Справа №303/9958/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Куцкір Ю.Ю., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Мукачівський відділ ДРАЦС у Мукачівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про оголошення особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, заінтересовані особи: Мукачівський відділ ДРАЦС у Мукачівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про оголошення особи померлою.

Відповідно до ч.3 та 4 ст.294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Статтею 305 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Судом встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ст.2, ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Територіальна підсудність це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (стаття 378, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Згідно вимог ч.1 ст.305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Суддею встановлено, що із доданих до заяви матеріалів, вбачається, що зареєстроване місце проживання заявника ОСОБА_1 значиться адреса: АДРЕСА_1 .

На запит суду щодо інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) ОСОБА_3 , як особу, яку заявник просить суд оголосити померлою, було отримано відомості з Єдиного державного демографічного реєстру, від виконавчого комітету Мукачівської міської ради та ГУ ДМС України в Закарпатській області та з яких вбачається, що ОСОБА_3 значиться знятий з реєстрації місця проживання з адреси: АДРЕСА_2 .

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Порядок реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також форми необхідних для цього документів регулюється Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265, який набрав чинності 14 березня 2022 року.

У пункті 4 вказаного Порядку передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою.

У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання/перебування без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання/перебування, фактичне місце проживання/перебування фізичної особи не має правового значення.

З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Вказані висновки сформовано у постанові Об`єднаної палати КЦС/ВС від 24.06.2024 року за результатами розгляду справи № 554/7669/21, яку суд в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Таким чином, суд зазначає, що при зверненні до суду правове значення має саме зареєстроване місце проживання заявника або особи, яку просять оголосити померлою, тоді як фактичне місце проживання є гарантією задля забезпечення можливості направлення на його адресу судового виклику, отож про обізнаність наявного позову чи заяви.

Згідно із ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Під судом у практиці ЄСПЛ розуміється будь-який юрисдикційний орган, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Цей орган має бути встановлений законом, зокрема: суд утворений безпосередньо на підставі закону; суд діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції; суд діє в законному складі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою недопущення правил територіальної підсудності представнику заявника слід зазначити вірну зареєстровану адресу проживання/перебування особи, яку просить суд оголосити померлою, тобто ОСОБА_3 .

У відповідності до ч.1 ст.185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Мукачівський відділ ДРАЦС у Мукачівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про оголошення особи померлою - залишити без руху.

Запропонувати представнику заявника усунути вищезазначений недолік протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали у вищевказаний строк заява буде вважатися неподаною і повернута представнику заявника.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Ю.Ю. Куцкір