ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"03" лютого 2026 р.

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Соловйов І.М., розглянувши в селищі Петриківка матеріали цивільної справи

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СУПЕРІУМ» (місцезнаходження 04053, м.Київ, Вознесенський узвіз, 23-А; )

до ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

Встановив:

22.01.2026 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області на підставі ухвали Дніпровського районного суду дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СУПЕРІУМ» (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СУПЕРІУМ» заборгованість у загальному розмірі 84388,19 грн. а саме за кредитним договором № Z20.175.73501 від 01.12.2015 в сумі 45079,35 грн. за кредитним договором №Р29.283.70373 від 02.08.2016 в сумі 39308,84 грн..

Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Позовна заява подана через систему "Електронний суд" керівником Вишневською Оленою Ігорівною.

Судом оформлено запит щодо встановлення місця реєстрації відповідача.

Петриківською селищною радою надана довідка відповідно до якої, відповідач має зареєстроване місце проживання територіально підсудне Петриківському районному суду Дніпропетровської області.

Ознайомившись зі змістом заяви та доданими до неї документами, суддя дійшов висновку, що вказана позовна заява не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 188 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України), та має бути повернута на підставі п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, виходячи з такого.

Так, згідно ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. За таких обставин вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача.

Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як на правову підставу вимоги про стягнення заборгованості позивач у поданій до суду позовній заяві посилається на ст. 1049 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Загальна ціна позову визначена позивачем як сума всіх вимог за двома договорами про надання кредиту, кожен із яких включає розрахунки заборгованості за основною сумою боргу, заборгованості за відсотками та комісіями. При цьому позивач належним чином не обґрунтував правові підстави об`єднання в одній позовній заяві позовних вимог, які ґрунтуються на підставі різних правочинів, кожен з яких має самостійний обсяг доказів.

Суд враховує, що кожна кредитна операція (операція позики) є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, окремі видаткові операції, індивідуальний графік повернення тощо).

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення заборгованості у конкретно визначеному позивачем за кожним окремим договором про надання кредиту є самостійними вимогами, які не пов`язані ні підставами виникнення, ні поданими доказами та не є основними і похідними одна від одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших.

Відповідно позивач при поданні позову порушив правила об`єднання позовних вимог, оскільки ці вимоги ґрунтуються на різних кредитних договорах, які є різними за предметом, обсягом зобов`язань та строками виконання, що матиме наслідком дослідження окремо кожного договору та окремо - заборгованостей, які виникли з різних підстав, що має підтверджуватися також окремими, не пов`язаними між собою доказами.

Аналогічні висновки були надані Верховним Судом у постанові від 16.10.2020 по справі № 910/7186/19.

Доказів, які б свідчили, що об`єднання цих вимог в одному провадження сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства, матеріали позовної заяви не містять.

Таким чином, відсутні підстави для розгляду цих вимог в одному провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Як зазначено вище, підстав для застосування положень ст. 188 ЦПК України для об`єднання позовних вимог відсутні.

З огляду на вказане, позовну заяву слід повернути заявнику.

При цьому, слід зазначити, що повернення позовної заяви не призводить до ситуації, коли особа позбавляється права на судовий захист, оскільки це не перешкоджає позивачу повторно звернутись до суд після усунення обставин, які послугували підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись статтями 185, 188, 258, 260, 261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СУПЕРІУМ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити заявнику разом із позовною заявою і усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, тобто 03.02.2026.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 03.02.2026.

Суддя І.М. Соловйов