Справа № 683/3708/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Кутасевич О.Г.,

з участю секретаря судового засідання Братенка В.В.

розглянувши в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/3708/25, номер провадження 2/683/305/2026 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У грудні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі- ТОВ «Бізнес Позика») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ТОВ «Бізнес Позика» вказує, що 02 березня 2021 року сторони уклали в електронній формі договір №248437-КС-001 про надання кредиту (далі - кредитний договір), за умовами якого ТОВ «Бізнес Позика» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 24000 грн строком на 16 тижнів за фіксованою процентною ставкою за кожен день користування кредитом. 28 квітня 2021 року між сторонами укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої ТОВ «Бізнес Позика» надало ОСОБА_1 додатково кредит в сумі 12000 грн.

У свою чергу, відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами.

ОСОБА_1 частково здійснила оплату за кредитним договором №248437-КС-001 на суму 51070,27 грн, чим погодилась з умовами договору, однак станом на 18 серпня 2021 року утворилась заборгованість в сумі 19538,33 грн, з яких: 14394,17 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 5144,16 грн сума прострочених платежів по процентах.

За таких обставин ТОВ «Бізнес Позика» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 19538,33 грн, заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати у справі.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачка ОСОБА_1 протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надала відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 березня 2021 року ТОВ «Бізнес Позика» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір №248437-КС-001, за умовами якого ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачці споживчий кредиту розмірі 24000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а той зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту в порядку та на умовах, визначених цим договором і Правилами надання споживчих кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (пунктом 1 кредитного договору).

Сторони узгодили строк кредиту: 16 тижнів; стандартну процентну ставку за кредитом: в день 0,85089584, фіксована; комісію за надання кредиту: 2400 грн; строк дії договору: до 02 травня 2021 року; орієнтовну загальну вартість кредиту: 42240 грн; реальну річну процентну ставку за кредитом: 373,90448160.

Договір укладений сторонами дистанційно шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний ОСОБА_1 електронним підписом (одноразовим ідентифікатором G4294).

Відповідно до п.1 Договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 24000 грн строком на 16 тижнів - до 22 червня 2021 року на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,85089584% в день (фіксована ставка), сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 2400 грн (п.1 договору). Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених зазначеним Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів.

Пунктом 3 Договору встановлено Графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. Останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мав сплатити 22 червня 2021 року, загальний розмір платежів, які мав сплатити позичальник по кредитному договору складав 42240 грн, в т.ч.: проценти за користування кредитом 15840 грн, кредит 24000 грн, комісія за надання кредиту 2400 грн.

02 березня 2021 року ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало кредитні кошти в сумі 24000 грн на банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , емітовану на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням №25257 від 02 березня 2021 року та інформацією АТ КБ «Приватбанк» від 16 грудня 2025 року.

28 квітня 2021 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору №№248437-КС-001 від 02 березня 2021 року, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану в порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якої ТОВ «Бізнес Позика» надало ОСОБА_1 додатково кредит в сумі 12000 грн, сума неповернутого кредиту 28067,24 грн, орієнтована загальна вартість кредиту 47807,17 грн, проценти за користування кредитом 17939,93 грн, комісія 1800 грн, продовжено строк кредиту на 57 днів до 18 серпня 2021 року.

Того ж дня ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало кредитні кошти в сумі 12000 грн на банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , емітовану на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією АТ КБ «Приватбанк» від 16 грудня 2025 року.

Станом на 18 серпня 2021 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором, з урахуванням сплачених нею 21605,83 грн за тілом кредиту та 25264,44 грн. відсотків та 4200 грн комісії, склала 19538,33 грн, з яких: 14394,17 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 5144,16 грн сума прострочених платежів по процентах.

Наданий товариством розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та є правильним.

Відсотки за користування кредитом та будь-які штрафні санкції за невиконання зобов`язання позивачем з 18 серпня 2021 року по день звернення до суду не нараховувались.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України).

Згідно з ч.1 та ч.3ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 5 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.7, ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1ст.1047 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідачки перед позивачем, його погашення відповідачкою, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідачки перед позивачем.

За таких обставин, враховуючи порушення відповідачкою умов договору, а також відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідачки, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідачки кредитної заборгованості, підлягає судовому захисту, тому позов ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Тому, з огляду на вищенаведене, станом на 18 серпня 2021 року у позичальника перед банком виникла заборгованість за кредитом у загальному розмірі 19538,33 грн, яка підлягає стягненню в повному обсязі.

У зв`язку із задоволенням позову, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2 422,40 грн (який сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»).

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,280-282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором №248437-КС-001 від 02 березня 2021 року в розмірі 19538,33 грн, з яких: 14394,17 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 5144,16 грн сума прострочених платежів по процентах.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 2422,40 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: