Справа № 352/216/26
Провадження № 2/352/562/26
У Х В А Л А

"02" лютого 2026 р. м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Струтинський Р. Р., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

у с т а н о в и в :

До Тисменицького районного суду 30.01.2026 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно до ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18).

Оскільки позивачкою заявлено дві вимоги майнового характеру, а тому останній необхідно сплатити судовий збір окремо за відшкодування матеріальної шкоди та окремо за відшкодування моральної шкоди.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що при зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1331,20 грн., що підтверджується квитанцією 1.205593626.1 від 26.01.2026, тобто за одну вимогу.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1331,20 грн.

Таким чином, позивачці слід сплатити судовий збір у розмірі 1331,20 грн за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Тисмениця/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37951998, Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0009666, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Згідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачці строк для виправлення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 185, 260-261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без руху, надавши позивачці строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для виправлення вказаних недоліків та роз`яснивши, що у випадку невиконання вимог даної ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачці.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ