Провадження № 2/557/50/2026
Справа № 557/832/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тишкуна П.В.

секретар судового засідання Гуменюк Н.П.

за участю: позивач ОСОБА_1

представника позивача адвоката Геруса Б.І.

представника відповідача адвоката Затинного С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Гоща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Гощанської селищної ради, про визначення місця проживання дітей

ВСТАНОВИВ:

І. Суть спору

Представник-адвокат Герус Б.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю.

ІІ. Стислий виклад позицій учасників справи.

А. Позиція позивача

Представник на обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 09 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №21. Від шлюбу мають двоє дітей: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 25.03.2025, яке набрало законної сили 30 квітня 2025, справа 557/150/25, шлюб між сторонами розірвано.

З 2024 року сторони у справі фактично разом не проживають, відповідач не цікавиться вихованням своїх дітей і лише час від часу надавав кошти на їх утримання, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вирішувала питання про стягнення з нього аліментів на утримання малолітніх дітей в судовому порядку. У рішенні суду від 29.01.2025, прийнятому за результатом розгляду позову ОСОБА_1 про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з матір`ю та фактично перебувають на її утриманні.

Оскільки на даний час судом вирішується питання щодо поділу майна подружжя, а саме житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , то постає питання щодо майбутньої зміни місця проживання дітей, тому що неповнолітні діти зареєстровані у вказаному житловому будинку.

Однак відповідач по справі, в процесі спілкування щодо зміни місця реєстрації дітей, не надає згоди на те, щоб дітей приписали разом з матір`ю та відмовляється йти до органу реєстрації щоб змінити адресу дітей.

З урахування якнайкращих інтересів неповнолітніх дітей, враховуючи їх вік, позивач вважає, що їх місце проживання необхідно визначити разом з матір`ю, оскільки з нею діти будуть зростати у благополучній атмосфері, повноцінно розвиватися та не зазнавати негативного впливу, при цьому всі відповідні умови для повноцінного та гармонійного розвитку дітей створені. Разом з тим, позивач не чинитиме жодних перешкод у спілкуванні дітей з батьком у разі виявлення бажання в останнього і готова усіма силами сприяти тому, щоб діти через розлучення батьків не були позбавлені піклування батька.

Б. Позиція відповідача.

26.06.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що дійсно вони з позивачем перебували у шлюбі, який на даний час розірвано. Оскільки між ними не було досягнуто згоди щодо способів утримання спільних неповнолітніх дітей, з нього в судовому порядку було стягнуто на користь позивача кошти на їх утримання. Під час шлюбу вони з колишньою дружиною придбали житловий будинок в АДРЕСА_1 , титульним власником якого у документах зазначена позивач. На даний час судом вирішується його позов щодо поділу спільного майна подружжя, у якому він ставить питання про виділ кожному із співвласників у приватну власність по 1/2 частині вказаного житлового будинку та земельної ділянки. Ним надано суду документи на підтвердження того, що вони з позивачем та їх неповнолітні діти проживають та зареєстровані у житловому будинку за вказаною адресою, тобто мають спільне місце проживання. Матеріали справи не містять доказів того, що позивач або їхні діти змінюють своє місце проживання. Зазначає, що наявність спору про поділ майна, не є підставою для визначення місця проживання дітей з позивачем, оскільки навіть у разі поділу майна, це не приведе до зміни його статусу. Відповідач просить врахувати, що позивачем не наведено обставин, які б вказували на наявність спору між ними щодо місця проживання спільних дітей. Позивач не зверталась до нього з питанням зміни місця проживання дітей, про такий намір до відома не ставила і, у разі окремого проживання у майбутньому, він не матиме заперечень щодо проживання дітей з матір`ю та добровільно надасть згоду в органах реєстрації щодо зміни їх місця проживання. Позивачем не обгрунтовано та не надано доказів порушення її прав та інтересів і оскільки спір між ними з приводу місця проживання дітей відсутній, вважає позовні вимоги безпідставними і просить у їх задоволенні відмовити.

ІІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 23.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Гощанської селищної ради.

Протокольною ухвалою 23.07.2025 підготовче судове засідання відкладено, у зв`язку з неявкою представника третьої особи, неповідомлення ним про причини неявки та неподання висновку щодо розв`язання спору.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 02.09.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Протокольними ухвалами 05.11.2025, 27.11.2025 судові засідання відкладено за клопотаннями сторін.

24.12.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення.

Ухвалою суду від 29.12.2025 було поновлено судовий розгляд у справі та призначено судове засідання на 23.01.2026.

Згідно з ч. 1 ст.244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. Відтак, суд 23.01.2026 перейшов до стадії ухвалення рішення.

Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.

Позивач та його представник -адвокат Герус Б.І. в судовому засідання позов підтримали , з підстав викладених у ньому та просили задовольнити.

Позивач в судовому засідання зазначила, що після вирішення спору про поділ майна, вона має намір продати свою частину житлового будинку, а тому має намір зареєструватись разом з дітьми у своїх батьків. Вважає, що це є достатньою підставою для вирішення питання про визначення місця проживання дітей з нею.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача - адвокат Затинний С.С. в судовому засідання позову не визнав і просив у його задоволення відмовити, оскільки між сторонами фактично відсутній спір з приводу місця проживання дітей.

В судовому засіданні представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- органу опіки і піклування Гощанської селищної ради ОСОБА_5 підтримала висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, дійшов до наступного висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

IV Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 09 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №21, свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , видане відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції. Даний шлюб розірвано рішенням Гощанського районного суду від 25.03.2025 у справі 557/150/25, яке набрало законної сили.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 , які видані виконавчим комітетом Великомежирицької сільської ради Корецького району Рівненської області.

За заявою ОСОБА_1 , 27.02.2025 Гошанським районним судом було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх заробітків (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх малолітні діти зареєстровані та проживають у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . На підтвердження цих обставин сторонами було надано суду витяги з реєстру територіальної громади від 09.10.2023 та 27.05.2025, акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 28.01.2025 №05-28/29.

Даний житловий будинок сторони придбали у власність під час перебування у шлюбі і на розгляді Гощанського районного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, зокрема і житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та виділ йому у приватну власність 1/2 частини даного нерухомого майна.

Відповідачем також надано суду довідки, видані Гощанським закладом дошкільної освіти (ясла-садок) «Малятко» від 22.05.2025 за №21 та Гощанським ліцеєм Гощанської селищної ради від 23.05.2025 №01-23/216, згідно яких син сторін ОСОБА_6 навчається у старшій гроші дошкільного закладу, а їх донька ОСОБА_7 навчається у 3 класі ліцею.

У травні 2025 року позивач, посилаючись на те, що з відповідачем вони з 2024 року фактично разом не проживають, звернулась до Гощанського районного суду з позовом про визначення місця проживання дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з нею. Також в обгрунтування своїх вимог вона посилається на те, що відповідач виховання дітей не цікавиться, час від часу надає кошти на їх утримання.

Відповідачем надано суду довідку про доходи, яка була видана ФОП ОСОБА_8 , і згідно якої загальна сума його доходу з 01.10.2024 по 31.03.2025, без урахування аліментів, склала 48000 грн., а також довідку за №7421, видану 06.06.2025 Гощанським ВДВС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУМЮ, з якої вбачається, що заборгованість по сплаті відповідачем аліментів на користь позивача станом на 31.05.2025 відсутня.

20 травня 2025 ФОП ОСОБА_8 надано характеристику на водія ОСОБА_2 , відповідно до якої він за місцем роботи характеризується позитивно, як відповідальний, ввічливий та уважний працівник.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Сімейним кодексом України (далі - СК України).

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України "Про охорону дитинства").

Згідно статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно правових позицій Верховного Суду, у спорах між батьками про визначення місця проживання дитини зауважено, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, тому передусім мають бути визначені та враховані інтереси дитини з огляду на об`єктивні обставини спору, а вже тільки потім права батьків. Щодо врахування думки дитини при визначенні місця її проживання наголошено, що, визначаючи місце проживання дитини, суд може врахувати її думку щодо проживання з одним із батьків, проте згода дитини на проживання з одним з батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо вона не буде відповідати і сприяти захисту прав та інтересів дитини. Стосовно участі органів опіки та піклування при визначенні місця проживання дитини зазначено, що рішення суду лише щодо розірвання шлюбу не є судовим рішенням, яке стосується визначення місця проживання дитини. Участь органів опіки та піклування обов`язкова при розгляді справ про визначення місця проживання дитини, інакше рішення суду, яким, зокрема, також вирішено питання місця проживання дитини, але без участі органів опіки та піклування, не може бути враховане як рішення про визначення місця проживання дитини.

При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди, насамперед, мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Органом опіки та піклування Гощанської селищної ради підготовлено висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей сторін у справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Що стосується заперечення відповідача щодо відсутності спору між батьками про місце проживання дитини та відсутність порушеного права позивача, як підставу для відмову у задоволенні позову, суд вважає їх необґрунтованими. Самі заперечення проти позову та відсутність укладеної між сторонами угоди щодо місця проживання та узгодженого порядку виховання дитини свідчить про наявність спору, який вирішується судом.

Відсутність спору характеризується тим, що між сторонами не залишається неврегульованих питань, а тому задоволення матеріально-правової вимоги позивача за такої ситуації є недоцільним та таким, що не призведе до виникнення бажаних позивачем наслідків, які вже досягнуті сторонами з урахуванням їх домовленості між собою.

Натомість у справі, яка розглядається, саме по собі пред`явлення позивачкою позову про визначення місця проживання дітей з матір`ю та подальше заперечення відповідачем проти позовних вимог дає підстави для висновку, що між сторонами наявні неврегульовані питання щодо визначення місця проживання дітей. Суд наголошує на тому, що відсутність задокументованих заперечень з боку батька щодо проживання дітей разом з матір`ю на момент пред`явлення позову про визначення місця проживання дітей не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору в такій справі. Окрім цього, суд приймає до увагу те, що відповідач ОСОБА_2 не з`явився на засідання комісії з питань захисту дитини виконавчого комітету селищної ради будучи належним чином повідомленим про дату та час його проведення. Будь яких пояснень з приводу визначення місця проживання дитини комісії не надав.

Вирішуючи спір, враховуючи наведені норми матеріального права, у повному обсязі, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, думку дітей, щодо яких вирішується питання про визначення місця прожваиння, а також те, що ОСОБА_1 створила всі умови для проживання, виховання та розвитку дітей, суд дійшов висновку про визначення місця проживання дітей сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 і це відповідатиме інтересам дітей. Відтак, на думку суду, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

При цьому, це не впливатиме на їх взаємовідносини з батьком, оскільки визначення місця проживання дитини з однім із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків.

Батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дітей, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дітей, стан їх розвитку, незалежно від того з ким діти будуть проживати. В разі зміни обставин у відносинах сторін спору, а в першу чергу, відносин між батьками, визначене у цій справі місце проживання дітей може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку.

Також, у порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

На підставі ст.ст. 141, 161 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 142, 211, 247, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Гощанської селищної ради, про визначення місця проживання дітей задовольнити.

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. сплаченого нею судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа:Орган опіки та піклування Гощанської селищної ради, с-ще Гоща, вул. Незалежності, 72А, .

Суддя П.В.Тишкун