ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач) через представника ОСОБА_2 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області за допомогою системи «Електронний суд» з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач), у якому просила стягнути з відповідача на свою користь недоотриману суму пенсії після смерті її чоловіка ОСОБА_3 у розмірі 155 001,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 квітня 2021 року Харківським окружним адміністративним судом прийнято рішення у справі № 520/3799/21, змінено постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2021 року за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, яким позовні вимоги задоволено, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату гр. ОСОБА_3 пенсії починаючи з 01.04.2019 без обмеження граничним розміром.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_3 та є єдиним спадкоємцем 1 черги спадкування за законом до майна померлого.

Після смерті чоловіка, позивач звернулась до відповідача із запитом щодо можливості отримання не отриманих коштів на виконання рішення суду, однак відповідач повідомив, що у відповідності до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї,які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сумі втому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією уразі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Згідно до розрахунків сума невиплаченої пенсії на виконання рішення суду у справі №520/3799/21 становить 155 001,30 грн.

Позивач вважає, що вказана сума недоотриманої пенсії у розмірі 155 001,30 грн. увійшла до складу спадщини і вона, як спадкоємиць, має право на її отримання. Натомість, оскільки відповідач її не виплатив позивачу як спадкоємцю, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, її представник подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні(ч.1 ст. 211 ЦК України).

Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.09.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, витребувано у приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Михальчук Л.В.

07.10.2025 року надійшли витребувані судом документи.

Ухвалою суду від 07.11.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 01.12.2025 року витребувано докази у Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, які надійшли на адресу суду 13.01.2026 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресо.: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , який являється чоловіком позивача ОСОБА_1 .

Згідно довідки приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Михальчук Л.В., ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем 1 черги спадкування за законом до майна померлого ОСОБА_3 .

Як вбачається із Єдиного реєстру судових рішень, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку та не виплаті з 01.04.2019 року пенсії ОСОБА_3 в розмірі, обчисленому з грошового забезпечення, визначеного ІНФОРМАЦІЯ_4 в довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 23.12.2020 року ФХ-117218.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_3 пенсію з урахуванням 100% підвищення пенсії у розмірі 86% грошового забезпечення без обмеження пенсії максимальним розміром з 01.04.2019 року, обчисливши розмір пенсії з грошового забезпечення, визначеного ІНФОРМАЦІЯ_4 в довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 23.12.2020 року №ФХ-117218, і виплатити за наслідками перерахунку суми недоплаченої пенсії за період з 01.04.2019 року з урахуванням фактично виплачених сум з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу.

Зобов`язано здійснити виплату ОСОБА_3 суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.04.2019 року з компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії, згідно Постанови Кабінету Міністрів № 159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2021 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 по справі № 520/3799/21 скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_3 про нарахування і виплату ОСОБА_3 суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.04.2019 року з компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії, згідно Постанови Кабінету Міністрів № 159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", компенсації втрати частини доходу та в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок основного розміру пенсії без обмеження граничним розміром з 01.04.2019.

Прийнято в цій частині постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року у справі №520/3799/21 залишено без змін.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 11.08.2025 року №1000-0202-8/106253, ОСОБА_3 перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області. У відповідності до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Протягом 6 місяців з дня смерті пенсіонера заява про виплату недоотриманої пенсії до Головного управління не надходила. Тому, відсутні підстави для виплати недоотриманої пенсії.

Згідно наданих позивачем розрахунків на доплату пенсії ОСОБА_3 , дата розрахунку 20 січня 2022 року, на виконання рішення суду у справі №520/3799/21, сума до виплат становить 155 001,30 грн. Аналогічний розрахунок надано відповідачем на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів.

Як зазначалось вище, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тобто, ОСОБА_3 станом на час його смерті не було виплачено на виконання рішення суду у справі №520/3799/21 сум до виплат у розмірі 155 001,30 грн.

Стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1227 ЦК України сума заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженнях здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1298 ЦК України).

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Матеріалами справи доведено, що позивач в установленому законом порядку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вона є єдиним спадкоємцем майна після смерті свого чоловіка, станом на час відкриття спадщини вони були зареєстровані за однією адресою та проживали разом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, в органах цивільного захисту є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частин першої, третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,звільнених з військової служби,та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Зміст статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців чи осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

У разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право на отримання пенсійних виплат спадкоємці (правонаступники) мають у випадку, якщо така виплата була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак померлим не отримана. Водночас суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.

У постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09 червня 2022 року в справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV та частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання. Якщо особа протягом 6 місяців після смерті пенсіонера не зверталася до Пенсійного фонду для отримання відповідних сум пенсії, у такому разі, сума пенсії, що належала пенсіонеру і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини, та орган Пенсійного фонду не здійснює виплату неодержаної пенсії у порядку частини першої статті 52 Закону № 1058-IV, частини першої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вказане також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 30 січня 2024 року в справі № 420/8604/21 та інших, в яких, зокрема, зазначається, що лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

Враховуючи вказані норми, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки остання успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

Враховуючи вищевикладене, сума коштів у розмірі 155 001,30 грн. підлягає стягненню на користь позивача, оскільки у матеріалах справи відсутні докази сплати на рахунок позивача зазначеної суми коштів.

При цьому, суд враховує, що розмір недоотриманої пенсії підтверджено відомостями з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, наданий на запит суду станом на час розгляду справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32).

Окрім того Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 13.05.1980 року в справі «Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05.2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у сумі 969,00 грн. У той же час, враховуючи задоволену частину позову, судовий збір встановлено у сумі 1 240,02 грн., що розраховано із врахуванням пониженого коефіцієнту 0,8. Таким чином, різниця між встановленою законом сумою та сплаченим позивачем судовим збором підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 16, 1216, 1218, 1220, 1227,1268, 1269, 1271, 1296, 1298 ЦК України, ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 60, 76-81, 211, 223, 258, 263, 264, 265, 268, 352 ЦПК України,Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення коштів, - задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , яку було нараховано на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду 02.12.2021 року по справі № 520/3799/21 у розмірі 155 001,30 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 969,00 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь держави судовий збір у розмірі 271,01 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, , адреса місця знаходження: Київська обл., м. Фастів, вул. Андрія Саєнка, 10.

Суддя Н.А. Осаулова

Рішення суду виготовлено 28.01.2026 року