Справа № 2-1925/10
Провадження № 6/635/68/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бобко Т.В.

секретар судових засідань Загайко Г.Я.,

учасники справи: заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент»,

боржник ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого документа,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Брайт Інвестмент», в інтересах якого діє представник Кириченко О.М., через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» звернулось до суду із заявою, якою просить:

-замінити сторону стягувача з ПАТ КБ «Надра», як вибулої сторони на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент», , у виконавчому листі по цивільній справі № 2-1925/10, виданому на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області;

-видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-1925/10 в частині рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості по кредиту у сумі 79935,22 гривень.

На обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09 червня 2010 року по цивільній справі №2-1925/10 позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором кредиту у сумі 79935,22 гривні та 779,35 гривень судового збору.

Згідно з договором № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року право вимоги за кредитним договором № 6/5/20/2007/980- К/1193 від 01 червня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Надра» та позичальником ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» згідно з договором № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30 вересня 2020 року, відступило права вимоги за кредитним договором № 6/5/20/2007/980-К/1193 від 01 червня 2007 року на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» разом з усіма додатками до нього (у тому числі графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Представник стягувача зазначає, що без заміни сторони стягувача у виконавчих листах правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно з Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

При перевірці матеріалів кредитної справи № 6/5/20/2007/980-К/1193 від 01 червня 2007 року, яка була передана ТОВ «Брайт Інвестмент», було встановлено, що оригінали виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1 відсутні. ТОВ «Брайт Інвестмент» на адресу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» направило лист з клопотанням повідомити про наявність оригіналів вищезазначених виконавчих листів та в разі їх відсутності звернутись до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із запитом щодо наявності їх у фонді.

На адресу ТОВ «Брайт Інвестмент» надійшов лист-відповідь від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про відсутність оригіналів виконавчих листів разом із запитом та відповіддю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з відповіддю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28 липня 2025 року за вих. № 60-6879/25, на адресу Фонду та/або ПАТ КБ «Надра» оригінали виконавчих листів по справі № 2-1925/10 про стягнення з боржника ОСОБА_1 не надходили.

06 листопада 2025 року ТОВ «Брайт Інвестмент» направило запит до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо наявності виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1925/10 стосовно боржника ОСОБА_1 .

З інформації Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13 листопада 2025 року за вих. №36837/44397-2625/15.6 стало відомо, що на виконанні у Харківському відділі державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області перебувало ВП №50173905 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1925/10, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості у розмірі 79 935,22 гривень.

01 жовтня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 7 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

ТОВ «Брайт Інвестмент» зробило запит до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області щодо перебування виконавчого листа №2-1925/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра».

Зі змісту відповіді слідує, що Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області відмовив у наданні інформації у зв`язку з тим, що ТОВ «Брайт Інвестмент» не є стороною у виконавчому проваджені. Крім того, відповідно до пункту 2 Розділу 10 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки.

ТОВ «Брайт Інвестмент» не може надати до суду відомості щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2-1925/10, оскільки станом на звітну дату сторону у виконавчому листі у справі №2-1925/10 з примусового виконання рішення Харківського районного суду Харківської області по справі №2-1925/10 не замінено з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «Брайт Інвестмент» у розумінні статті 15 Закону України «Про виконавче провадження станом на звітну дату ТОВ «Брайт Інвестмент» не є стороною виконавчого провадження.

До моменту заміни стягувача у виконавчому провадженні ТОВ «Брайт Інвестмент» не має змоги користуватись правами стягувача.

На теперішній час, згідно з Інформацією з сайту: https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors Автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень де боржником є ОСОБА_1 , а стягувач ПАТ КБ «Надра» - не знайдено. Отже, вищевикладене свідчить про втрату оригіналу виконавчого листа № 2-1925/10, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з боржника ОСОБА_1 .

Виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_1 завершене 01 жовтня 2020 року, а відповідно строк пред`явлення його до виконання мав би закінчитися 01 жовтня 2023 року. Разом з цим, відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки строк пред`явлення виконавчого листа №2-1925/10 виданого Харківським районним судом Харківської області на суму 79935,22 гривень перервався шляхом пред`явлення його до виконання, та станом на момент звернення до суду із даною заявою воєнний стан в Україні не скасований, а відтак строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1925/10, виданого Харківським районним судом Харківської області на суму 79935,22 гривень про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ Надра», не закінчився, а отже ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулось із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, строк пред`явлення до виконання за яким не сплив.

Представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» Кириченко О.М. у судове засідання не з`явилася, в заяві про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого документа просила здійснювати розгляд справи за відсутності представника заявника.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09 червня 2010 року задоволені позовні вимоги ВАТ КБ «Надра», стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за договором кредиту у сумі 79935,22 гривень, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» витрати по сплаті держмита у сумі 779,35 гривень, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 250 гривень. Рішення набрало законної сили.

Згідно Інформації за результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП, 17 лютого 2016 року відкрито виконавче провадження № 50173905, боржник ОСОБА_1 , стягувач ПАТ «КБ «Надра», стан виконавчого провадження - завершено.

Як повідомив орган державної виконавчої служби, на виконанні в Харківському відділі державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебували виконавчі провадження № 50173905, № 37829709 з примусового виконання виконавчих листів № 2-1925/10, виданих Харківським районним судом Харківської області на підставі вищезазначеного рішення суду про стягнення заборгованості на користь ВАТ КБ «НАДРА», за яким боржником є ОСОБА_1 , які були завершені 01 жовтня 2020 року на підставі пункту 7 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та 04 грудня 2014 на підставі пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження (в редакції закону, яка діяла на момент винесення постанови) відповідно.

Згідно з договором №GL48N718070_blank про відступлення права вимоги від 05 серпня 2020 року, укладеному між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 ЦК України (індекс інфляції, 3,0% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із боржниками, тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № l до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

Відповідно до додатку № 1 до Договору № GL48N718070_blank про відступлення права вимоги від 05 серпня 2020 року, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6/5/20/2007/980-К/1193 від 01 червня 2007 року.

Згідно з договором №GL48N718070_blank_08 про відступлення права вимоги від 17 серпня 2021 року, укладеному між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент», за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку № 1 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із боржниками, тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № l до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

Відповідно до додатку №1 до Договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення права вимоги від 30 вересня 2020 року, ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6/5/20/2007/980-К/1193 від 01 червня 2007 року.

Договір №GL48N718070_blank про відступлення права вимоги від 05 серпня 2020 року та договір №GL48N718070_blank_08 про відступлення права вимоги від 17 серпня 2021 року підписані сторонами і скріплені печатками. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо розірвання або визнання недійсними вказаних договорів відступлення права вимоги.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, судом встановлено, що ПАТ КБ «Надра» відступило право вимоги до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», після чого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило право вимоги до ТОВ «Брайт Інвестмент», яке в свою чергу набуло право вимоги в тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 6/5/20/2007/980-К/1193 від 01 червня 2007 року.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частин 1,5 статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини 1 статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Саме такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 та в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Отже, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача в даному випадку відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на ту обставину, що виконавче провадження завершено рішення суду на цей час не виконано, виконавчий лист було повернуто стягувачу без виконання на підставі пункту 7 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», суд висновує про наявність підстав для задоволення вимог заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі його правонаступником.

Щодо строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд вважає за необхідне зазначити таке.

В силу пункту 1 частини 1, частини 2 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

5 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як передбачено пунктом 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Із положень підпункту 4 пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII слідує, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.

За загальним правилом виконавчі листи суду можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання переривається внаслідок пред`явлення його до виконання. У разі повернення виконавчого листа стягувачу через неможливість виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Перебіг цього строку у даному випадку перервався та розпочався 01 жовтня 2020 року, тобто з часу повернення державним виконавцем виконавчого листа стягувачу, та мав закінчитися 01 жовтня 2023 року. У зв`язку з введенням із 24 лютого 2022 року на всій території України воєнного стану трирічний строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1925/10 щодо боржника ОСОБА_1 перервався.

Отже, 18 листопада 2025 року ТОВ «Брайт Інвестмент» подало суду заяву про видачу дубліката виконавчого листа в межах строку пред`явлення його до виконання.

Щодо видачі дубліката виконавчого документа, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 2 ЦПК України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад цивільного судочинства.

Як передбачено частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

В силу підпункту 17.4 пункту 17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, нова редакція якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 Цивільного кодексу України застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини, яка застосовується українськими судами як джерело права.

Із положень статті 6 Конвенції слідує, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Згідно з практикою ЄСПЛ звернення до суду було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява №18357/91, пункт 40).

Чинне законодавство закріплює принцип обов`язковості судового рішення, що набрало законної сили. Обов`язковість судового рішення поширюється як на осіб, які брали участь у справі, так і будь-яких інших осіб та організацій.

Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано судове рішення, на підставі якого його видано, та чи не втратило це рішення законної сили. При цьому сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено (постанова Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №635/2225/13-ц).

Зі змісту листа Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 82275 від 30 вересня 2025 року, листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28 липня 2025 року № 60-6879/25 виконавчий лист № 1-1925/10 щодо боржника ОСОБА_1 та інформації, наданої заявником ТОВ «Брайт Інвестмент», слідує, що виконавчий лист відсутній як у відділі державної виконавчої служби, так і у стягувача, та при відступленні права вимоги заявнику не передавався, що з достатньої вірогідністю свідчить про його втрату.

Відтак оригінал цього виконавчого листа втрачено, а тому мають місце підстави для видачі судом його дублікату.

На підставі викладено, керуючись статями 247, 442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі та про видачу дублікату виконавчого листа .

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» його правонаступником товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» у виконавчому листі № 2-1925/10, виданому Харківським районним судом Харківської області на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 09 червня 2010 року по справі за позовом відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-1925/10 (провадження: № 6/635/68/2026), виданого Харківським районним судом Харківської області на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 09 червня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованості за договором кредиту в сумі 79935,22 гривень.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Т.В. Бобко