Справа № 484/6643/25
Провадження № 2/484/241/26
Рішення

іменем України

(заочне)

16.01.2026 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Максютенко О.А

за участю секретаря судових засідань Завірюха В.Ю.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, в залі суду в м. Первомайську, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив

02.12.2025 року позивач ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс", через свого представника Руденка К.В. звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 3849236 про надання коштів на умовах спожичого кредиту від 26.07.2023 у загальному розмірі 71478,36 грн та судових витрат.

В обґрунтування позову представник зазначив, що 26.07.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ "Лінеура Україна" був укладений договір № 3849236 про надання коштів на умовах спожичого кредиту (надалі кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 10000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором строком на 360 днів.

Вказав, що ТОВ "Лінеура Україна" умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору.

Представник позивача зазначив, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, вказавши також, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ "Лінеура Україна" та відповідачем не був би укладений.

У позові вказав, що 24.04.2024 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" укладений Договір факторингу № 24/04/2024. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за договором № 3849236 про надання коштів на умовах спожичого кредиту від 26.07.2023, що укладений між ТОВ "Лінеура Україна" та відповідачем.

Посилався, що відповідно до Витягу з реєстру Боржників до факторингу № 24/04/2024 від 24.04.2024, сума заборгованості відповідача становить 71478,36 грн, з них: заборгованість за сумою кредиту 12199,99 грн; заборгованість за нарахованими процентам 59278,37 грн.

Посилаючись на викладене, а також те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню отриманих кредитних коштів, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Ухвалою суду від 12.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.

Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином.

Представник позивача у позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачці було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Правом на подання відзиву відповідачка не скористалася, будь-яких інших клопотань від неї до суду не надходило.

Враховуючи на відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 26.07.2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено договір № 3849236 про надання коштів на умовах спожичого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" надає відповідачу кредит у розмірі 10000,00 грн строком на 360 днів, із встановленням фіксованої процентної ставки за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору.

Договір укладено в електронній формі й підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора "К745".

Перерахування кредитних грошових коштів позичальнику підтверджується інформаційний листом платіжного сервісу ТОВ "Пейтейк Україна" за вихідним номером 55 від 26.04.2024 про перерахування коштів.

31.07.2023 між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір від 31.07.2023 року до договору №3849236 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.07.2023 року, за яким було збільшено суму кредиту до 12200 грн. Інші умови договору залишились нзмінними.

Договір укладено в електронній формі й підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора "Е794".

Перерахування кредитних грошових коштів позичальнику підтверджується інформаційний листом платіжного сервісу ТОВ "Універсальні платіжні рішення" за вихідним номером 2465-2604 від 26.04.2024 про перерахування коштів.

У наслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань у відповідачки ОСОБА_1 виникла заборгованість за договором № 3849236 про надання коштів на умовах спожичого кредиту від 26.07.2023 року з урахуванням додаткового договору від 31.07.2023 року в загальному розмірі 71478,36 грн, з яких: 12199,99 грн - сума заборгованості по основному боргу; 59278,37 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 2 % за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 26.07.2023 року по 24.04.2024 року (включно).

24.04.2024 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" укладений Договір факторингу № 24/04/2024, у відповідності до умов якого, ТОВ "Лінеура Україна" передає (відступає) ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" приймає належні ТОВ "Лінеура Україна" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 24/04/24 від 24.04.2024, ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 71478,36 грн, з яких: 12199,99 грн - сума заборгованості по основному боргу; 59278,37 грн - сума заборгованості по відсоткам.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України. У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку (фінансової установи) на пред`явлення будь-якої вимоги.

Судом встановлено факт укладення 26.07.2023 договору № 3849236 про надання коштів на умовах спожичого кредиту та додаткового договору до нього від 31.07.2023 між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаного електронним підписом позичальника через одноразовий ідентифікатор, що відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.

Судом також встановлено й підтверджується матеріалами справи, що на виконання умов вказаного договору кредитодавець надав відповідачугрошові кошти (кредит) у розмірах та на умовах, встановлених договором. Перерахування кредитних грошових коштів позичальнику підтверджується інформаційним листом платіжного сервісу ТОВ "Пейтейк Україна" за вихідним номером 55 від 26.04.2024 та інформаційний листом платіжного сервісу ТОВ "Універсальні платіжні рішення" за вих. 2465-2604 від 26.04.2024 про перерахування коштів на картку № НОМЕР_1 , номер якої вказаний у договорі № 3849236 про надання коштів на умовах спожичого кредиту від 26.07.2023 року у розділі 10 "Реквізити та підписи сторін", у відомостях про клієнта ОСОБА_1 , та у додатковому договорі від 31.07.2023 року у розділі 4 "Реквізити та підписи сторін", у відомостях про клієнта ОСОБА_1 .

Щодо підписання договору відповідачем в електронному виді та його авторизації (ідентифікації) на сайті www.credit7.ua, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 207 ЦК України, електронний документ прирівнюється до письмової форми правочину. Спеціальне законодавство у сфері електронної комерції (Закони України «Про електронну комерцію`та «;Про електронні документи та електронний документообіг») не заперечує юридичної сили електронних документів та договорів, укладених шляхом обміну електронними повідомленнями. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає можливість підписання електронного правочину, зокрема, електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Одноразовим ідентифікатором, як визначено ч. 1ст. 3 цього ж Закону, є алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує особа, що приймає оферту, шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції.

Таким чином, використання відповідачем логіну та паролю для входу в особистий кабінет та/або введення одноразового ідентифікатора, надісланого на його контактний номер телефону, є належним способом ідентифікації та підписання електронного договору, що відповідає вимогам чинного законодавства. Відсутність окремого письмового договору на паперовому носії або власноручного підпису не спростовує факту укладення договору в електронній формі у встановлений законом спосіб.

Суд звертає увагу, що вказані договори підписані електронними підписами, використання яких не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за своїм правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису у визначених законом випадках, а електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через його електронну форму. Аналогічно, у цивільному праві діє загальна презумпція правомірності правочину, встановлена статтею 204 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або не визнана судом.

У контексті електронного правочину, вчинення дій з використанням особистого кабінету, логіну, паролю та/або одноразового ідентифікатора, наданого особі при реєстрації, створює презумпцію того, що ці дії вчинені саме цією особою. Якщо відповідач заперечує факт власного волевиявлення на укладення кредитного договору в електронній формі або стверджує, що електронний підпис був вчинений не ним, а іншою особою, тягар доведення цих обставин покладається саме на відповідача відповідно достатті 81 Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, просте заперечення факту авторизації та підписання договору без надання належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність вад волевиявлення або вчинення електронного підпису іншою особою, не є достатньою підставою для спростування презумпції дійсності правочину та вчинення електронного підпису саме відповідачем. Відповідач не надав жодних доказів несанкціонованого доступу до його особистого кабінету, використання його персональних даних третіми особами чи будь-яких інших обставин, які б свідчили про відсутність його вільної волі на укладення договору або фальсифікацію електронного підпису.

Доказів того, що його персональні дані (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариствами для укладення кредитних договорів від його відповідача, останнім суду не надані. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій відповідач не звертався, як і не оскаржував правомірність укладених договорів.

Факт укладення електронного договору підтверджується самим електронним договором, підписаним електронним підписом із одноразовим ідентифікатором, що передбачено ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Надання копії електронного договору, підписаного таким ідентифікатором, є достатнім доказом прийняття оферти відповідачем.

За розрахунком, здійсненим позивачем, загальний розмір заборгованості за договором № 3849236 про надання коштів на умовах спожичого кредиту від 26.07.2023 року з урахуванням додаткового договору від 31.07.2023 року в загальному розмірі 71478,36 грн, з яких: 12199,99 грн - сума заборгованості по основному боргу; 59278,37 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 2 % за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 26.07.2023 року по 24.04.2024 року (включно).

Здійснений позивачем розрахунок підтверджується матеріалами справи, відповідає вимогам закону, відповідачем не спростований, й сумнівів у суду не викликає. Доказів належного виконання взятих зобов`язань (повернення кредиту й сплати процентів) перед позивачем за умовами договору не надано.

Отже встановивши, щоправо грошової вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 71478,36 грн (12199,99 грн основного боргу та 59278,37 грн відсотків) первісним кредитором на підставі укладеного 24.04.2024 року договору факторингу № 24/04/24 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс", відступлене позивачу, суд враховуючи положення ст. ст. 525, 526, 629, 1054 ЦК України, Закон України "Про електронну комерцію", доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" та стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості у розмірі 71478,36 грн.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн, а тому він підлягає до стягнення з відповідача.

Що стосується питання витрат на правничу допомогу, то сюди включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу представник позивача надав суду: Договір № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, укладений між ТОВ " Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" та фізичною особою-підприємцем, адвокатом Руденко К.В.; довіреність від 18.09.2025; Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2412 від 23.10.2018 на ім`я Руденка К.В.; Акт приймання-передачі наданих послуг № 109 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, складений 25.09.2025, відповідно до якого позивачу надані загальні послуги з підготовки позовних заяв про стягнення заборгованості з боржників ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» згідно реєстру № 1 від 25.09.2025 вартістю 100000,00 грн; витяг з Реєстру № 1 до Акту прийманні-передачі наданих послуг № 109 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, складений 25.09.2025, у якому визначено вартість підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №3849236 від 26.07.2023 та клопотання про витребування доказів 10000,00грн; платіжна інструкція кредитного переказу коштів, у якому у графі «призначення платежу» вказано оплата за надання юридичних послуг по Договору №02/08/2024 від 02.08.2024 згідно акту № 109 від 24.09.2025.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

За такого, з урахуванням фактичного обсягу наданих юридичних послуг, співмірності суми витрат зі складністю справи та відповідності суми заявлених витрат критеріям реальності і розумності, суд доходить переконання, що вказаним принципам буде відповідати розмір судових витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст.10, 18, 23, 76, 279, 258, 259, 263-265, 282, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" заборгованість за договором №3849236 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.07.2023 станом на 24.04.2024 в сумі 71478 (сімдесят одна тисяча чотириста сімдесят вісім) гривень 36 копійок

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, а всього 7422 (сім тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скаргибезпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс", , місцезнаходження за адресою: 03124, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 4.

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 19.01.2026 року.

Суддя: