Справа № 401/1349/21
Провадження № 4-с/456/4/2026
УХВАЛА

іменем України

20 лютого 2026 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрий скаргу ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою та просить визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича від 22.12.2025 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу. Покликається на те, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2025 року по справі № 401/1349/21 ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 29197030 грн. грошової компенсації вартості частини внесків до статуних капіталів, які належать ОСОБА_1 в підприємствах: ТОВ «Продпостач» (), ПП «Кода» (), ТОВ «Сан енерджі парк» (), ТОВ «Каштан» (), ТОВ «Техінвестпостач» (), ТОВ «Дослідно- механічний завод «Карпати» (), ТОВ «Адорія» (), ТОВ «Керуюча компанія «Тіп-Груп» (), ТОВ «Грандмоторс А» (), ТОВ «Завод композиційних матеріалів» (), ТОВ «Торговий дім Карпати HP» (), ТОВ «Карпати спецодяг» (). Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7718 грн. сплаченого судового збору.

26.06.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським Олексієм Анатолійовичем відкрито виконавче провадження № 78468538 щодо примусового виконання виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівського області від 19.05.2025р. по справі № 401/1349/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 29197030 грн. грошової компенсації вартості частини внесків до статуних капіталів, які належать ОСОБА_1 в підприємствах.

22.12.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, якою передано стягувачу ОСОБА_2 наступне майно: житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, загальною площею 299,5 кв.м., житловою площею 144,2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,1597 га, кадастровий номер :02:005:0151; земельна ділянка, загальною площею 0,1597 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, кадастровий номер: :02:005:0151, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Майно передано стягувачу в рахунок часткового погашення суми боргу в розмірі 13 973 274,00 грн.

Проте постанову винесено з порушенням норм чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний передусім звернути стягнення на кошти боржника. Згідно з ч. 5 цієї ж статті, стягнення на об`єкти нерухомого майна звертається лише у разі відсутності у боржника достатніх коштів або рухомого майна.

На момент проведення аукціонів та передачі майна на рахунку скаржника у АБ «УКРГАЗБАНК» перебували грошові кошти, що значною мірою покривали розмір боргу. Виконавець мав доступ до цієї інформації через автоматизовану систему виконавчого провадження (АСВП), проте умисно проігнорував наявність ліквідних коштів, надавши перевагу найбільш обтяжливому способу виконання реалізації єдиного житла. Механізм передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу передбачений ст. 61 Закону, не може застосовуватися автоматично, якщо виконавець не вжив усіх залежних від нього заходів щодо пошуку та стягнення грошових коштів. Передача майна за 70% вартості за наявності грошей на рахунку призводить до безпідставного збагачення стягувача та завдання скаржнику значних матеріальних збитків у розмірі 30% вартості будинку.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній обставини та просив скаргу задоволити.

Представник приватного виконавця Жарчинського О.А. Косяк Н.В. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги.

Представник стягувача ОСОБА_2 ОСОБА_4 подав клопотання, в якому просив скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського О.А. повернути скаржнику без розгляду. Покликається на те, що скаржником скаргу подано без додержання вимог частин третьої та четвертої статті 448 ЦПК України, зокрема у тексті скарги боржника ОСОБА_1 відсутні: відомості про наявність або відсутність електронного кабінету скаржника; відомості про наявність або відсутність електронного кабінету приватного виконавця Жарчинського О.А. та стягувача ОСОБА_2 ; ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження; реквізити виконавчого документа. Скарга не містить реквізитів постанови приватного виконавця, яку скаржник просить визнати протиправною та скасувати. Окрім того, до скарги не додано доказів направлення копії скарги та доданих до неї матеріалів стягувачу ОСОБА_2 , яка не має електронного кабінету та якій у зв`язку із цим копія скарги мала бути направлена поштою.

Згідно ч.5 ст.448 ЦПК України, суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду протягом чотирьох днів після її надходження до суду. Таким чином, скарга боржника ОСОБА_1 має бути йому повернута безрозгляду на підставі названої норми процесуального закону.

Крім того, згідно ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновкищодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду,враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно висновку, що викладений у постанові Верховного Суду України від 14червня 2017 у справі №6-1804цс16, оскарження дій державного виконавця (акту пропередачу майна стягувачу) не забезпечує захисту прав на нерухомість. Для захиступрав на майно, на яке звернено стягнення, слід звертатися з позовом у порядкупозовного провадження.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційногоцивільного суду від 11 грудня 2023 року у справі №463/13099/21 зроблено висновок,що вимоги про оспорення акту та постанови про передачу майна стягувачу у рахунокпогашення боргу є спором про право цивільне, пов`язані, зокрема, з належністюмайна особі, незалежно від того, хто оспорює такі акти та постанови (боржник чиінша заінтересована особа).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2021 року у справі №727/2176/20 вказано, що у справі, що переглядається, предметом скарги є дії та рішення державного виконавця щодо винесення постанови та складання акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Враховуючи, що вимоги скарги на дії державного виконавця щодо винесення постанови та складання акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу спрямовані на втрату чинності цих документів, які пов`язані з реалізацією арештованого майна боржника, що є підставою для виникнення прав та обов`язків інших осіб, до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав. При цьому,ефективним способом захисту прав стягувача є пред`явлення до суду позову іззалученням до участі у справі інших стягувачів, боржника та державного виконавцяяк відповідачів, а не у порядку судового контролю за виконанням судовихрішень. Тому зазначені вимоги скарги мають вирішуватися в порядку позовногопровадження, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень, узв`язку із цим скаргу в цій частині належить залишити без розгляду.

Таким чином, усталена правова позиція Верховного Суду полягає в тому, що скарги на дії виконавця щодовинесення постанови та складання акту про передачу майна стягувачу в рахунокпогашення боргу мають вирішуватися в порядку позовного провадження, а не упорядку судового контролю за виконанням судових рішень, у зв`язку із цимтакі скарги належить залишати без розгляду.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що скаргу слід залишити без розгляду.

Судом встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.08.2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя позов задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 29197030 грн. грошової компенсації вартості частини внесків до статуних капіталів, які належать ОСОБА_1 в підприємствах: ТОВ «Продпостач» (), ПП «Кода» (), ТОВ «Сан енерджі парк» (), ТОВ «Каштан» (), ТОВ «Техінвестпостач» (), ТОВ «Дослідно-механічний завод «Карпати» (), ТОВ «Адорія» (), ТОВ «Керуюча компанія «Тіп-Груп» (), ТОВ «Грандмоторс А» (), ТОВ «Завод композиційних матеріалів» (), ТОВ «Торговий дім Карпати HP» (),ТОВ «Карпати спецодяг» ().

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича від 22.12.2025 року постановлено передати стягувачу ОСОБА_2 в рахунок часткового погашення заборгованості за виконавчим листом №401/1349/21 від 19.05.2025, що видав Стрийський міськрайонний суд Львівської області, наступне майно: житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, загальною площею 299,5 кв.м, житловою площею 144,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,1597 га, кадастровий номер :02:005:0151; земельну ділянку, загальною площею 0,1597 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, кадастровий номер: :02:005:0151, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,що належить боржнику: ОСОБА_1 . Майно передається стягувану в рахунок часткового погашення суми боргу у розмірі 13973274,00 грн.

Згідно п.2 ч.4 ст.448 ЦПК України, до скарги додаються докази направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Однак, скаржник ОСОБА_1 до скарги не додав доказів поштового направлення копії скарги та доданих до неї матеріалів стягувачу ОСОБА_2 , яка не має електронного кабінету, тому скаргу боржника ОСОБА_1 слід йому повернути безрозгляду.

Згідно ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновкищодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду,враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно висновку, що викладений у постанові Верховного Суду України від 14червня 2017 у справі №6-1804цс16, оскарження дій державного виконавця (акт пропередачу майна стягувачу) не забезпечує захисту прав на нерухомість. Для захиступрав на майно, на яке звернено стягнення, слід звертатися з позовом у порядкупозовного провадження.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційногоцивільного суду від 11 грудня 2023 року у справі №463/13099/21 зроблено висновок,що вимоги про оспорення акту та постанови про передачу майна стягувачу у рахунокпогашення боргу є спором про право цивільне, пов`язані, зокрема, з належністюмайна особі, незалежно від того, хто оспорює такі акти та постанови (боржник чиінша заінтересована особа).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2021 року у справі №727/2176/20 вказано, що у справі, що переглядається, предметом скарги є дії та рішення державного виконавця щодо винесення постанови та складання акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Враховуючи, що вимоги скарги на дії державного виконавця щодо винесення постанови та складання акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу спрямовані на втрату чинності цих документів, які пов`язані з реалізацією арештованого майна боржника, що є підставою для виникнення прав та обов`язків інших осіб, до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав. При цьому,ефективним способом захисту прав стягувача є пред`явлення до суду позову іззалученням до участі у справі інших стягувачів, боржника та державного виконавцяяк відповідачів, а не у порядку судового контролю за виконанням судовихрішень. Тому зазначені вимоги скарги мають вирішуватися в порядку позовногопровадження, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень, узв`язку із цим скаргу в цій частині належить залишити без розгляду.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 27листопада 2024 року у справі №2-3086/11.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду, що скарги на дії виконавця щодовинесення постанови та складання акту про передачу майна стягувачу в рахунокпогашення боргу мають вирішуватися в порядку позовного провадження, а не упорядку судового контролю за виконанням судових рішень, а тому суд вважає необхідним скаргу ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 259, 448 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 24.02.2026 року.

Головуючий суддя С. С. Сас