Дата документу 02.02.2026
Справа № 334/141/26
Провадження № 2-н/334/31/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року суддя Дніпровський районний суд м. Запоріжжя Філіпова І.М. розглянувши заяву Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, -

встановив:

До Дніпровського районного суду м. Запоріжжя для людей Запоріжжя» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення та судового збору.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суддя доходить висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Як вбачається з поданої заяви про видачу судового наказу, заявлено вимогу про стягнення з боржників з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі змісту ч.5 ст.165 ЦПК України вбачається, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимог ч.5 ст.165 ЦПК України, судом направлено запит до ЗМР Департаменту адміністративних послуг про реєстрацію місця проживання для встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання боржників.

30.01.2025 до суду надійшла відповідь з Запорізької міської ради Департаменту адміністративних послуг від 21.01.2026 за № 06.4-02/02/679, проте, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 23.07.1996 по 25.09.2019. Знято з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог заявлених стягувачем по суті.

Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, та встановлення обставин спливу позовної давності щодо заявленої вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права, щодо спливу позовної давності, в тому числі щодо наявності прострочення виконання зобов`язання боржником (зокрема, з метою визначення періоду, який знаходиться в межах позовної давності). Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження.

Законом не передбачено обов`язку суду здійснювати перерахунок заявлених вимог та право суду видавати судовий наказ в частині заборгованості, заявленої в межах конкретного виду вимоги, так як у протилежному випадку суд, буде здійснювати розгляд вимог у порядку, який притаманний для позовного провадження, що суперечить цільовому призначенню інституту наказного провадження.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржників, а не до кожного з них окремо з визначенням конкретної суми заборгованості щодо кожного з них, приходжу до висновку, що у зв`язку з отриманням судом інформації, згідно якої один боржник помер, а інші два боржники зареєстровані за вказаною адресою, то суд позбавлений права видати судовий наказ про стягнення заборгованості з усіх боржників солідарно.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя також відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Оскільки боржник ОСОБА_4 помер, то у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити, оскільки вбачається спір про право щодо встановлення спадкоємців померлого боржника та пред`явлення до них відповідних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 161, 165, 166, 167, 258, 260, 353, 354 ЦПК України -

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення та судового збору.

Роз`яснити заявникові, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі невручення ухвали суду у день її складення, вони мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення учаснику. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Філіпова І. М.