Справа № 459/322/20 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-з/811/12/26 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

розглянувши заяви ОСОБА_1 , адресовані окремим суддям Львівського апеляційного суду, а саме: Цяцяку Р.П., Ванівському О.М. та Шереметі Н.О., про «виправлення допущеної судом помилки»,

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2021 року постановою Львівського апеляційного суду було задоволено апеляційну скаргу Пащука Артема Ігоровича, представника ОСОБА_2 , на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 27 січня 2021 року, ухвалене згаданим судом першої інстанції по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 27 січня 2021 року було скасовано та ухвалено нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог до ОСОБА_2 .

09 червня 2025 року адвокат Пащук А.І., представник відповідача (апелянта) ОСОБА_2 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

01 липня 2025 року позивач ОСОБА_1 отримав згадану вище заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат та судову повістку про виклик його в судове засідання, призначене на 29 вересня 2025 року по розгляду цієї заяви.

За змістом положень, які викладені у статті 178 ЦПК України, заперечення проти (в нашому випадку) заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат викладаються у відзиві, і у разі ненадання відзиву суд має право вирішити питання (в нашому випадку про розподіл судових витрат) за наявними матеріалами справи.

29 вересня 2025 року позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився і про причини такої неявки суд не повідомив, однак подав до суду Заяву, у якій просив «закрити провадження у даній справі» «враховуючи, що термін подачі заяви закінчився»: жодної згадки про те, що заявник є особою з інвалідністю 2 групи ця Заява не містила.

29 вересня 2025 року додатковою постановою Львівського апеляційного суду згадану вище заяву представника відповідача (апелянта) було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 4 414 грн. 20 коп. сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 11 грудня 2025 року ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на додаткову постановою Львівського апеляційного суду від 29 вересня 2025 року і 09 січня 2026 року ОСОБА_1 подав до суду Заяву про перегляд додаткової постанови Львівського апеляційного суду від 29 вересня 2025 року «за нововиявленими обставинами»: з посиланням на те, що «суд апеляційної інстанції не врахував (заявника) статусу інваліда ІІ групи».

14 січня 2026 року ухвалою Львівського апеляційного суду заяву ОСОБА_1 про перегляд додаткової постанови Львівського апеляційного суду від 29 вересня 2025 року за нововиявленими обставинами було залишено без руху та надано заявнику десятиденний строк для усунення її недоліків, а саме: наведення обставин, які визначаються частиною 2 статті 423 ЦПК України, як нововиявлені і такими, що можуть бути підставою для перегляду судового рішення.

19 січня 2026 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про усунення недоліків: без наведення у ній обставин, які визначаються частиною 2 статті 423 ЦПК України, як нововиявлені і такі, що можуть бути підставою для перегляду судового рішення, у зв`язку з чим ухвалою Львівського апеляційного суду від 26 січня 2026 року йому було повернуто подану ним заяву про перегляд за нововиявленими обставинами додаткової постанови Львівського апеляційного суду від 29 вересня 2025 року та роз`яснено право оскаржити цю ухвалу у касаційному порядку.

Натомість, 28 січня 2026 року ОСОБА_1 подав до Львівського апеляційного суду три заяви, адресовані окремим суддям Львівського апеляційного суду, а саме: ОСОБА_3 , Ванівському О.М. та Шереметі Н.О., про «виправлення допущеної судом помилки», у яких він просить «переглянути своє рішення» (слід розуміти - додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 29 вересня 2025 року про стягнення з нього на користь відповідача сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги).

В той же час, частиною 8 статті 268 ЦПК України встановлено, що після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення, крім випадків, визначених цим Кодексом. В заявах ОСОБА_1 не наведено «випадків, визначених цим Кодексом», які могли б слугувати правовою підставою для скасування згаданої вище додаткової постанови Львівського апеляційного суду від 29 вересня 2025 року.

Керуючись ст.ст. 185, 368, 381 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

У Х В А Л И В:

Повернути ОСОБА_1 подані ним заяви про «виправлення допущеної судом помилки».

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повну ухвалу складено 04 лютого 2026 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.