РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Філатової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (далі ТОВ «Кошельок») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 27.06.2021 між ОСОБА_2 (далі - відповідач, Позичальник) та ТОВ «Кошельок» укладено договір № -382295 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - Договір),

За договором відповідачу було надано кредит в розмірі 4000,00 грн. на початковий строк кредитування 14 днів, відсоткова ставка за початковий строк кредитування становить 2,20 % на добу. Згідно п.3.6. та п.3.7. договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 11.07.2021 до 08.10.2021, за ставкою 2,2% на добу.

Зазначений договір укладено згідно статей 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про споживче кредитування», Правил надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кошельок».

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, та перерахував грошові кошти на картковий рахунок Позичальника. Однак, відповідач не виконала свої зобов`язання за укладеним договором в повному обсязі та не повернула кредит та не сплатила проценти, у зв`язку з чим, станом на момент звернення до суду у відповідача, за договором № -382295 від 27.06.2021 утворилась заборгованість.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 11 925,60 грн., що складається з заборгованості за сумою кредиту: 4000,00 грн., заборгованості за відсотками за користування позикою: 7 925,60 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою суду від 17.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив проводити розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 до початку розгляду справи по суті надала до суду заяву в якій зазначила суду про неможливість бути присутньою у судовому засіданні 26.01.2025, оскільки із 16.01.2026 вона перебуває за кордоном. Під час розгляду справи просила врахувати її фінансове становище та єдиний дохід у виді пенсії по інвалідності ІІІ групи, та у зв`язку з чим звільнити її від сплати кредиту або визнати його недійсним/анульованим. Крім цього, просила не застосовувати заходи примусового стягнення, включаючи арешт пенсійного рахунку.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 27.06.2021 між ОСОБА_2 (далі - відповідач, Позичальник) та ТОВ «Кошельок» укладено договір № -382295 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - договір), за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Кошельок», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Зазначений кредитний договір, як вбачається з його змісту, разом із правилами надання кредитів (надалі Правила) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та за якими позичальник був попередньо ознайомлений.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створено згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Електронний правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторін та його змістом. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волі сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину, воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор 5620, для підписання кредитного договору № -382295 від 27.06.2021.

Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі 4 000,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором.

Пунктом 1.2. договору визначено тип кредиту споживчий кредит.

Відповідно до п.2.1. договору, кредит надається строком на 14 днів («лояльний період») початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця.

У п.2.2. сторони договору погодили, що встановлений в п.2.1 договору строк Лояльного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом Лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом.

У п.3.3. договору зазначено, що сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, що є додатком до договору.

Згідно із п.3.6., 3.7 договору, сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, що має наслідком продовження строку користування кредитом, зокрема, за умови зобов`язання щодо повернення основної суми переноситься на наступний день після закінчення Лояльного Періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного Періоду.

Додатком № 1 до договору № -382295 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, від 27 червня 2021 року є графік розрахунків.

У паспорті споживчого кредиту до договору № -382295 від 27.06.2021 міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти.

Факт перерахування кредитних коштів на номер картки НОМЕР_1 підтверджується довідкою АТ «ТАСКОМБАНК» від 14.11.2025 № 48742/80 про перерахування коштів 27.06.2021 о 11:35:07 на суму 4000,00 грн, відправник ТОВ «КОШЕЛЬОК».

Дослідженням письмових доказів встановлено, що договір № -382295 від 27.06.2021 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення.

ТОВ «Кошельок» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачці у розпорядження кредитні кошти.

Однак, відповідач передбачені кредитним договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом належним чином не виконала, внаслідок чого у відповідачки перед позивачем виникла заборгованість, яка становить 11925,60 грн., що складається з: суми кредиту: 4000,00 грн., заборгованості за відсотками за користування позикою: 7 925,60 грн, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості за вищезазначеним договором.

Доказів на підтвердження визнання зазначеного договору у встановленому законом порядку недійсним, матеріали справи не містять, та стороною відповідача суду надано не було.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування зазначеного розрахунку заборгованості, як і не надано доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань. При цьому, у поданій заяві ОСОБА_2 фактично визнає заявлені позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконала, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо стягнення суми заборгованості за кредитним договором, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідача.

Крім цього, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 гривень.

Вирішуючи заяву представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рахунок стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивачем заявлено 10 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування даної суми до позовної заяви додано: витяг з договору про надання правничої допомоги від 12.02.2025, укладеного між ТОВ «Кошельок» та адвокатським об`єднанням «Герман Гурський та партнери»; додаток до договору про надання правової допомоги від 24.11.2025, укладеного між адвокатським об`єднанням «Герман Гурський та партнери» (виконавець) та ТОВ «Кошельок» (замовник), відповідно до якого для стягнення заборгованості із ОСОБА_2 виконавець зобов`язується надати замовнику наступні послуги: оформлення документів щодо надання правничої допомоги 1000,00 грн; збір та аналіз доказів, формування правової позиції 2000,00 грн.; складання позовної заяви 4000,00 грн.; формування додатків до позовної заяви 2000,00 грн., відправка позову стороні, до суду 1000,00 грн.

Зазначені вище докази в матеріалах справи, а також факт подачі позову безпосередньо адвокатом Гурським Г.Ю. свідчать про реальність надання правової допомоги в рамках укладеного між договору.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 виклав правову позицію про те, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, а тому враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідач ОСОБА_2 заперечень щодо витрат на правову допомогу до суду не подала. Тому, на користь ТОВ «Кошельок» належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 206, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» заборгованості за кредитним договором № -382295 від 27.06.2021 у загальному розмірі 11 925 грн. 60 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок, судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Кошельок» з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, а саме 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, які сплачені Товариству з обмеженою відповідальністю «Кошельок», відповідно до платіжної інструкції № 4412 від 02.12.2025.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок», місцезнаходження юридичної особи: 08135, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Антонова, буд. 8А, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя В.О. Макаров