Справа № 369/977/26
Провадження № 2/369/8919/26
У Х В А Л А

30 січня 2026 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хацько Н.О., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

встановила:

Позивач, в інтересах якої діє адвокат Перебийніс С.В. звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про проділ майна подружжя.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Хацько Н.О.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Із урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі №910/13737/19, провадження № 12-36гс20, зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про поділ майна подружжя визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі №907/9/17, провадження №12-76гс18).

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 зазначає ціну позову у розмірі 375 750, 00 грн. (1/2 частини вартості спірного майна), при цьому вартість нерухомого майна у виді квартира оцінює , відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав №С51-Б к2/369 від 10.08.2021 року.

Однак, суд звертає увагу, що з моменту укладання вказаного договору та звернення до суд з позовом пройщло більше п`яти років, що очевидно не відповідає реальної риночної вартості даного нерухомого майна на час звернення до суду, відповідно до місцевості, де розташована вказана квартира.

Згідно частин 1, 2 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

В позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю цього майна на момент звернення до суду. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач.

Таким чином, до позову не додано доказів ціни позову, що підтверджує дійсну оціночну вартість спірного нерухомого майна у виді квартири на час звернення до суду.

Виходячи з оцінки вартості спірного майна позивачу необхідно сплатити судовий збір.

Правові засади справляння судового збору регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року становить 3 328,00 грн.

Судом встановлено, що позивач звернувся з позовом в 2026 році, шляхом поштового відправлення позовної заяви.

Таким чином, для звернення до суду з вказаним позовом необхідно застосовувати ставку судового збору, виходячи з норм ЗУ ««Про Державний бюджет України на 2026 рік», тобто 3328,00 грн.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В свою чергу документ, що підтверджує сплату судового збору, подається до суду в оригіналі.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду докази, що підтверджують дійсну вартість спірного нерухомого майна на час звернення до суду, з урахуванням чого зазначити в позові дійсну ціну позову та доплатити судовий збір у відповідному розмірі.

Згідно з ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За наведених підстав позов належить залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, роз`яснивши, що в іншому разі позов буде вважатися неподаним та йому повернутий.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, -

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі судді - 10 днів з дня отримання даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява відповідно до ст. 185 ч. 3 ЦПК України буде визнана не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Наталя Хацько