ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/9933/24

Провадження № 22-ц/820/48/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Плінська І.П.,

з участю сторін та їх представників,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Хмельницької міської ради, державного реєстратора Хмельницької міської ради Воротної Олени Іванівни про визнання недійсним та скасування рішення, скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Заворотної О.Л. від 22 серпня 2025 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, вказувала, що на підставі свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 29 січня 1991 року, посвідченого нотаріусом першої Хмельницької державної нотаріальної контори Поліщук Н.В., вона набула право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_4 .

У заповіті зазначено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який перебував у власності спадкодавця, розташований на земельній ділянці радгоспу.

Згідно земельної шнурової книги радгоспу ім. Щорса, яку передано Хмельницькій міській раді, за позивачем рахується земельна ділянка площею 0,35 га для обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Разом з тим за відповідачами, які є суміжними землекористувачами та проживають в будинку АДРЕСА_2 , згідно записів земельної шнурової книги радгоспу Щорса рахується земельна ділянка площею 0,05 га.

ОСОБА_1 звернулася до ліцензованої землевпорядної організації, яка розробила Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, площею 0,04 га, - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 та Матеріали про надання дозволу на розробку про проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 , які не було погоджено відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як суміжними землекористувачами.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06.11.2018 року в справі №686/12162/18 зобов`язано Хмельницьку міську раду винести на розгляд сесії та розглянути «Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, площею 0,04 га, - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 » та «Матеріали про надання дозволу на розробку про проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 » без погодження суміжного землекористувача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішенням Хмельницької міської ради від 21.12.2022 року №51 позивачці ОСОБА_1 затверджено «Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості» та передано у власність земельну ділянку, площею 0,040 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 .

Державним кадастровим реєстратором відділення №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 06.06.2023 року №РВ-023, підстава відмови - запроектована земельна ділянка, яка передана у власність ОСОБА_1 , перетинається із земельною ділянкою :20:001:0467, - площа співпадає на 15,1483%.

Згідно кадастрового плану, розробленого ліцензованою землевпорядною організацією ТОВ «Кайлас», площа земельної ділянки ОСОБА_1 , яка накладається (перетинається) із земельною ділянкою з кадастровим номером :20:001:0467 ( власники - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ) становить 0,0061 га.

Як з`ясувалося, рішенням Хмельницької міської ради від 28.03.2023 року №86 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою та надання земельних ділянок у власність» відповідачам по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,082 га з кадастровим номером :20:001:0467 в АДРЕСА_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарським будівель та споруд.

25 квітня 2023 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,082 га, кадастровий номер :20:001:0467, ОСОБА_3 (номер запису про право власності 50085871) та ОСОБА_2 (номер запису про право власності 50085914).

Позивачка вважає рішення Хмельницької міської ради від 28.03.2023 року №86 незаконним, оскільки воно порушує її майнові права на земельну ділянку та унеможливлює реєстрацію її права власності на земельну ділянку площею 0, 040 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель в АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, позивачка просила визнати незаконним та скасувати рішення Хмельницької міської ради від 28.03.2023 №86, скасувати запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,082 га, кадастровий номер :20:001:0467, вид власності - спільна сумісна, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), здійснений державним реєстратором Хмельницької міської ради за ОСОБА_3 - номер запису про право власності 50085871 від 25 квітня 2023 року та ОСОБА_2 - номер запису про право власності 50085914 від 25 квітня 2023 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2025 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне та задовольнити її позов. На думку апелянтки, суд першої дійшов хибного висновку про обрання нею неналежних способів захисту порушеного права. На її думку, суд першої інстанції не врахував, що жодних доказів щодо державної реєстрації прав на земельну ділянку позивачки в матеріалах справи немає. У зв`язку з набуттям в порядку спадкування права власності на житловий будинок вона вже тривалий час через протидію відповідачів та Хмельницької міської ради намагається оформити свої права на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Суд не врахував, що вона не має належно оформленого права власності на свою земельну ділянку площею 0,04 га та дійшов хибного висновку щодо можливості захисту порушених прав позивачки шляхом подання віндикаційного позову. На її думку, тягар щодо неправильних рішень по розпорядженню землею повинна нести саме Хмельницька міська рада, що прийняла незаконне рішення №86 від 28.03.2023 року.

Хмельницька міська рада двічі передала у власність з наданням правовстановлюючих документів земельну ділянку площею 91 кв.м (площа накладення), при цьому правовстановлюючі документи на власність на земельну ділянку площею 0,04 га ОСОБА_1 отримала першою, рішення Хмельницької міської ради від 21.12.2022р. №51 не оскаржувалося і не скасовувалося.

У відзиві Хмельницька міська рада просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що в зв`язку з обранням неналежного способу захисту позивачкою суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові. Позивачка не сформувала згідно ст. 79-1 ЗК України земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 400 кв.м і не зареєструвала її в Державному земельному кадастрі. Під час розгляду землевпорядної документації та передачі у власність земельної ділянки з кадастровим номером :20:001:0467 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 міською радою дотримано норми ст. 79-1 Земельного кодексу України, ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», і підстав для відмови їм не було. Скасування рішення міської ради про передачу земельної ділянки у власність відповідача та скасування запису про реєстрацію їх права власності не забезпечать позивачці можливість зареєструвати передану їй у власність земельну ділянку. Позовну вимогу про скасування реєстрації земельної ділянки відповідачів або внесення змін у її площу, межі та координати позивачка не заявляла.

У відзиві ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказують, що в зв`язку обранням неправильного способу захисту суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові. Заявлені вимоги в разі їх задоволення не забезпечать позивачці можливість зареєструвати передану їй у власність земельну ділянку. Вимоги про скасування реєстрації земельної ділянки відповідачів або внесення змін у її площу, межі та координати позивачка не заявляла.

В засіданні апеляційного суду апелянтка та її представник підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представник заперечили проти апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що ОСОБА_1 набула право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 січня 1991 року, посвідченого нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Поліщук Н.В.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06 листопада 2018 року в справі №686/12162/18 зобов`язано Хмельницьку міську раду винести на розгляд сесії та розглянути «Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, площею 0,04 га, - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 » та «Матеріали про надання дозволу на розробку про проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 » без погодження суміжних землекористувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ».

На виконання цього рішення суду рішенням Хмельницької міської ради від 21.12.2022 року №51 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» позивачці ОСОБА_1 затверджено «Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості» та передано у власність земельну ділянку, площею 0,040 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 .

Державним кадастровим реєстратором відділення №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 06.06.2023 року №РВ-023, оскільки запроектована земельна ділянка, яка передана у власність ОСОБА_1 , перетинається із земельною ділянкою :20:001:0467, - площа співпадає на 15,1483%.

Згідно кадастрового плану, розробленого ліцензованою землевпорядною організацією ТОВ «Кайлас», площа земельної ділянки ОСОБА_1 , яка накладається (перетинається) із земельною ділянкою з кадастровим номером :20:001:0467, власники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , площа накладення - 0,0061 га.

Відповідно до рішення Хмельницької міської ради від 28.03.2023 №86 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою та надання земельних ділянок у власність» відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,082 га з кадастровим номером :20:001:0467 в АДРЕСА_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарським будівель та споруд.

25 квітня 2023 року державним реєстратором Хмельницької міської ради зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,082 га, кадастровий номер :20:001:0467, ОСОБА_3 (номер запису про право власності 50085871) та ОСОБА_2 (номер запису про право власності 50085914).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обрані позивачкою способи захисту є неналежними та неефективними, скасування рішення міської ради про передачу земельної ділянки у власність відповідача та скасування запису про реєстрацію права власності відповідачів на їх земельну ділянку не забезпечать позивачці можливість зареєструвати передану їй у власність земельну ділянку. При цьому запроектована на замовлення позивачки ліцензованою землевпорядною організацією ТОВ «Кайлас» земельна ділянка лише частково накладається (перетинається) із земельною ділянкою відповідачів з кадастровим номером :20:001:0467 площа накладення складає 61 кв.м.

Згідно з ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За змістом ч.ч.1, 3-4, 9-10 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Згідно з ч.13 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема, скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17).

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц, від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 (пункт 148)).

Суд першої інстанції правильно констатував, що отримавши рішення Хмельницької міської ради від 21.12.2022 року №51 про затвердження технічної документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки площею 0,040 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , позивачка ОСОБА_1 не сформувала відповідно до норм ст. 79-1 ЗК України вказану земельну ділянку площею 400 кв.м та не зареєструвала її в Державному земельному кадастрі з підстав накладення із земельною ділянкою відповідачів.

Так, згідно кадастрового плану, розробленого ліцензованою землевпорядною організацією ТОВ «Кайлас», площа земельної ділянки ОСОБА_1 накладається (перетинається) із земельною ділянкою з кадастровим номером :20:001:0467, власники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , площа накладення - 61 кв.м.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заявлені позивачкою вимоги за цих обставин є неефективними та неналежними способами захисту, оскільки скасування рішення міської ради про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , скасування запису про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не забезпечить відновлення її порушеного права та можливість оформити своє право на передану їй у власність земельну ділянку.

Факт державної реєстрації земельної ділянки відповідачів з кадастровим номером :20:001:0467 в Державному земельному кадастрі не дозволить зареєструвати позивачці передану їй у власність земельну ділянку площею 400 кв.м.

При цьому позивачка не заявляла вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :20:001:0467 в Державному земельному кадастрі з одночасним припиненням права власності відповідачів на цю земельну ділянку, чи про внесення змін у її площу, межі та координати.

Неналежність та неефективність заявлених позивачкою способів захисту є самостійною підставою для відмови у позові.

Тож суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з неефективністю обраного способу захисту позивачкою.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відхиленням апеляційної скарги підлягають стягненню з позивачки на користь апелянтів по 5000 грн. понесених судових витрат, про неспівмірність яких сторона позивача не заявляла.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2025 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) по 5000 грн. понесених витрат на правничу професійну допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 02 лютого 2026 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк