Справа № 344/2604/19
Провадження № 22-ц/4808/365/26
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Пнівчук
У Х В А Л А

19 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Пнівчук О. В., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 16 грудня 2025 року, у складі судді Антоняка Т. М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16 грудня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна подружжя відмовлено.

Повний текст рішення суду складено 26 грудня 2025 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 15 січня 2026 року подав апеляційну скаргу, яка не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження з таких підстав.

Вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги визначені статтею 356 ЦПК України.

До апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України).

В апеляційній скарзі зазначив, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Для підтвердження надав копію посвідчення серії НОМЕР_1 від 15 липня 2025 року, пред`явник якого має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

За приписами пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У цих приписах немає вичерпного переліку справ, у яких зазначені особи звільняються від сплати судового збору, але щодо учасників бойових дій і прирівняних до них осіб є вказівка на те, що мова йде про справи, які стосуються порушення прав цих осіб саме як учасників бойових дій.

Ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань (частина друга статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет і підстави позову, перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб із урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17).

Скаржник звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою у справі щодо спору, який не стосується питань, пов`язаних із соціальним захистом учасника бойових дій із урахуванням положень статей 12 і 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Тому має сплатити судовий збір на загальних підставах. Підстав для задоволення клопотання про звільнення від такої сплати немає.

Вказані висновки узгоджуються з практикою Верховного Суду висловлено в ухвалах від 11 вересня 2025 року у справі № 754/1358/24, від 16 січня 2025 року у справі № 199/739/24 та від 06 грудня 2024 року у справі № 369/5830/22.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої вказаної статті передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до пп.1.6 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» За подання апеляційної скарги на рішення суду фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 8 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звертаючись до суду першої інстанції В 2019 році ОСОБА_1 просив встановити факт спільного проживання однією сім`єю без шлюбу, визнати недійсним договір дарування № 1515 від 06.09.2016 року, провести розподіл майна подружжя та визнати за ним право власності з виділенням в натурі наступного майна: 1/2 нежитлових приміщень №№ 136-150 та 1/2 нежитлових приміщень №№ 151-165. Власність нежитлових приміщень 1 403 480 грн та 1 406 600 грн відповідно.

Заявник має сплатити судовий збір за дві немайнові вимоги та майнову вимогу в наступному розмірі (768,40 грн +768,40 грн + 9605 грн)*150%= 16 712,70 грн.

Таким чином, судовий збір в розмірі 16 712,70 грн необхідно сплатити за реквізитами: отримувач: ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Ів.-Фр./ 22030101, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку - UA0009612, наявність відомчої ознаки: «80» Апеляційні суди, назва суду: Івано-Франківський апеляційний суд.

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» необхідно зазначити: *;101;__________(ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначити паспортні дані); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача).

Оригінал платіжного документа направити в апеляційний суд.

Як передбачено частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 16 грудня 2025 року залишити без руху.

Надати апелянту термін для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У випадку невиконання у встановлений строк цих вимог апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Пнівчук