Провадження №: 6/755/92/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Церна В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», ОСОБА_1 , про заміну стягувача,

В С Т А Н О В И В:

Заявник - ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», заінтересовані особи: ТОВ «Інстафінанс», ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про заміну стягувача, у якій просив замінити сторону позивача ТОВ «Інстафінанс» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» у рішенні Дніпровського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року по справі № 755/11849/24, за позовом ТОВ «Інстафінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04 вересня 2021 року № IU7323516.

На обґрунтування заявлених вимог ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» вказує, що 20 січня 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення по справі № 755/11849/24 за позовом ТОВ «Інстафінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04 вересня 2021 року № IU7323516. Між ТОВ «Інстафінанс» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» 03 квітня 2025 року укладено договір факторингу № 573/ФК-25, відповідно до якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором від 04 вересня 2021 року № IU7323516

З огляду на викладене, керуючись статтями 512, 513, 514, 1077 ЦК України, статтею 55, 442 ЦПК України заяву просили задовольнити.

В порядку протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Дніпровським районним судом міста Києва витребувано з Архіву Дніпровського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 755/11849/24.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 листопада 2025 року заяву про заміну стягувача прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 08 грудня 2025 року на 11 год. 40 хв.

08 грудня 2025 року у судове засідання, призначене на 11 год. 40 хв., сторони не з`явились. Наступне судове засідання призначено на 20 січня 2026 року на 10 год. 40 хв.

20 січня 2026 року сторони у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заявник ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» у заяві розгляд справи просили здійснювати без участі заявника.

Заінтересована особа - ТОВ «Інстафінанс», у судове засідання свого представника не направили, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Ухвалу про прийняття заяви до розгляду доставлено до електронного кабінету заінтересованої особи 28 листопада 2025 року, про що свідчить довідка про доставку електронного документа, що міститься в матеріалах справи.

Заінтересована особа - ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Конверт з ухвалою про прийняття заяви до розгляду та повістками про виклик до суду, що направлялися на адресу зареєстрованого місця проживання, ОСОБА_1 отримав особисто 29 грудня 2025 року, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, що містяться в матеріалах справи.

Згідно із вимогами частин третьої, п`ятої статті 442 Цивільного процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов таких висновків.

У провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа

№ 755/11849/24 за позовом ТОВ «Інстафінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року позов ТОВ «Інстафінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інстафінанс» заборгованість за договором кредитної лінії від 04 вересня 2021 року № № IU7323516 (номер у системі IU8592827), що складається із простроченої заборгованість за кредитом у розмірі 23 000,00 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 11 178,00 грн, заборгованість за платою за організацію продовження у розмірі 9 660,00 грн, що разом складає - 43 838,00 грн, вирішено питання про розподіл судових витрат.

03 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», як фактором, та ТОВ «Інстафінанс», як клієнтом, укладено договір факторингу № 573/ФК-25, відповідно до умов якого клієнт зобов`язувався відступити факторові права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язувався їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором (пункт 2.1 договору). Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги у формі, наведеної в Додатку № 1 до цього договору, але тільки за умови повної оплати фактором суми грошових коштів фінансування клієнту, передбаченої розділом 3 Договору (пункт 4.1 договору).

03 квітня 2025 року ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», як фактор, та ТОВ «Інстафінанс», як клієнт, підписали Акт приймання-передачі реєстру прав вимоги за Договором факторингу від 03 квітня 2025 року № 573/ФК-25, в якому підтвердили, що згідно з вимогами договору факторингу від 03 квітня 2025 року

№ 573/ФК-25 клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр прав вимоги за договором, складений за формою згідно додатку № 1 до договору. Кількість боржників - 3 971, Загальна сума заборгованості - 81 534 611,19 грн.

З платіжної інструкції від 03 квітня 2025 року № 3259 встановлено, що згідно умов договору факторингу від 03 квітня 2025 року № 573/ФК-25 ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Інстафінанс» 716 973,59 грн.

До матеріалів справи долучено Витяг з Додатку № 1 до договору факторингу від 03 квітня

2025 року № 573/ФК-25, який містить інформацію про кредитний договір від 04 вересня 2021 року

№ IU7323516, сума заборгованості за яким складає 34 178,00 грн, з яких: сума заборгованості за тілом - 23 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 11 178,00 грн. Боржником зазначений ОСОБА_1 .

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України, частиною першою якої встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Тобто процесуальне правонаступництво передбачає перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Згідно із частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК України, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.

Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У пунктах 73-75 постанови Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 зазначено, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту

1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону про виконавче провадження поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Також питання про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачі його дубліката чи інших процесуальних питань, які стосуються процедури пред`явлення виконавчого документа до виконання, пов`язані з процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні як юридичному процесі в силу умов частини п`ятої статті 15 Закону про виконавче провадження, а з процесуальним правонаступництвом, передбаченим статтею 55 ЦПК України, - в силу другої частини цієї статті.

При цьому слід ураховувати, що відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті

2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання.

Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

Як встановлено судом, відомостей про звернення до суду ТОВ «Інстафінанс» чи його правонаступника із заявою про видачу виконавчого листа по справі № 755/11849/24 матеріали справи не містять.

Відомості відкритого порталу даних - Автоматизована система виконавчого провадження, також не містять інформації про виконавче провадження, сторонами якого були б ТОВ «Інстафінанс» та ОСОБА_1 .

Слід також врахувати, що рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 січня

2025 року по справі № 755/11849/24 набрала законної сили та є обов`язковою до виконання відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями шостою, тринадцятою Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поряд з цим, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за відповідним правочином допускається до відкриття виконавчого провадження.

Отже, враховуючи, що відомості про видачу виконавчого листа по справі № 755/11849/24 та, як наслідок, про пропуск строку пред`явлення його до виконання відсутні, за відомостями, які наявні в матеріалах справи, виконавче провадження не здійснювалось, заміна сторони стягувача ТОВ «Інстафінанс» на його правонаступника ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» є передумовою для досягнення стягувачем процесуальної мети виконання в межах виконавчого провадження судового рішення, ухваленого у цивільній справі № 755/11849/24.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що заява ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», заінтересовані особи: ТОВ «Інстафінанс», ОСОБА_1 , про заміну стягувача є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 512, 514 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», статтями 55, 260, 353, 354, 442 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», ОСОБА_1 , про заміну стягувача, - задовольнити.

Замінити стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» (ідентифікаційний код юридичної особи в , адреса місцезнаходження: вул. Сурікова, буд. 3, м. Київ, 03035), по справі № 755/11849/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, на правонаступника стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (ідентифікаційний код юридичної особи за , місцезнаходження: вул. Глибочицька, буд. 17-Б, офіс 503, м. Київ, 04052).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова