________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/644/26
УХВАЛА

про затвердження мирової угоди

та закриття провадження по справі

13.01.2026 року

Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участі секретаря судового засідання Петрової А.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні спільну заяву позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на особисте майно одного з подружжя,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2025 року позивач звернулася до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким: визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 31.10.2025 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання.

12.01.2026 року до канцелярії суду надійшла спільна заява ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_3 про затвердження мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на особисте майно одного з подружжя.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, 12.01.2026 року звернулася до канцелярії суду із клопотанням про розгляд справи за її відсутності, просила затвердити мирову угоду та закрити провадження по справі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, 13.01.2026 року через систему "Електронний суд" представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулася із клопотанням про розгляд справи за її відсутності, просила затвердити мирову угоду та закрити провадження по справі.

На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що сторонами було досягнуто згоди по усіх спірних питаннях, у зв`язку з чим звернулись до суду з заявою про укладення мирової угоди від 10.01.2026 року, відповідно до якої: «Сторони Мирової угоди: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адресою: АДРЕСА_2 позивачка; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 відповідач, від імені та в інтересах якого діє адвокатка Адабаш Світлана Аксентіївна на підставі договору про надання правничої допомоги від 04.12.2025 року, повноваження підтверджуються ордером без обмеження повноважень, які є сторонами (надалі - Сторони) у справі № 947/41380/25 про визнання права спільної сумісної власності на особисте майно одного з подружжя, яка перебуває у провадженні судді Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М., діючи свідомо, добровільно, за взаємною згодою і попередньо досягнутими домовленостями, без будь-якого примусу з будь-якого боку, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, керуючись положеннями діючого процесуального законодавства, а саме ст. 207, 255 ЦПК України, дійшли до висновку про можливість врегулювати спірні сімейні правовідносини, які стосуються майна подружжя, в результаті чого уклали мирову угоду (надалі - Мирова угода) на наступних умовах:

1. Сторони визнають, що майно, яке є предметом позову у зазначеній справі, а саме: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 66,2 кв.м., житловою 38,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_3 , виданий 19.04.2000, видавник: Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради; свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 757, виданий 27.05.2015, видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Мазаратій І.В.; декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ОД76, виданий 04.09.2018, видавник: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, під час перебування у зареєстрованому шлюбі набула ознак спільної сумісної власності подружжя внаслідок того, що ОСОБА_1 погасила у повному обсязі заборгованість ОСОБА_2 в сумі 767 000 (сімсот шістдесят сім тисяч) гривень 00 копійок, яка виникла у нього в межах Договору позики, укладеного ним 29.07.2016 року і посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І. за реєстровим № 650, за рахунок власних коштів, отриманих від продажу особистого майна, - квартири АДРЕСА_3 , яка ОСОБА_1 на праві приватної особистої власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.11.2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т.Ю. (р. №4568).

2. ОСОБА_2 визнає за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,2 кв.м, житловою 38,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

3. Сторони визнають, що право власності ОСОБА_2 на (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,2 кв.м, житловою 38,6 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) у зв`язку з укладенням цієї Мирової угоди, припиняється.

4. Укладення Сторонами цієї Мирової угоди свідчить про повне врегулювання спору щодо поділу спільного майна подружжя, набутого в період перебування у шлюбі.

5. Сторони наголошують, що усі вищевикладені умови відповідають їх волевиявленню і породжують настання бажаних наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам, а також що умови Мирової угоди не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси їх самих, їхніх дітей ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та будь-яких інших осіб.

6. Ця Мирова угода набуває силу з моменту її затвердження Київським районним судом м. Одеси шляхом постановления відповідної ухвали та набуття нею законної сили.

7. Мирова угода складена українською мовою, зрозумілою підписантам, у трьох оригінальних примірниках: два примірники для кожної із Сторін Мирової угоди і один для суду та подальшого зберігання її в матеріалах справи № 947/41380/25».

Відповідно до ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи, моральні аспекти, а також те, що умови мирової угоди не суперечать чинному законодавству та не порушують права, свободи та інтересів інших осіб, суд, роз`яснивши наслідки визнання мирової угоди і закриття провадження по справі, вважає за необхідне визнати мирову угоду від 10 січня 2026 року по цивільній справі № 947/41380/25 та закрити провадження у вищезазначеній справі, оскільки вона не суперечить вимогам закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших громадян.

За змістом ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦПК України Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд свою ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Крім того, частиною 2 статті 255 ЦПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні позовної заяви позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 6281,73 гривень, що підтверджується квитанцією №2.359596543.1 від 17.10.2025 року.

Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Так, відповідно до положень ч.2 ст. 133 ЦПК України порядок повернення судового збору встановлюється законом.

Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснює, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК України). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом України «Про судовий збір»); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Відповідно до ч.5 ст.7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

З урахуванням вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що необхідність повернення ОСОБА_1 судового збору у розмірі 50 % від сплаченої суми судового збору з державного бюджету, за позовну вимогу майнового характеру, у розмірі 3140,87 гривень.

При вирішенні даного питання суд бере до уваги вимоги п.5 розд. І Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (зі змінами та доповненнями) згідно якого ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету і у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду.

На підставі викладеного й керуючись вимогами ст.ст. 206-208, 255, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Спільну заяву позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на особисте майно одного з подружжя, задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену 10 січня 2026 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , згідно умов якої «Сторони Мирової угоди: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адресою: АДРЕСА_2 позивачка; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 відповідач, від імені та в інтересах якого діє адвокатка Адабаш Світлана Аксентіївна на підставі договору про надання правничої допомоги від 04.12.2025 року, повноваження підтверджуються ордером без обмеження повноважень, які є сторонами (надалі - Сторони) у справі № 947/41380/25 про визнання права спільної сумісної власності на особисте майно одного з подружжя, яка перебуває у провадженні судді Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М., діючи свідомо, добровільно, за взаємною згодою і попередньо досягнутими домовленостями, без будь-якого примусу з будь-якого боку, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, керуючись положеннями діючого процесуального законодавства, а саме ст. 207, 255 ЦПК України, дійшли до висновку про можливість врегулювати спірні сімейні правовідносини, які стосуються майна подружжя, в результаті чого уклали мирову угоду (надалі - Мирова угода) на наступних умовах:

1. Сторони визнають, що майно, яке є предметом позову у зазначеній справі, а саме: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 66,2 кв.м., житловою 38,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_3 , виданий 19.04.2000, видавник: Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради; свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 757, виданий 27.05.2015, видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Мазаратій І.В.; декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ОД76, виданий 04.09.2018, видавник: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, під час перебування у зареєстрованому шлюбі набула ознак спільної сумісної власності подружжя внаслідок того, що ОСОБА_1 погасила у повному обсязі заборгованість ОСОБА_2 в сумі 767 000 (сімсот шістдесят сім тисяч) гривень 00 копійок, яка виникла у нього в межах Договору позики, укладеного ним 29.07.2016 року і посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І. за реєстровим № 650, за рахунок власних коштів, отриманих від продажу особистого майна, - квартири АДРЕСА_3 , яка ОСОБА_1 на праві приватної особистої власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.11.2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т.Ю. (р. №4568).

2. ОСОБА_2 визнає за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,2 кв.м., житловою 38,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

3. Сторони визнають, що право власності ОСОБА_2 на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,2 кв.м, житловою 38,6 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) у зв`язку з укладенням цієї Мирової угоди, припиняється.

4. Укладення Сторонами цієї Мирової угоди свідчить про повне врегулювання спору щодо поділу спільного майна подружжя, набутого в період перебування у шлюбі.

5. Сторони наголошують, що усі вищевикладені умови відповідають їх волевиявленню і породжують настання бажаних наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам, а також що умови Мирової угоди не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси їх самих, їхніх дітей ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та будь-яких інших осіб.

6. Ця Мирова угода набуває силу з моменту її затвердження Київським районним судом м. Одеси шляхом постановления відповідної ухвали та набуття нею законної сили.

7. Мирова угода складена українською мовою, зрозумілою підписантам, у трьох оригінальних примірниках: два примірники для кожної із Сторін Мирової угоди і один для суду та подальшого зберігання її в матеріалах справи № 947/41380/25».

Провадження по цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на особисте майно одного з подружжя, закрити.

Роз`яснити сторонам, що у відповідності до частини 3 статті 208 ЦПК України у разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (, вул. Черняховського, 6, м. Одеса) повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адресою: АДРЕСА_2 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 3140,87 гривень згідно квитанції №2.359596543.1 від 17.10.2025 року (оригінал квитанції знаходиться з матеріалах справи №947/41380/25).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Куриленко О. М.