Справа № 369/1289/26
Провадження №2-н/369/1051/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2026 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 .

У вказаній заяві просила стягнути на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі в розмірі 1/3 заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.01.2026 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Тобто, право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей має той з батьків, або інших законних представників дітей, разом з яким проживає дитина.

Заявник вказує, що з кінця 2023 року Боржник залишив сім`ю та проживає в Полтавській області за місцем своєї роботи (ТОВ «Вигідна покупка», , на посаді начальника відділу митного оформлення та регулювання) та відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Однак доказу, в якому б зазначався факт того, що дитина проживає разом із заявником та перебуває на її утриманні, до заяви не надано. Цим доказом повинна бути довідка про склад сім`ї, видана компетентним органом чи довідка щодо місця реєстрації/проживання дітей та матері за однією адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, суддя не вбачає факту виникнення у заявника права вимоги про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165, 166, 263, 352-355 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також для звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя Ірина КОЗАК