Справа № 216/6660/19
Провадження № 2/216/54/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року вищевказану справу в порядку повторного автоматизованого розподілу прийнято до свого провадження, та залишено зупиненою до набрання законної сили рішенням у справі № 216/3199/16-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2022 року відновлено провадження у справі, та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 07 грудня 2022 року зупинено провадження у справі до розгляду та набрання законної сили судового рішення у справі № 216/4580/21 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кульбіди Євгенія Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління праці та соціального захисту населення Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, про визнання і відновлення порушеного права власності, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Ухвалою суду від 23 червня 2025 року відновлено провадження у справі, та призначено судове засідання на 16 липня 2025 року.

20 січня 2026 року позивачка, її представник ОСОБА_7 повторно не з`явилися у судове засідання, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що позивачка викликалася у судові засідання на 16.07.2025, 22.10.2025, 03.11.2025, та на 20.01.2026 судовими повістками за адресою місця проживання вказаною у позовній заяві.

Представник позивачкиОСОБА_7 викликався судом, та був повідомлений SMS-повідомленнями про розгляд справи призначеної на 03.11.2025, та на 20.01.2026, що встановлено довідками про доставку SMS, однак до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки у судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Суд відкладає розгляд справи в разі першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача у судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. У разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України, особи, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» вказано, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» № 11681/85).

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішеннях «Осман проти Сполученого королівства» та «Круз проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому Суд вказав, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості в розгляді їхньої справи.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatismutandis, рішення у справі (AleksandrShevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі Смірнова проти України від 08.11.2005 міститься висновок, що сторони зобов`язанні добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі (ч. 5 ст. 130 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає, що позивачка вважається повідомленою про час і місце судового розгляду справи, двічі у судове засідання не з`явилася.

Крім того, суд бере до уваги, що протягом 2020 2025 років (15 років) позивачка та її представник з будь-якою заявою чи клопотанням не зверталися, що свідчить про втрату інтересу до їхньої справи.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

ВС визначив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Суд зауважив, що правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача (постанова ВС від 22.05.2019 року в справі № 310/12817/13).

З огляду на наведене, зважаючи на принципи диспозитивності, розумності строків розгляду справи та неприпустимість зловживання процесуальними правами, у зв`язку з повторною неявкою позивачки у судове засідання без поважних причин суд вважає за необхідне залишити її позов без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 131, 210, 223, 257, 260 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.В.Онопченко