КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 367/7599/24 Головуючий у суді першої інстанції - Скрипник О.Г.
Номер провадження № 22-ц/824/3153/2026 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Марченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», поданою представником Клименком Тарасом Васильовичем, на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Скрипник О.Г., у місті Києві, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Договором № 433227-КС-001 про надання кредиту від 06 листопада 2021 року, що становить 92 124,49 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 25 825,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 66 299,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 листопада 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем укладено договір № 433227-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0, 8651375 процентів за кожен день користування кредитом.

Товариство свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 40 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку останнього № НОМЕР_1 (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті).

Додатковими угодами № 1 від 21 січня 2022 та № 2 11 лютого 2022 року до договору № 433227-КС-001, укладеними між ними, сторони домовилися внести зміни до Додаткової угоди №1 та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме «Термін дії Договору: до 12 серпня 2022 року (Строк Кредиту: 280 день».)

До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором 433227-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором № 433227-КС-001 Товариства, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.

Станом на 28 червня 2024 року у відповідача перед Товариством утворилася заборгованість за договором № 433227-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 92 124,49 грн.

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що відповідач, належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором позивач був вимушений звернутися до суду для врегулювання спірного питання в судовому порядку.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2025 року позов ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором №433227-КС-001 від 06 листопада 2021 року в розмірі 25 825,00 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 678,06 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням представник ТОВ «Бізнес Позика» - Клименко Т.В. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи.

За висновком суду ТОВ «Бізнес Позика» не надало належних і допустимих доказів для підтвердження правильності розрахування відсотків, їх розмір та порядок нарахування, проте вказане не відповідає матеріалам справи.

Обов`язок сплати процентів по кредиту, порядок нарахування процентів та їх фіксований розмір передбачені умовами договору № 433227-КС-001 про надання кредиту від 29 жовтня 2023 року, тому подальше нарахування позивачем зазначених коштів та витребування їх від відповідача є законним та обґрунтованим.

При цьому, суд першої інстанції у оскаржуваному рішення зробив висновок про те, що договір № 433227-КС-001 про надання кредиту є укладеним та чинним.

Вважає, що позивач має право на законне отримання доходу за кредитним договором у вигляді процентів за користування кредитними коштами протягом дії строку кредитування.

Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом за відсотковою ставкою в розмірі 0, 86513750 % нараховані позивачем на залишок заборгованості по тілу кредиту чітко в межах дії договору, а саме з 06 листопада 2021 року по 12 серпня 2022 року включно.

Таким чином, ТОВ «Бізнес Позика» нараховувало проценти на неповернену суму кредиту і навіть після сплати відповідачем грошової суми в розмірі 20 197, 43 грн, в рахунок сплати заборгованості за нарахованими процентами.

На підставі викладеного вважає, шо розрахунок заборгованості, наданий позивачем по кредитному договору № 433227-КС-001 повністю відповідає умовам вищевказаного договору, а розмір нарахованих процентів відповідає нормам ЦК України.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

При апеляційному розгляді справи відповідач ОСОБА_1 заперечив щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити її без задоволення, оскільки доводи на які посилається апелянт не спростовують обставин, які були встановлені судом при розгляді справи та висновків викладених у рішенні суду. Вважає рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального права та з дотримання норм процесуального законодавства, просив залишити його без змін.

Позивач у справі ТОВ «Бізнес Позика», будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду вказаної справи судом апеляційної інстанції до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи суд апеляційної інстанції повідомив позивача у порядку встановленому ст. ст. 128-130 ЦПК України.

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача , дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, 06 листопада 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 433227-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

06 листопада 2021 року ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 433227-КС-001 про надання кредиту. 06.11.2021 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 433227-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-1926 , на номер телефону (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності , а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0, 8651375 процентів за кожен день користування Кредитом.

Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 40 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті).

До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором 433227-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 433227-КС-001 Позичальника, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.

Відповідно до пункту 2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Згідно розрахунку позивача заборгованість за кредитним договором, у відповідача станом на 28 червня 2024 року утворилась заборгованість за договором № 433227-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 92 124,49 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 25 825,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 66 299,49 грн; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що стороною позивача, яка не заперечувала проти того, що відповідачем частково були повернені кредитні кошти, не було доведено про реальні нараховані проценти з урахуванням повернутих коштів, на які посилається як сторона позивача так і відповідач.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягненні відсотків, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних і допустимих доказів для підтвердження правильності розрахунку відсотків, їх розмір та порядок нарахування не доведено у спосіб, передбачений законом.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2025 року переглядається апеляційним судом лише в частині відмови у стягненні за нарахованими та не сплаченими процентами, тому в силу приписів ст. 367 ЦПК України в іншій частині не переглядається.

Так, відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис є одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір було укладено між позивачем та відповідачем за допомогою електронного або іншого аналога власноручного підпису.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Так, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд встановив, що 06 листопада 2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір № 433227-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно цього договору ТОВ«БІЗНЕС ПОЗИКА» надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 40 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів.

Згідно умов договору сторони визначити, що строк кредиту 24 тижні, процента ставка фіксована в день 0,8651375 %, комісія за надання кредиту: 6 000 грн. Термін дії договору до 23 квітня 2022 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 87 960 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3 590,28 процентів.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 лютого 2022 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 433227-КС-001 відповідно до умов якої домовились внести зміни до Додаткової угоди №1 та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме «Термін дії Договору: до 12 серпня 2022 року (Строк Кредиту: 280 день».) (а.с. 38 - 34)

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення тіла кредиту, сплати процентів не виконував, у зв`язку з чим, йому було нараховано процентів на загальну суму 66 299,49 грн, яка складається із суми процентів, які нараховувались щоденно (за фактичну кількість календарних днів користування кредитом) на неповернену суму кредиту та виходячи із розміру фіксованої процентної ставки, визначеної в пункті 1 кредитного договору (0,8651375 % в день) - починаючи з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику (06 листопада 2021 року) до закінчення терміну дії договору, визначеного згідно пункту 4 додаткової угоди № 2 до кредитного договору (12 серпня 2022 року), тобто, після 12 серпня 2022 року нарахування процентів за договором позивачем не здійснювалось, що знайшло своє відображення також і в Розрахунку.

Отже, сума заборгованості по процентам у розмірі 66 299,49 грн підтверджена розрахунком заборгованості за договором № 433227-КС-001 про надання кредиту від 06 листопада 2021 року, що повністю відповідає як умовам кредитного договору так і вимогам законодавства України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивачем не надано належних і допустимих доказів для підтвердження правильності розрахунку відсотків, їх розмір та порядок нарахування не доведено у спосіб, передбачений законом.

За встановлених обставин справи, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для стягнення заборгованості за процентами у заявленому позивачем загальному розмірі - 66 299,49 грн.

Отже, рішення суду згідно п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Оскільки за результатом апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» в частині стягнення заборгованості за нарахованими та не сплаченими процентами, то з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, які поніс позивач в суді апеляційної інстанції у розмірі 6 056 грн.

Керуючись ст. 1048,1054 ЦК України, ст. 7, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», подану представником Клименком Тарасом Васильовичем, задовольнити.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за нарахованими та не сплаченими процентами згідно до умов договору № 433227-КС-001 про надання кредиту від 06 листопада 2021 року та в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість по нарахованих та несплачених процентам за Договором №433227-КС-001 від 06 листопада 2021 року в розмірі 66 299,49 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 6056 грн.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2025 року в частині задоволених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 29 січня 2026 року

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді : Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв