ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року

м. Київ

справа № 278/3028/21

провадження № 61-12194св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Гудими Д. А, Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І.,

учасники справи за позовом про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними протоколу електронних торгів, акта про реалізацію предмета іпотеки:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна, Державне підприємство «Сетам», ОСОБА_2 ,

третя особа - Акціонерне товариство «ОТП Банк»,

учасники справи за позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна,

треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 31 березня 2023 року у складі судді Татуйка Є. О. та постанову Житомирського апеляційного суду від 04 червня 2024 року у складі колегії суддів: Талько О. Б., Шевчук А. М., Коломієць О. С.,

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є. О., Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа - Акціонерне товариство «ОТП Банк», про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними протоколу електронних торгів, акта про реалізацію предмета іпотеки.

Позов обґрунтований тим, що позивачу на праві приватної власності належали об`єкт незавершеного будівництва з відсотком готовності 48 %, загальною площею 381,5 кв. м, та земельна ділянка площею 5000 кв. м, які розташовані за адресою : АДРЕСА_1 .

Вказане нерухоме майно було передане ним в іпотеку Закритому акціонерному товариству «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк») згідно з договором іпотеки, укладеним 12 лютого 2008 року між ним та банком з метою забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань.

31 грудня 2008 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В. Я. вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на зазначене нерухоме майно.

31 серпня 2021 року позивачу стало відомо про реалізацію вказаного нерухомого майна на електронних торгах, які відбулися 26 серпня 2021 року. Переможцем торгів визнано ОСОБА_2 .

Вважав, що електронні торги проведені з порушенням вимог законодавства, оскільки він не був повідомлений в установленому законом порядку про їх проведення, жодних повідомлень приватного виконавця Волкової Є. О. або ДП «Сетам» щодо вчинення відповідних дій не отримував. Опис та арешт нерухомого майна відбувся без його участі.

Позивач звертав увагу суду на те, що об`єкт незавершеного будівництва, яке заходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , є єдиним його житлом.

Оцінка нерухомого майна проведена невірно, висновок про вартість майна, який складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша земельна агенція», є помилковим та таким, що не відповідає технічній документації.

Звертає увагу на ряд порушень, які вплинули на порядок проведення та результат електронних торгів.

Публічне акціонерне товариством «ОТП Факторинг Україна» (далі - ПАТ «ОТП Факторинг Україна») не є належною стороною у виконавчому провадженні, яке відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В. Я.

№ 22573.

Стягувачем у даному виконавчому провадженні є Акціонерне товариство (далі - АТ «ОТП Банк»), оскільки заява про відсутність наміру залишити за собою майно боржника подана саме АТ «ОТП Банк», а також ним здійснено авансування витрат. Проте, акт про реалізацію предмета іпотеки містить відомості про те, що іпотекодержателем є ПАТ «ОТП Факторинг Україна», який надав згоду на реалізацію іпотечного майна.

Відсутні будь-які відомості щодо направлення іпотекодержателем та отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень виконання основного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просив:

визнати недійсними електронні торги, проведені ДП « Сетам» 26 серпня 2021 року, з реалізації об`єкта незавершеного будівництва з відсотком готовності 48 %, загальною площею 381,5 кв. м, та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати недійсними протокол проведення вказаних електронних торгів №551550, складений ДП « Сетам» 26 серпня 2021 року, а також акт приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області

Волкової Є. О. про реалізацію вказаного предмета іпотеки від 8 вересня

2021 року.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 також звернувся з позовом до АТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна, треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В. Я., приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Є. О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтований тим, що 31 грудня 2008 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В. Я. вчинено виконавчий напис № 22573 про звернення стягнення на об`єкт незавершеного будівництва та земельну ділянку площею 500 кв. м, які розташовані за адресою : АДРЕСА_1 .

01 березня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо виконання вказаного виконавчого документа.

Виконавчий напис вчинений на звороті зіпсованого бланку, що ставить під сумнів його дійсність.

Про існування виконавчого напису він дізнався лише 31 серпня 2021 року, зокрема, через 13 років від дня його вчинення. Вказана обставина позбавила його можливості захистити свої права та інтереси. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що строк пред`явлення його до виконання становить один рік з дня його вчинення, а тому строк для пред`явлення його до виконання закінчився 31 грудня 2009 року.

Враховуючи наведене, просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотарісуом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В. Я. 31 грудня 2008 року, яким звернуто стягнення на об`єкт незавершеного будівництва та земельну ділянку, площею 5000 кв.м.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Протокольною ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області 20 грудня 2021 року вказані позови об`єднані в одне провадження.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області

від 31 березня 2023 року, яке залишене без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 04 червня 2024 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що:

в частині вимог про визнання недійсними результатів торгів, його протоколу й акту про реалізацію майна

позивачем обрано не ефективний спосіб захисту прав, які він вважав порушеними. Після задоволення вимог заявлених позивачем його права відновленими не будуть, оскільки визнання недійсним результату торгів, складеного протоколу та акту про реалізацію майна не відновить прав позивача. З приводу даних правовідносин сформована усталена судова практика. Належним способом захисту прав в даному випадку в разі їх порушення, є заявлення віндикаційного або негаторного позовів;

суд не вважав, що права позивача взагалі були порушені заявленими діями відповідачів. Надані сторонами й досліджені судом матеріали не свідчать, що відповідачі порушили вимоги законодавства при здійсненні процедури проведення виконавчих дій (приватний виконавець), або на стадії проведення реалізації майна за процедурою електронних торгів (ДП «СЄТАМ»;

заявляючи позов до приватного виконавця, заявник наголошував на тому, що його не було сповіщено про ініційоване виконавче провадження, здійснювані заходи у ньому тощо. Натомість, приватним виконавцем спростовано доводи позивача щодо неналежного його сповіщення. Судом встановлено, що приватний виконавець за усіма відомими адресами, зокрема і фактичного місця проживання позивача здійснював виклик та направляв повідомлення про здійснювані заходи в межах виконавчого провадження;

посилання позивача на ту обставину, що він фактично не отримав жодного листа, не приймається судом до уваги, як обставина, що слугує підставами для визнання дій виконавця протиправними, оскільки дії виконавця відповідають вимогам законодавства. Зокрема, вчинення виконавцем інших дій не вимагається чинним законодавством. В той час коли позивач, в разі добросовісного користування поштовою скринькою, міг довідатись про вчинювані заходи приватним виконавцем;

суд не прийняв до уваги висновок експерта про вартість об`єктів іпотеки, оскільки з часу складення виконавчого напису до проведення оспорюваних торгів характеристики об`єкту незавершеного будівництвом суттєво змінились в бік збільшення. Так, в іпотеку передано об`єкт незавершеного будівництва загальною площею 381,5 кв. м. Станом на момент проведення експертизи об`єкт дослідження був загальною площею 508,5 кв. м. Тільки виходячи з даних характеристик суд не може стверджувати про об`єктивність та впливовість даного висновку на заявлені вимоги;

відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно спірний об`єкт незавершеного будівництва станом на березень 2021 року має загальну площу будівлі в розмірі 381,5 кв. м. Іпотечним договором у пункті 5.3. позивачу, як іпотекодавцю, заборонялось без письмового дозволу іпотекодержателя проводити, серед іншого, капітальний ремонт будівлі. Аналіз таких фактичних обставин справи у розрізі заявлених позовних вимог свідчить про вчинення позивачем дій, всупереч взятим на себе зобов`язанням, що наразі не можна поставити в провину іпотекодержателю;

не ґрунтовними також суд вважав доводи позивача щодо пропуску строку пред`явлення виконавчого напису до виконання. Судом встановлено на підставі доказів відповідача, що не спростовувались позивачем, факт звернення виконавчого напису приватного нотаріуса до приватного виконавця у строк задекларований рішенням державного виконавця з часу повернення виконавчого документу з попереднього виконання. Щонайменше рішення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу не оскаржене і зазначені відомості не спростовані;

в частині вимоги про визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню

заявляючи вимоги позивач посилався на те, що виконавчий напис здійснено на зіпсованому бланкові, без попереднього повідомлення боржника щодо вчинюваних дій та строк пред`явлення такого документу сплинув. У зв`язку з цим позивач звертався до суду із клопотанням, яким просив сприяти отримати докази. Усі клопотання позивача були задоволені, однак бажаних позивачеві матеріалів отримати не вдалось. За повідомленням приватного нотаріуса виконавчий напис та пов`язані з ним документи знищені за закінченням строків зберігання. Після отримання зазначеної інформації приватного нотаріуса інших клопотань позивачем заявлено не було;

отже, суд вважав, що досліджені матеріали не свідчать про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Суду не представилось можливим дослідити, як питання виготовлення виконавчого напису на зіпсованому бланкові, так і невиконання нотаріусом вимоги закону щодо сповіщення про необхідність усунення порушень умов кредитного зобов`язання. Стверджувати про існування таких порушень суд не може за відсутності відповідних і підтверджуючих такі доводи матеріалів;

третя складова позову у цій частині, щодо пропуску строку пред`явлення виконавчого напису до виконання не впливає на законність його видачі і не може бути прийнята судом до уваги при прийнятті рішення. Більше того, питання пропуску строку пред`явлення виконавчого напису до виконання було предметом дослідження в рамках інших вимог позивача у даній справі і не знайшли свого об`єктивного підтвердження;

разом з тим, судом встановлено, що з 2010 року іпотекодержателем спірного майна є не банк, а факторингова компанія. У зв`язку із цим заявлялось відповідне клопотання, однак позивач не виявив бажання замінити відповідача на належного. Заявлення позову до неналежного відповідача є окремою підставою для відмови у задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції та зазначив, що матеріали справи свідчать, що після передачі спірного майна в іпотеку позивач здійснив добудову до житлового будинку, внаслідок чого його площа збільшилася. Доказів того, що іпотекодавця було повідомлено про зміну предмета іпотеки й така добудова була здійснена за згодою іпотекодержателя, матеріали справи не містять.

Таким чином, при здійсненні оцінки цього нерухомого майна було взято до уваги технічні характеритики об`єкта нерухомості, які існували станом на час укладення договору іпотеки.

Судом також встановлено, що боржник був повідомлений про опис та арешт іпотечного майна, а також про результати його оцінки.

На час здійснення виконавчих дій іпотекодержелем даного майна було ТОВ «ОТП Факторинг Україна»;

ТОВ « ОТП Факторинг Україна» надано згоду на реалізацію іпотечного майна на електронних торгах;

та обставина, що приватним виконавцем Волковою Є. О. відкрито виконавче провадження на підставі заяви, поданої АТ «ОТП Банк», не є підставою для визнання недійсними електронних торгів;

в судовому засіданні також встановлено, що оригінал вказаного виконавчого напису разом із документами, на підставі яких він був вчинений, 18 лютого 2020 року були знищені;

за таких обставин, суд позбавлений можливості перевірити доводи позивача щодо порушення вимог законодавства при вчиненні цього виконавчого напису;

вказаний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом 31 грудня 2008 року. З 5 липня 2016 року він перебував на примусовому виконанні у Житомирському відділі ДВС ГТУЮ у Житомирській області. Однак, протягом тривалого часу позивач не вчиняв жодних дій з метою захисту своїх прав й з даним позовом звернувся до суду лише у вересні 2021 року;

позивач мав можливість дізнатися про вчинення цього виконавчого напису нотаріуса й, будучи боржником у даному виконавчому провадженні, зобов`язаний був цікавитися виконанням цього виконавчого документа та виконувати законні вимоги виконавця;

та обставина, що виконавчий напис разом з відповідними документами знищено у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання, не звільняє позивача від обов`язку довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, адже саме таким чином діють принципи змагальності та диспозитивності сторін у цивільному процесі.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У серпні 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 31 березня 2023 року, постанову Житомирського апеляційного суду від 04 червня 2024 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

адресована ОСОБА_1 кореспонденція, зокрема постанови про відкриття виконавчого провадження, про опис та арешт майна боржника, про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання

для участі у виконавчому провадженні, направлялась за адресою:

АДРЕСА_2 , у той час, як у відповідності до даних паспорта позивача, останній з 22 квітня 2008 року зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ;

24 червня 2021 року приватний виконавець Волкова Є. О. направила до

ДП «Сетам» заявку на публікацію в СЕТАМ описаного та арештованого нерухомого майна боржника ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2, в якій, зазначила, зокрема стягувача - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» () - що є порушенням статті 15 Закону України «Про виконавче провадження" та пункту 2 розділу II Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29 вересня 2016 року.

26 липня 2021 року стягувач AT «ОТП Банк» своєю заявою повідомив приватного виконавця Волкову Є. О. що не має наміру залишити за собою нереалізоване майно боржника. Однак, як вбачається з копій матеріалів виконавчого провадження, приватний виконавець Волкова Є. О. направила до ДП «Сетам» повідомлення, згідно якого: «направляє повідомлення стягувача-іпотекодержателя AT "Райффайзен Банк Аваль" (!) про відсутність наміру скористатись правом, передбаченим статтею 49 Закону України «Про іпотеку» за результатами перших електронних торгів. Разом з тим, даною нормою таке право передбачене для іпотекодержателів та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог. Таким чином, приватний виконавець Волкова Є. О. допустила порушення відповідних положень закону;

виконавчий напис нотаріуса № 22573 від 31 грудня 2008 року, що вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу

Сєтаком В. Я., про звернення стягнення на об`єкт незавершеного будівництва та земельну ділянку площею 5000 кв. м., що знаходяться за адресою:

АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 , вчинений на звороті зіпсованого бланку, що виключає його дійсність, оскільки не відповідає вимогам законодавства. Дане порушення було проігноровано приватним виконавцем Волковою Є. О., яка відкрила виконавче провадження НОМЕР_2, натомість мала б повернути виконавчий документ стягувану, як такий, що не відповідає вимогам законодавства;

ОСОБА_1 не отримував повідомлення від AT «ОТП Банк» про відступлення останнім прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами іншому кредитору; позивач, як позичальник та іпотекодавець, не отримував також і письмової вимоги від AT «ОТП Банк» про усунення порушення виконання основного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги;

висновок суду апеляційної інстанції про те, що виконавчий напис з 05 липня 2016 перебував на примусовому виконанні у Житомирському районному відділі ДВС ГТУЮ у Житомирській області а внаслідок відступлення права вимоги (07 червня 2010 року) ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 17 липня 2018 року замінено стягувана AT «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у вказаному виконавчому провадженні, не відповідає дійсності, адже зазначеною ухвалою суду (справа №278/1864/18) замінено стягувана AT «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Факторинг Україна» у виконавчому провадженні №51559574 від 05 липня 2016 року, відкритому на підставі виконавчого напису № 22573 від 31 грудня 2008 року. Такого суб`єкта як Публічне акціонерне товариство «ОТП Факторинг Україна» не існувало, описка в ухвалі не виправлялась;

суди не взяли до уваги єдиний у справі висновок експерта №445/09-2022 від 30 вересня 2022 року, яким підтверджуються реальні технічні характеристики предмета іпотеки та його реальна вартість станом на 28 травня 2021 року, виходячи з якої вбачається, що реалізація предмета іпотеки відбулась частково (відсоток готовності 48% та загальною площею 381,5 кв. м. що є неможливим) та за ціною, що на 84% менша дійсної ринкової вартості;

суди не вбачали підстав для задоволення вимоги щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню лише з підстав відсутності оригіналу виконавчого напису та документів на підставі яких він був вчинений;

суди не врахували правових висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі № 278/3028/21, витребувано справу з суду першої інстанції.

У вересні 2024 року матеріали справи № 278/3028/21 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 04 грудня 2025 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 12 вересня 2024 року зазначено, що доводи касаційної скарги містять підстави, передбачені частиною другою статті

389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 12 червня 2019 року у справі

№ 308/12150/16-ц, від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц,

від 10 березня 2020 року у справі № 927/1184/15, від 19 серпня 2020 року у справі № 372/2894/17, від 23 грудня 2020 року у справі № 639/7253/18,

від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц, від 18 липня 2022 року у справі № 752/11645/19, від 10 січня 2023 року у справі № 619/4933/20,

від 15 квітня 2021 року у справі № 914/1446/19) та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що на підставі договору купівлі-продажу, укладеного

20 вересня 2005 року, ОСОБА_1 набув у власність житловий будинок, загальною площею 85,9 кв. м, а також земельну ділянку, площею 0,75 га, які розташовані в АДРЕСА_1 .

28 листопада 2007 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю позивачеві надано дозвіл на будівництво житлової добудови до вказаного житлового будинку.

12 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОПТ Банк», та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № РНСL - 010/002/2008, згідно з яким з метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору ОСОБА_1 передав в іпотеку банку об`єкт незавершеного будівництва з відсотком готовності 48%, загальною площею 381,5 кв. м, та земельну ділянку, площею 5000 кв. м, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :03:001:0006), які розташовані за адресою:

АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області

від 26 грудня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» 965 010,50 грн., що еквівалентно 117 512,10 доларів США , заборгованості за кредитним договором HCL-010/002/2008 від 12 лютого 2008 року.

31 грудня 2008 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В. Я. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно - об`єкт незавершеного будівництва та земельну ділянку площею 5000 кв. м, які розташовані за адресою : АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонувалося задовольнити вимоги ЗАТ «ОТП Банк» в сумі 513 582,91 коп.

Вказаний виконавчий напис з 5 липня 2016 року перебував на примусовому виконанні у Житомирському районному відділі ДВС ГТУЮ у Житомирській області.

Відповідно до договору відступлення права вимоги, укладеного 7 червня

2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», до ТОВ « ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за вказаним договором іпотеки.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 17 липня 2018 року замінено стягувача АТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у вказаному виконавчому провадженні.

У подальшому зазначений виконавчий напис був направлений на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є. О.

01 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є. О. відкрито виконавче провадження.

Наявний в матеріалах справи супровідний лист та список рекомендованих відправлень містять інформацію про направлення на адресу боржника копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

14 квітня 2021 року приватним виконавцем Волковою Є. О. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, зокрема, об`єкта незавершеного будівництва з відсотком готовності 48 %, загальною площею 381,5 кв. м, та земельної ділянки, площею 0,5 га, які розташовані в

АДРЕСА_1 .

З метою визначення вартості описаного та арештованого майна боржника постановою приватного виконавця Волкової Є. О. від 30 квітня 2021 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «Перша земельна агенція».

Відповідно до звіту про оцінку майна, складеного 28 травня 2021 року

ТОВ «Перша земельна агенція», ринкова вартість об`єкта незавершеного будівництва з відсотком готовності 48 %, загальною площею 381,5 кв. м становить 502 931 грн, а земельної ділянки, площею 0,5000 га, складає

59 400 грн.

Результати визначення вартості вказаного майна були доведені до відома боржника, що підтверджується супровідним листом та відміткою на поштовому відправленні рекомендованого листа.

В матеріалах справи міститься заявка на публікацію ДП «Сетам» щодо реалізації нерухомого майна на електронних торгах від 24 червня 2021 року, зокрема, об`єкта незавершеного будівництва з відсотком готовності 48 %

(житлова нерухомість), загальною площею 381,5 кв. м та земельної ділянки, площею 0,5 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих в АДРЕСА_1 .

26 липня 2021 року оголошення про торги було розміщене на сайті

ДП «Сетам».

Протокол № 547677 від 26 липня 2021 року свідчить, що електронні торги не відбулись.

Протокол № 551500 від 26 серпня 2021 року та акт про реалізацію предмета іпотеки від 8 вересня 2021 року містять інформацію про те, що

ОСОБА_2 став переможцем торгів з реалізації предмета іпотеки з ціною продажу в розмірі 449 864,80 грн.

На час укладення договору іпотеки загальна площа вказаного об`єкта незавершеного будівництва становила 381,5 кв. м.

Долучений до матеріалів справи технічний паспорт на дане нерухоме майно містить інформацію про те, що станом на 7 вересня 2016 року загальна площа цього об`єкта нерухомості становила 508,5 кв. м.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної, оціночно-земельної та земельно-технічної експертизи від 30 вересня 2022 року за №445/09-2022, дійсна ринкова вартість незавершеного будівництвом житлового будинку, загальною площею

508,5 кв. м, розташованого в

АДРЕСА_1 , в цінах станом на 28 травня 2021 року, становила

3 280 000 грн.

Дійсна ринкова вартість земельної ділянки, площею 0,5000 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за вказаною адресою, станом на

28 травня 2021 року визначена експертом у розмірі 183 000 грн.

Позиція Верховного Суду

Щодо позовних вимог про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними протоколу електронних торгів, акта про реалізацію предмета іпотеки

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21).

Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Оскільки за змістом частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами торгів (аукціону) правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами торгів, то підставами для визнання торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил їх проведення. Для визнання судом торгів (аукціону) недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання торгів недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. При цьому наявність підстав для визнання торгів недійсними має встановлюватися судом на момент їх проведення.

Аналогічний висновок наведений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 372/3161/18, на яку є посилання в касаційній скарзі.

У частині першій статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно з частинами першою, другою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У частинах третій, п`ятій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Відповідно до частин першої, другої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц зазначено, що «виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням. Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» (тут і далі в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статтями 55, 85). Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18), від 12 червня 2019 року в справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19), від 15 лютого 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529 цс 19)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12 (провадження № 14-624цс18) вказано, що «державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, у тому числі й оцінку та уцінку майна, на яке звернуто стягнення, - статті 58, 62 Закону № 606-ХІV, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (пункт 5.11 Інструкції № 74/5). Дії (бездіяльність) державного виконавця щодо порушень, допущених при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом № 606-XIV, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статті 55, 85 цього Закону). Отже, незаконність дій державного виконавця під час здійснення своїх повноважень, передбачених Законом № 606-XIV щодо проведення оцінки майна, визначення його вартості чи оцінки (уцінки) до призначення прилюдних торгів, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6). Апеляційний суд вказав про відсутність підтверджень про неналежну оцінку предмета іпотеки, не взявши до уваги наданий ОСОБА_7 висновок спеціаліста ПП «Оцінка плюс» щодо встановлення вартості спірного нерухомого майна, оскільки його виконано за її особистим замовленням, без дотримання процедури, встановленої законом. У зв`язку із чим, дійшов правильного висновку, що закінчення строку дії оцінки майна не вплинули на результати торгів, оскільки після уцінки вартості майна в торгах прийняла участь лише одна особа, та внаслідок цього права і законні інтереси як осіб, які оспорюють результати торгів, не були порушені. Доказів, які б спростували звіт про незалежну оцінку майна - житлового будинку загальною площею 173,3 кв. м, виконаної суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ЕКФ «Власна справа» 06 липня 2011 року, матеріали справи не містять».

Отже, дії виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення торгів, мають самостійний спосіб оскарження,що підтверджується сталою практикою Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 554/154/22 (провадження № 14-24цс24) зроблено висновок, що: «за усталеною практикою суду касаційної інстанції, для визнання судом електронних торгів недійсними обов`язковими умовами є наявність підстав для визнання торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи вплинули ці порушення на результати торгів та чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Отже, проведення електронних торгів з порушенням вимог законодавства є підставою для визнання таких торгів недійсними винятково за умови доведення порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, та у разі якщо такі порушення вплинули на результати торгів. Доведення такого порушення прав покладається на особу, яка оспорює торги. Водночас ОСОБА_1 у позовній заяві лише констатував певні порушення Порядку № 2831/5, проте не зазначав, як саме неповідомлення про день та час проведення електронних торгів, а також ненадсилання протоколу порушило його права та інтереси та як це вплинуло на результати торгів, що є найважливішим. Суди першої та апеляційної інстанцій не встановили, які саме права й законні інтереси боржника порушено його неналежним повідомленням про проведення торгів та як це вплинуло на їх результати. Особливістю справи, що переглядається, є те, що ОСОБА_1 в установлений законом спосіб оскаржив дії державного виконавця з проведення оцінки арештованого майна, які вчинені до передачі майна на реалізацію. Ухвалою від 26 серпня 2021 року Октябрський районний суд м. Полтави визнав такою, що не підлягає застосуванню, оцінку у формі письмового звіту про незалежну оцінку майна від 08 липня 2021 року № 615, а саме про вартість квартири АДРЕСА_1. Ураховуючи викладене, а також фактичні та преюдиційно встановлені обставини справи, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що права позивача під час проведення електронних торгів були порушені, однак не з тієї підстави, що він не був повідомлений про проведення торгів, а з тієї підстави, що реалізація на торгах майна за необґрунтованою, заниженою ціною безпосередньо впливає на результати торгів та зачіпає і порушує права та інтереси боржника, оскільки ціна, за якою майно реалізується на торгах, впливає на обсяг зобов`язань, які будуть погашені під час відповідного виконавчого провадження».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2025 року у справі № 643/23269/21 (провадження № 61-2671св24) зазначено, що: «при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог норм законодавства при проведенні електронних торгів, чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів, чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Доводи позивача щодо незаконності проведеного приватним виконавцем опису та арешту майна боржника, оцінки майна мають самостійний спосіб оскарження та повинні розглядатись судом у порядку, встановленому розділом VII ЦПК України».

У пунктах 61 - 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 910/856/17 (провадження № 12-128гс18) зазначено, що «набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Ухвалюючи судове рішення у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, порушеної за позовом учасника електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатись всі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор електронних торгів і переможець таких торгів».

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

У справі, що переглядається:

звертаючись до суду з позовом про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними протоколу електронних торгів, акта про реалізацію предмета іпотеки ОСОБА_1 посилався на те, що електронні торги проведені з порушенням вимог законодавства, оскільки він не був повідомлений в установленому законом порядку про їх проведення, опис та арешт нерухомого майна відбувся без його участі, об`єкт незавершеного будівництва є єдиним його житлом, оцінка нерухомого майна проведена невірно, ПАТ «ОТП Факторинг Україна» не є належною стороною у виконавчому провадженні, після передачі спірного майна в іпотеку позивач здійснив добудову до житлового будинку, внаслідок чого його площа збільшилася, доказів того, що іпотекодавця було повідомлено про зміну предмета іпотеки й така добудова була здійснена за згодою іпотекодержателя, матеріали справи не містять;

відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди виходили з того, що позивачем обрано не ефективний спосіб захисту прав, які він вважав порушеними, оскільки визнання недійсним складеного протоколу та акту про реалізацію майна не відновить прав позивача, надані сторонами й досліджені судом доказ;и не свідчать, що відповідачі порушили вимоги законодавства при здійсненні процедури проведення виконавчих дій (приватний виконавець), приватним виконавцем спростовано доводи позивача щодо неналежного його сповіщення, суд не прийняв до уваги висновок експерта про вартість об`єктів іпотеки, оскільки з часу складення виконавчого напису до проведення оспорюваних торгів характеристики об`єкту незавершеного будівництвом суттєво змінились в бік збільшення,

суди встановили, що:

боржник належним чином був повідомлений про опис та арешт іпотечного майна, а також про результати його оцінки;

на час здійснення виконавчих дій іпотекодержелем даного майна було ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна;

ТОВ « ОТП Факторинг Україна» надано згоду на реалізацію іпотечного майна на електронних торгах;

та обставина, що приватним виконавцем Волковою Є. О. відкрито виконавче провадження на підставі заяви, поданої АТ «ОТП Банк», не є підставою для визнання недійсними електронних торгів;

отже, надані сторонами й досліджені судом докази не свідчать, що відповідачі порушили вимоги законодавства при здійсненні процедури проведення виконавчих дій;

визнання недійсними протоколу електронних торгів, акта про реалізацію предмета іпотеки не є ефективними способами захисту порушених прав;

враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком судів про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними протоколу електронних торгів, акта про реалізацію предмета іпотеки;

посилання позивача на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки фактичні обставини у цій справі та фактичні обставини у справах, на які посилається заявник, є різними;

посилання позивача на описку в повідомленні приватного виконавця Волкової Є. О., яке остання направила до ДП «Сетам», не впливають на законність ухвалених судових рішень;

інші доводи касаційної скарги переважно зводяться до переоцінки доказів у справі, що перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанції (стаття 400 ЦПК України).

Щодо позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 200/3452/17 (провадження № 61-18790св19) та

від 16 грудня 2022 року у справі № 639/4029/20 (провадження

№ 61-16669св21).

Згідно з частинами першою, другою статті 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У справі, що переглядається:

суди встановили, що 31 грудня 2008 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В. Я. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно - об`єкт незавершеного будівництва та земельну ділянку площею 5000 кв. м, які розташовані за адресою:

АДРЕСА_1 , що належать на праві власності

ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонувалося задовольнити вимоги ЗАТ «ОТП Банк» в сумі 513 582,91 коп.

вказаний виконавчий напис з 5 липня 2016 року перебував на примусовому виконанні у Житомирському районному відділі ДВС ГТУЮ у Житомирській області.

відповідно до договору відступлення права вимоги, укладеного

07 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», до ТОВ « ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за договором іпотеки від 12 лютого 2008 року № РНСL - 010/002/2008;

ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області

від 17 липня 2018 року (справа № 278/1864/18) замінено стягувача

АТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 від 05 липня 2016 року, відкритому на підставі виконавчого напису № 22573 від 31 грудня 2008 року;

отже з 2010 року іпотекодержателем спірного майна є не АТ «ОТП Банк», а ТОВ «ОТП Факторинг Україна». У зв`язку із цим заявлялось відповідне клопотання(т. 2, а. с. 47), однак позивач не виявив бажання замінити відповідача на належного;

пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову;

суд першої інстанції на вказане звернув увагу, проте розглянув справу у цій частині по суті позовних вимог, апеляційний суд рішення суду першої інстанції залишив без змін;

з огляду на викладене, суди зробили обгрунтований висновок про відмову в задоволенні позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, але помилились щодо мотивів такої відмови.Тому оскарженісудові рішення у цій частині слід змінити щодо мотивів їх ухвалення;

посилання позивача на описку в ухвалі Житомирського районного суду Житомирської області від 17 липня 2018 року у справі № 278/1864/18 не впливає на законність заміни стягувача АТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна» увиконавчому провадженні № НОМЕР_3 від 05 липня 2016 року.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, частково ухвалені без додержання норм процесуального права. Тому колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, судові рішенняв частині позовних вимогпро визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними протоколу електронних торгів, акта про реалізацію предмета іпотеки залишити без змін, в частині позовної вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню змінити, викласти їхмотивувальні частини в редакції цієї постанови.

Керуючись статтями 396, 400, 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 31 березня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 04 червня

2024 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними протоколу електронних торгів, акта про реалізацію предмета іпотеки залишити без змін.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 31 березня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 04 червня

2024 року в частині позовної вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню змінити, викласти їх мотивувальнічастини в редакції цієї постанови.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Д. А. Гудима

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

П. І. Пархоменко