Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3575/25
Провадження № 2/376/582/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Батовріної І.Г.

за участю секретаря Гіптенко Є.О.

розглянувши в місті Сквирі Київської області у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на нерухоме майно в тому числі на земельну ділянку площею 6,2350 га, кадастровий номер :02:002:0003, розташована в Красноліській сільській раді Сквирського району Київської області. На момент його смерті позивач ОСОБА_1 була малолітньою, тому прийняла спадщину автоматично. Відповідач ОСОБА_2 є дідом позивача, який на момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрованим та проживав з спадкодавцем, а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Інші спадкоємці відсутні. Наразі постало питання про розпорядження спадковим майном, проте при зверненні до нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Таким чином оформити спадкові права нотаріус не має можливості, тому просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 6,2350 га, кадастровий номер :02:002:0003, розташовану в Красноліській сільській раді Сквирського району Київської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання по справі позивач та її представник - адвокат Соболь Б.В. не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримують і просять задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, просить розглянути справу без його участі.

Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В ході проведення підготовчого судового засідання в порядку ч.7 ст. 81, ч.6 ст. 84 ЦПК України було витребувано в Сквирській районній державній нотаріальній конторі копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 .

Інших процесуальних дій забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення чи поновлення провадження в ході розгляду справи не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем.

Судом встановлені наступні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 20.04.2013, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою покійного ОСОБА_3 .

З довідки Сквирської міської ради Старостинський округ №5 за №15 від 16.09.2025 вбачається, що на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на день його смерті за вказаною адресою був зареєстрований ОСОБА_2 .

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯП №081875 від 11.12.2012, ОСОБА_3 належала земельна ділянка, площею 6,2350 га, кадастровий номер :02:002:0003, розташована в Красноліській сільській раді Сквирського району Київської області.

Згідно відомостей з реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 17.09.2025 право власності на земельну ділянку кадастровий номер:02:002:0003, площею 6,2350 га зареєстровано за ОСОБА_3 .

В силуст. 80 ЗК України,суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни.

Згідно ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч. 2ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За життя ОСОБА_3 не розпорядився своїм майном у випадку смерті, а тому спадкування відбувається за законом між позивачем (донькою спадкодавця), батьком спадкодавця ОСОБА_2 .

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України).

За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

В силу положення ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Згідно ч. 1ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до приписів частини першо їстатті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як свідчать матеріали справи, позивач реалізувала свої спадкові права після смерті батька в нотаріальній конторі на майно, власником якого був ОСОБА_3 .

Разом з тим, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку у зв`язку із ненаданням документів, які підтверджують право власності спадкодавця на спірну земельну ділянку.

Згідно листа Сквирської державної нотаріальної контори від 23.12.2025 за №873/01-16, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась.

Згідно із п. «Г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Положеннями ст. 152 ЗК України, передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Таким чином, позивач належить до спадкоємців першої черги за законом та на момент відкриття спадщини була малолітньою, а тому вважається такою, що спадщину прийняла. Від імені та в інтересах позивача не було подано відмови від прийняття спадщини її законними представниками за погодженням з органом опіки та піклування. Відтак, спадщина у вигляді земельної ділянки була прийняла позивачем у встановленому законом порядку та належить позивачу з моменту відкриття спадщини незалежно від її оформлення.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, врахувавши заяву відповідача про визнання позову, та відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4,12,19,83, 175,177,184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1217, 1223 , 1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку площею 6,2350 гектарів, кадастровий номер :02:002:0003, що розатшована в Красноліській сільській раді Сквирського району Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.Г.Батовріна