Справа № 308/9536/25
Провадження № 22-ц/4806/1517/25
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті апеляційної скарги

12.01.2026 м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослоя Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Мацунича М.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2025 року у справі № 308/9536/25 за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник адвокат Колотуха Іван Олексійович, до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та витребування майна,

встановила:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.12.2025 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено частково.

Витребувано від приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Михальської Ольги Зіновіївни належним чином засвідчені копії договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Михальською О.З., зареєстрований в реєстрі за №183 від 21.03.2024, що укладений між ОСОБА_4 (первісним іпотекодержателем) та ОСОБА_3 (новим іпотекодержателем), а також всі документи та договори, що були підставою його укладення.

Витребувано від приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Котлярової Людмили Володимирівни належним чином засвідчені копії документів, що були підставою реєстрації права власності за ОСОБА_3 (зокрема і сам витяг про реєстрацію) на земельну ділянку з кадастровим номером :45:001:0343 та житловий будинок, який на ній розташований, у АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти вимог клопотання відмовлено

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, підстав для витребування судом доказів не має.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини першої 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів.

Разом з тим, частиною першою статті 353 ЦПК України не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про витребування доказів.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення.

В ухвалі Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягти.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою та запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. UnitedKingdom, заява 8225/78, § 57, від 13 лютого 2001 року у справі «Кромбах проти Франції» (Krombach v.France, заява 29731/96, § 96).

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентується процесуальним законом. Звертаючись із апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може виступати самостійним об`єктом апеляційного оскарження, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункту 4 частини п`ятої статті 357 цього Кодексу. Так, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 01.12.2025 підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись п.4 ч.5 ст.357, ст. 358 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2025 року про витребування доказів у справі № 308/9536/25 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Головуючий:

Судді: