Справа № 445/1978/25
Провадження № 6/445/4/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М. В.

секретаря судового засідання Назар С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у справі № 445/1978/25 за позовною заявою ТзОВ «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2026 до Золочівського районного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Золочівського районного суду Львівської області від 15.10.2026.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 вказала, що рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 15.10.2025 вирішено стягнути з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» загальну суму 82 535,55 грн.

Разом з тим зазначила, що на даний час матеріальне становище не дає можливості виконати зазначене судове рішення одноразово, з огляду на наступне. Майновий стан ОСОБА_1 свідчить про об`єктивну необхідність розстрочення виконання рішення суду: 1. Не має у власності будь-якого рухомого чи нерухомого майна, за рахунок якого можливе примусове виконання рішення. 2. Єдиним джерелом доходу є заробітна плата. 3. Згідно з довідкою форми ОК-7, заробітна плата становить 36 000 грн. нарахованих, фактично отримуваний дохід складає 28 000 грн. 4. Щодо ОСОБА_1 ухвалено чотири окремих судових рішень про стягнення кредитної заборгованості на загальну суму близько 235 000,00 грн., що створює значне фінансове навантаження. 5. Одноразове виконання кожного з рішень є неможливим, а відсутність розстрочення унеможливить їх реальне виконання. ОСОБА_1 не ухиляється від виконання судових рішень та має намір виконувати їх добросовісно , шляхом щомісячної сплати посильних сум. З урахуванням загальної суми заборгованості за цим рішенням у розмірі 82 535,55грн, просить розстрочити виконання рішення строком на 60 місяців зі встановленням щомісячного платежу в розмірі 2000,00 грн., що у сукупності з іншими судовими рішеннями становить близько 5 600 грн. на місяць, або 20 % щомісячного доходу, та є реальним і посильним для виконання. Розстрочення виконання рішення забезпечить реальне та стабільне надходження коштів стягувачу і відповідатиме принципам справедливості та співмірності.

В судове засідання заявник не з`явилася, однак подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» в судове засідання також не з`явилась.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, доводи заяви, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення по справі № 445/1978/25 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 15.10.2025 вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 8362321 від 07.10.2024 в розмірі 80 008,15 грн., 2422,40 грн. судового збору, а також додатковим рішенням від 11.11.2025 року 105 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу. Загальна сума 82 535,55 грн.

08.01.2026 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання рішення Золочівського районного суду Львівської області від. 15.10.2025 на 60 місяців у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Згідно з положень закріплених в статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В той же час, згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, заявник стверджує, що через матеріальне становище не має можливості виконати зазначене судове рішення одноразово, а тому просить суд врахувати її скрутне матеріальне становище та розстрочити виконання рішення на 60 місяців, шляхом погашення заборгованості рівними платежами, щомісячно у сумі 2 000,00 грн.

Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи бажання боржника повернути заборгованість стягувачу, шляхом розстрочення виконання судового рішення, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 задовольнити частково, розстрочивши виконання рішення Золочввського районного суду Львівської області від 15.10.2025 та додаткового рішення від 11.11.2025 строком на 6 місяці починаючи з дня набрання ухвалою суду законної сили, встановивши спосіб і порядок сплати щомісячних платежів, що сприятиме виконанню судового рішення.

Керуючись ст. 435 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у справі № 445/1978/25 за позовною заявою ТзОВ «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Золочівського районного суду Львівської області від 15.10.2025 та додаткового рішення від 11.11.2025 у цивільній справі № 445/1978/25 за позовною заявою ТзОВ «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8362321 від 07.10.2024 в розмірі 80 008,15 грн., 2422,40 грн., судового збору та 105 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу (загальна сума 82 535,55 грн.), шляхом погашення заборгованості рівними частинами, строком на 6 (шість) місяців починаючи з дня набрання ухвалою суду законної сили, встановивши спосіб і порядок сплати щомісячних платежів у розмірі 13 755,925 грн.

В решті вимог - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено 19.01.2026.

Суддя М.В. Бакаїм