РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 00-9221598 від 20.08.2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.08.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та відповідачем укладено кредитний договір в електронній формі шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

За умовами договору відповідачу було надано кредитну лінію у розмірі 5300,00 грн. строком на 120 днів із встановленою фіксованою процентною ставкою. Знижена процентна ставка становить 2.00 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Стандартна процентна ставка складає 2.5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом.

Позивач зазначає, що кредитодавець виконав свої зобов`язання в повному обсязі, перерахувавши кошти на банківську картку відповідача.

В подальшому, 10.04.2024 було укладено договір № 1-10042024, відповідно до якого ТОВ «Качай Гроші» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 00-9221598. До нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів та сплати процентів, станом на дату подання позову утворилася заборгованість у розмірі 15 730,00 грн., з яких: 5300,00 грн. - тіло кредиту, 10 165,00 грн. - нараховані проценти та 265,00 грн - комісія.

Позивач просить стягнути вказану суму боргу, а також судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн.

Ухвалою суду від 22.12.2025 по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Так, 20.08.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00-9221598, за умовами якого ОСОБА_1 як позичальник отримала грошові кошти в сумі 5300,00 грн. (п. 1.2. договору) зі строком користування 120 днів, терміном повернення 18.12.2023 або достроково (п. 1.3. договору).

Тип процентної ставки фіксована (п. 1.4. договору). Знижена процентна ставка становить 2 (два цілих) % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної п.1.3.1. даного договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання Кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно (п. 1.4.1. договору). Стандартна процентна ставка складає 2,50 (два цілих 50 сотих) % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування Кредитом, по день повернення кредиту (п. 1.4.2. договору).

Відповідно до п. 1.5. договору за надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5,00% від суми кредиту, що складає: 265.00 (двісті шістдесят п`ять гривень нуль копійок) грн. Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту у останній день повного погашення кредиту (п. 1.5.1. договору).

Дослідженою судом довідкою про ідентифікацію підтверджено підписання договору із застосуванням одноразового ідентифікатора 143РІ.

Відповідно до довідки ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім», виданої ТОВ «Качай Гроші», 20.08.2023 успішно проведено операцію зі здійсненням платежу на суму 5300,00 грн. на картку № НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Факторинг Партнерс» 10.04.2024 укладено договір факторингу № 1-10042024, за змістом якого ТОВ «Качай Гроші» як первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору ТОВ «Факторинг Партнерс», належні кредитору права вимоги до боржників за договорами про споживчий кредит, а відтак, наділено правом вимоги до відповідача за договором № 00-9221598.

Порядок передачі права вимоги фактору включає складення реєстру боржників, формування акту приймання-передачі (розділ 8 договору).

Згідно дослідженого судом реєстру боржників з даними про позичальника ОСОБА_1 , розміри відступлених прав за договором становили: заборгованість за тілом кредиту 5300,00 грн., заборгованість за відсотками 10 865,00 грн., заборгованість за комісією 265,00 грн.

У розрахунку заборгованості, наданому позивачем, вбачається, що позичальник ОСОБА_1 частково здійснила оплату по відсоткам у розмірі 700,00 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості за договором № 00-9221598 станом на момент звернення до суду становить 15 730,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 5300,00 грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 10 165,00 грн. (з урахуванням часткової оплати) та заборгованості за комісією - 265,00 грн.

Вирішуючи питання грунтовності заявлених позивачем вимог суд виходить з таких міркувань.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону.

Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 6 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положеннями ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника виникла заборгованість в сумі 15 730,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 5300,00 грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 10 165,00 грн. та заборгованості за комісією - 265,00 грн.

Вказане підтверджується розрахунком заборгованості, який сприймається судом як належний доказ в доведення відповідних обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд приходить до висновку, що, оскільки позичальник ОСОБА_1 порушила взяті на себе зобов`язання з повернення отриманої суми кредиту, при цьому, право грошової вимоги, включаючи нараховані відсотки, комісію, правомірно набуто позивачем у справі, вимоги про стягнення грошових вимог є обґрунтованими.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору 2422,40 грн.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд у своїй постанові від 24 листопада 2021 року по справі № 420/1109/20 зазначив: «Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Судом досліджено долучені до позову договір про надання правової допомоги, укладений 02.07.2024 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявку надання юридичної допомоги № 1866 від 01.10.2025, витяг з акту про надання юридичної допомоги від 21.10.2025 із зазначенням переліку наданих послуг, їх вартості та витраченого часу: надання консультації 3000 грн. (2 години), складення позовної заяви 6000,00 грн. (2 години).

Надаючи оцінку наведеним доказам, суд звертає увагу на певній завищеності вартості наданих послуг) за критеріями складності спору, значення для дієвого відстоювання інтересів довірителів в розрізі захисту порушеного права.

З огляду на складність справи, виходячи з принципу розумності та справедливості суд вважає за необхідне зменшити суму витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою в частинах надання консультації, складення позовної заяви, визначивши їх на загальному рівні 2000,00 грн.

За таких обставин, суд стягує з відповідача на користь позивача 2000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», , адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, заборгованість за договором № 00-9221598 в сумі 15 730,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 5300,00 грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 10 165,00 грн. та заборгованості за комісією - 265,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов