ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 січня 2026 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 738/1423/25

Головуючий у першій інстанції Парфененко О. Я.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/262/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шарапової О.Л.,

суддів Онищенко О.І., Скрипки А.А.,

з участю секретаря: Шапко В.М.

Сторони:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика»,

відповідачка: ОСОБА_1 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .

Оскаржується рішення Менського районного суду Чернігівської області від 15 вересня 2025 року, суддя Парфененко О.Я., місто Мена.

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року ТОВ «Бізнес позика» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором №479507-КС-007 про надання кредиту від 29.09.2024, що становить 45 633,74 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 21 070,52 грн, суми прострочених платежів по процентах 14 749,70 грн, суми прострочених платежів по штрафам 9 813,52 грн та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 вересня 2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладений договір № 479507-КС-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

За умовами договору позивач надає позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн на засадах строковості, поворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Зазначає, що ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання виконало та надало кредит відповідачці в розмірі 30 000,00 грн, шляхом перерахування коштів на вказану нею банківську картку. Відповідачка належним чином не виконала свої зобов`язання за вказаним договором, а лише частково сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості. У зв`язку з чим станом на 22.06.2025 виникла заборгованість у розмірі 45 633,74 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачки.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 15 вересня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» 35 820,22 грн заборгованості за договором про надання кредиту № 479507-КС-007 від 29 вересня 2024 року, яка складається із: заборгованості за кредитом 21 070,52 грн, заборгованості по процентах 14 749,70 грн. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, або зменшити суму стягнення, враховуючи часткові платежі.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що вона надіслала на адресу Менського районного суду письмові пояснення щодо непропорційності фінансових умов, порушення вимог реальної процентної ставки, графіки платежів та скриншоти з її особистого кабінету, які підтверджують добросовісність виконання нею зобов`язань, проте цей лист був отриманий судом першої інстанції вже після постановлення рішення. Крім того судом не враховані часткові платежі, які вона здійснювала в погашення заборгованості.

У відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Бізнес позика» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Менського районного суду Чернігівської області від 15 вересня 2025 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд установив таке.

Встановлено, що 29.09.2024 ТОВ «Бізнес позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 479507-КС-007 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (т. 1 а.с. 30).

29.09.2024 ОСОБА_1 прийняла (акцент) пропозицію (оферту) ТОВ «Бізнес позика» укласти договір № 479507-КС-007 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), підписавши її електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-9843 29.09.2024 14:50:42 (т. 1 а.с. 42).

29 вересня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про надання кредиту № 479507-КС-007, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів (т. 1 а.с. 20-29 зворот).

Даний договір підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-9843 29.09.2024 о 14:50:42.

Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору строк, на який надається кредит: 24 тижні.

Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1%, фіксована (п. 2.4. Кредитного договору).

Пунктом 2.5. Кредитного договору комісія за надання кредиту становить 6 000,00 грн. Нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Строк дії договору: до 16.03.2025 (п. 2.7).

Відповідно до пункту 2.11 денна процентна ставка складає 0,86 процентів.

Відповідно до пункту 2.14 договору мета (цілі) отримання кредиту - для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом.

Відповідно до наданого ТОВ «Бізнес Позика» розрахунку заборгованості за кредитом у ОСОБА_1 станом на 16.03.2025 за договором про надання кредиту від 29.09.2024 складає 45 633,74 грн, з яких: 21 070,52 грн заборгованість за кредитом; 14 749,70 грн заборгованість за відсотками; 9 813,52 заборгованість по штрафам (т. 1 а.с. 14-15 зворот).

ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника НОМЕР_1 , яка вказана позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується Підтвердженням щодо здійснення переказу коштів ТОВ «ПрофітГід» (т. 1 а.с. 56).

Згідно із повідомленням АТ «Універсал Банк» № БТ/5891 від 21.07.2025 слідує, що на ім`я ОСОБА_1 банком була емітована платіжна картка № НОМЕР_2 та згідно руху коштів за картковим рахунком вказаної платіжної картки, 29 вересня 2024 року о 14 год. 51 хв. 22 с. були зараховані грошові кошти в сумі 30 000,00 грн (деталі операції Tov Biznes Pozika) (т. 1 а.с. 155-173).

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сторони погодили всі істотні умови договору щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування позикою, розмір і тип процентної ставки. До позовної заяви позивач додав детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором, в якому всі платежі відповідачки за кредитним договором, були враховані, сума заборгованості за кредитним договором підрахована з урахуванням всіх платежів відповідачки; позичальник в період воєнного стану звільняється від сплати штрафних санкцій на користь позикодавця.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування судового рішення, оскільки судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано доказів тому, що позивачем при визначенні розміру заборгованості не були враховані будь-які проведені нею платежі. Не надано відповідачкою і власного контррозрахунку кредитної заборгованості.

З відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 4 542,00 грн.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 15 вересня 2025 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 4 542,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: