ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/18685/25

Провадження № 22-ц/820/101/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 2 жовтня 2025 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2025 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

АТ «Універсал Банк» зазначило, що в порядку реалізації проекту «Monobank» 19 серпня 2024 року сторони уклали договір про надання банківських послуг, за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 20 000 грн, а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами. ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 3 квітня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 40 494 грн 32 коп., яка складається із 38 005 грн 03 коп. загального залишку заборгованості за тілом кредиту та 2 489 грн 29 коп. заборгованості за пенею.

За таких обставин АТ «Універсал Банк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 40 494 грн 32 коп. заборгованості за кредитним договором і 3 028 грн суми сплаченого судового збору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 2 жовтня 2025 року в позові відмовлено.

Суд керувався тим, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів укладення сторонами кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів, а також виникнення заборгованості за цим договором.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 звернувся до позивача з анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг, тобто відповідач приєднався до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартній формі. Сторони визначили, що ця анкета-заява разом із Умовами та правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту становлять укладений між ними договір про надання банківських послуг. Названі документи містять усі істотні умови кредитного договору, при цьому відповідач своїм електронним підписом підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими позивачем умовами кредитування. На виконання зобов`язання за кредитним договором банк надав ОСОБА_1 кредит, однак, останній не виконав обов`язку з повернення кредитних коштів і сплати процентів. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 не подав відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, неправильно витлумачив норми статей 526, 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та не дотримався приписів статей 12, 13, 81 ЦПК України.

У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

19 серпня 2024 року ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» підписали анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, за змістом якої сторони визнали, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms; тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, складають договір про надання банківських послуг.

В рамках укладеного сторонами договору АТ «Універсал Банк» надало ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 20 000 грн під 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом.

Станом на 3 квітня 2025 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором у розмірі 38 005 грн 03 коп., із яких 19 976 грн 62 коп. неповернутий кредит, 18 028 грн 41 коп. нараховані проценти.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 11 ЦК України визначено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони , або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Із положень частини першої статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

В силу частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із положень статті 610 ЦК України слідує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Зібрані докази вказують на те, що між АТ «Універсал Банк» і ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг у формі договору приєднання, за умовами якого відповідач приєднався до встановленої банком стандартної форми Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank.

Склавши анкету-заяву від 19 серпня 2024 року (а.с. 14), сторони визначили, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms; тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms (а.с. 24-55), складають договір про надання банківських послуг. При цьому сторони підписали анкету-заяву, в якій установлено процентну ставку за кредитом.

Із довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 9 червня 2025 року (а.с. 13) слідує, що ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок у розмірі 20 000 грн.

Таким чином, АТ «Універсал Банк» і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору та уклали цей договір.

Із розрахунку заборгованості за договором (а.с. 12) слідує, що з жовтня 2024 року ОСОБА_1 не вносить платежі на повернення кредиту та сплату процентів, у зв`язку з чим станом на 3 квітня 2025 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором у розмірі 38 005 грн 03 коп. яка складається з 19 976 грн 62 коп. кредиту та 18 028 грн 41 коп. процентів.

Оскільки ОСОБА_1 не виконав зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, то цю заборгованість слід стягнути з нього на користь банку.

Висновок суду першої інстанції про недоведеність укладення сторонами кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів суперечить фактичним обставинам справи.

Крім того, відповідно до основних засад цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України), обов`язків з доказування (частина перша статті 81 ЦПК України), саме відповідач має довести безпідставність позовних вимог і наданих позивачем доказів, а не суд, у якого відсутні такі повноваження поза межами перевірки доводів, які міг би надати відповідач. При цьому, суд першої інстанції не обґрунтував свої висновки про те, чим спростовується твердження банка, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за договором і не повернув кредит у заявленому розмірі, якщо він сам це не спростовує, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання та не з`явившись до суду.

Водночас позов АТ «Універсал Банк» про стягнення пені не підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (частина перша статті 547 ЦК України).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

АТ «Універсал Банк» просить стягнути з ОСОБА_1 2 489 грн 29 коп. пені.

Оскільки договором не визначено право банку на неустойку (пеню) за прострочення виконання зобов`язання, то його позов у цій частині є необґрунтованим.

Крім того, згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.

Оскільки пеня за кредитним договором нарахована за період з 19 серпня 2024 року до 3 квітня 2025 року, то ОСОБА_1 звільняється від обов`язку її сплати на користь АТ «Акцент-Банк».

3.Висновки суду апеляційної інстанції

При вирішенні спору суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не врахував норми чинного законодавства та помилково керувався тим, що позов АТ «Універсал Банк» є необґрунтованим, а тому ухвалене ним рішення не може залишатися в силі.

З ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» слід стягнути 38 005 грн 03 коп. заборгованості за кредитним договором.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання щодо зміни розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов АТ «Універсал Банк» заявлено з ціною 40 494 грн 32 коп. і задоволено на суму 38 005 грн 03 коп., тобто на 93,85% (38005,03?100:40494,32), то з ОСОБА_1 на користь банку слід присудити 2 841 грн 78 коп. судового збору за подання позову (3028?93,85%) і 4 262 грн 67 коп. судового збору за подання апеляційної скарги (4542?93,85%), а всього 7 104 грн 45 коп. (2841,78+4262,67).

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 2 жовтня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, розподіл судових витрат між сторонами змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження 04114, місто Київ, вулиця Автозаводська, 54/19; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21133352) 38 005 гривень 03 копійки заборгованості за кредитним договором і 7 104 гривні 45 копійок судового збору, а всього 45 109 гривень 48 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Рибачук О.Г.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 27