у зв`язку з тим, що 17 листопада 2025 року державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_2 прийняла рішення № 81881796 про відмову в проведенні реєстраційних дій. Підставою для прийняття такого рішення було те, що подані Заявником документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень до 01 січня 2013 року, тому що інформація щодо об`єктів нерухомого майна по м. Енергодар зберігалась в архіві комунального підприємства КП ЕНЕРГОДАРСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ ЕМР на паперових носіях.

Тобто заявник фактично просить визнати за нею право власності, набуте раніше на законних підставах.

В свою чергу, в порядку окремого провадження не можуть бути розглянуті справи щодо встановлення фактів належності права власності на нерухоме майно, оскільки з даних правовідносин вбачається наявний спір про право.

У статті 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту статті 392 ЦК України випливає, що вона містить дві диспозиції, за яких власник майна може звернутися з позовом про визнання права власності: 1) якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою; 2) у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності.

Велика Палата Верховного Суду вже виснувала, що за змістом статті 392 ЦК України судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його (див. постанови від 19 травня 2020 року у справі N 916/1608/18 та від 23 червня 2020 року у справі N 909/337/19).

Аналогічного висновку дійшов у своїй постанові Верховний Суд у справі N 201/9106/24 від 02 квітня 2025 року.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить заявник, не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки є порядок захисту порушеного права, а саме звернення до суду в порядку позовного провадження шляхом подання позовної заяви (стаття 392 ЦК України), а не заяви про встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження.

Частиною четвертою статті 315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги що з поданої заявником заяви вбачається спір про право, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, а спір належить вирішувати у порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294, 315 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності на праві власності нерухомого майна (квартири).

Роз`яснити ОСОБА_1 його право на звернення до суду в порядку позовного провадження з позовом про встановлення факту належності йому житлового будинку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Гнатюк О. М.