УХВАЛА

21 січня 2026 року

м. Київ

справа № 405/7805/23

провадження № 61-677св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Кіровоградська обласна рада, Комунальний заклад «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім.

М. Л. Кропивницького»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву Кіровоградської обласної ради про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної ради, комунального закладу «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М. Л. Кропивницького» про визнання протиправним та скасування розпорядження, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 14 листопада 2024 року,

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Кіровоградської обласної ради від 25 вересня 2023 року № 251-гр «Про керівника комунального закладу «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М. Л. Кропивницького»» щодо звільнення ОСОБА_1 з посади директора - художнього керівника з 26 вересня 2023 року в зв`язку з закінченням строку дії контракту відповідно до пункту 2 статті 36 Кодексу законів про працю України»;

визнати протиправним та скасувати наказ від 26 вересня 2023 року № 169-к «Про звільнення ОСОБА_1 »;

поновити ОСОБА_1 на посаді директора - художнього керівника КЗ «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М. Л. Кропивницького»;

стягнути з Кіровоградської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з розрахунку 1 194,95 грн в день від дня звільнення, 26 вересня 2023 року, до дати ухвалення судового рішення в справі без врахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2024 рокупозов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Кіровоградської обласної ради Юрія ДРОЗДА від 25 вересня 2023 року № 251-гр «Про керівника комунального закладу «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М. Л. Кропивницького» в частині звільнення ОСОБА_1 з посади директора-художнього керівника комунального закладу «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М. Л. Кропивницького» 26 вересня 2023 року, у зв`язку з закінченням строку дії контракту, за пунктом 2 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Поновлено позивача на посаді директора-художнього керівника комунального закладу «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М. Л. Кропивницького» з 26 вересня 2023 року.

Стягнуто з Кіровоградської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 вересня 2023 року до 29 квітня 2024 року в розмірі 113 394,32 грн.

Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 14 листопада 2024 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дрозда Юрія Васильовича - голови Кіровоградської обласної ради на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2024 року закрито.

Апеляційну скаргу Кіровоградської обласної ради задоволено, рішення місцевого суду скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 02 липня 2025 року у задоволенні клопотання Кіровоградської обласної ради про закриття касаційного провадження відмовлено.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Постанову Кропивницького апеляційного суду від 14 листопада 2024 року скасовано, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня

2024 року залишено в силі.

Короткий зміст вимог заяви про ухвалення додаткового рішення

У листопаді 2025 року до Верховного Суду надійшла заява Кіровоградської обласної ради про ухвалення додаткового рішення.

Заява обґрунтована тим, що постановою Верховного Суду від 02 липня 2025 року було задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову Кропивницького апеляційного суду від 14 листопада 2024 року в повному обсязі із залишенням в силі рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Водночас, на переконання Кіровоградської обласної ради, Верховним Судом не було наведено аргументів стосовно законності оскаржуваної постанови Кропивницького апеляційного суду від 14 листопада 2024 року в частині закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою голови Кіровоградської обласної ради Дрозда Ю. В.

Посилаючись на 258, 259, 270 ЦПК України, виходячи з необхідності виправлення помилки, допущеної судом, Кіровоградської обласної рада просила суд задовольнити заяву про ухвалення додаткового судового рішення та ухвалити додаткове судове рішення у справі відносно вимог касаційної скарги

ОСОБА_1 щодо скасування постанови Кропивницького апеляційного суду в частині закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою голови Кіровоградської обласної ради Дрозда Юрія Васильовича з урахуванням преюдиційних обставин, встановлених Верховним Судом при розгляді адміністративної справі № 340/6569/23, в якій суд вказав на суб`єкта призначення директора закладу, яким є голова Кіровоградської обласної ради Дрозд Ю. В.

Заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення до Верховного Суду не надходили

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи заяви Кіровоградської обласної ради про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь

у справі.

Перелік підстав, за яких може бути постановлено додаткове рішення,

є вичерпним.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України, і воно не може змінити суті основного рішення.

Додатковим судовим рішенням усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або питання розподілу судових витрат.

Суд не вправі під виглядом додаткового рішення змінити зміст рішення або вирішити нові питання, що не досліджувалися судом.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 (провадження № 12-43гс22), відповідно до яких аналіз положень статті 244 ГПК України та статті 270 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення. Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких є компенсація стороні витрат правничої допомоги. Також додаткове судове рішення може бути процесуальним засобом реалізації прав учасника справи, якщо воно ухвалюється за спеціальною заявою такого учасника, поданою з дотриманням відповідної процедури.

Неповнота судового рішення, зокрема, може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом. Однак, через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі при прийнятті додаткового рішення скасовувати чи змінити первісне рішення, проте він має право виправити деякі його недоліки, зокрема пов`язані з необхідністю розподілу судових витрат.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, ніж ті, що передбачені статтею 270 ЦПК України, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Відповідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами першою-другою статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції

в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах доводів та вимог касаційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається зі змісту прохальної частини касаційної скарги ОСОБА_1 , останній, за результатами касаційного перегляду постанови Кропивницького апеляційного суду від 14 листопада 2024 року, просив суд касаційної інстанції скасувати останню в частині вирішення вимог про визнання протиправним та скасування розпорядження, наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відтак, постанова Кропивницького апеляційного суду від 14 листопада 2024 року переглядалася Верховним Судом виключно в частині вирішення спору по суті та в частині закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою голови Кіровоградської обласної ради Дрозда Юрія Васильовича не переглядалась.

З урахуванням того, що наведене заявником обґрунтування необхідності ухвалення додаткового рішення у справі по суті зводиться до вимоги надати оцінку постанові Кропивницького апеляційного суду від 14 листопада 2024 року

в частині закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, з підстав того, що оскаржуваним рішенням суд не вирішував питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, тобто до оцінки постанови апеляційного суду в частині вирішення процесуального питання, наслідком розгляду якого не було вирішення вимог сторін по суті,

а також з урахуванням того, що в межах касаційного перегляду справи було ухвалено рішення щодо всіх позовних вимог, з приводу яких сторони подавали докази і надавали пояснення, колегія суддів вважає, що підстави для ухвалення додаткового рішення у справі відсутні.

Верховний Суд звертає увагу заявника, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення.

Законом не передбачено можливості для суду під виглядом додаткового рішення змінювати зміст рішення, а тому відсутні підстави для вирішення цього питання шляхом ухвалення додаткового рішення відповідно до приписів статті 270 ЦПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Кіровоградської обласної радипро ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

О. В. Ступак

В. В. Шипович