Номер провадження: 22-ц/813/4730/26
Справа № 509/530/23
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д.М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Таварткіладзе О.М.,

суддів: Вадовської Л.М., Погорєлової С.О.,

розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 липня 2025 року за заявою Адвокатського бюро «Гришко і Партнери» про заміну стягувача до відкриття виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 липня 2025 року заяву Адвокатського бюро «Гришко і Партнери» про заміну стягувача до відкриття виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задоволено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, 15.01.2026 року за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд», ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

В апеляційній скарзі скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваної ухвали суду скаржник не отримував, З тестом оскаржуваної ухвали суду та матеріалами заяви про заміну стягувача представник ОСОБА_1 адвокат Злагода О.О. зміг ознайомитися лише після ознайомлення з матеріалами справи в Одеському апеляційному суді 25.12.2025 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.01.2026 року визнано причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, зазначені в апеляційній скарзі, неповажними, та апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Згода Олексій Олександрович, на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 липня 2025 року - залишено без руху.

В ухвалі скаржнику роз`яснено, необхідність викласти обставини неподання апеляційної скарги, у строк передбачений ст. 354 ЦПК України, з часу отримання представником скаржника копії оскаржуваної ухвали в електронному кабінеті Електронного суду та надати відповідні докази.

Разом з тим, роз`яснено, що у разі не звернення до суду із обґрунтованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Така ухвала апеляційного суду в частині невизнання зазначених скаржником причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду поважними мотивована тим, що електронний примірник оскаржуваної ухвали суду доставлено до електронного кабінету представника ОСОБА_1 адвоката Злагоди О.О. 08.08.2025 року о 08:05 год., що підтверджується карткою руху документа, сформованою через систему «Електронний суд». За таких обставин, право на поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, обумовлене часом отримання копії вказаної вище ухвали суду, для скаржника обраховується з 08.08.2025 року і закінчується 25.08.2025 року включно.

Копія ухвали Одеського апеляційного суду від 22.01.2026 року про залишення без руху направлено представнику скаржника через підсистему (модуля) ЄСІТС «Електронний суд» та доставлено до Електронного кабінету адвоката Згоди О.О. - 05.01.2026 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до ч. 11 ст. 272 ЦПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до ч. 7 ст. 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Відтак, суд належним чином повідомив ОСОБА_1 про рух справи, направивши копію ухвали Одеського апеляційного суду від 22.01.2026 року про залишення апеляційної скарги без руху до електронного кабінету представника ОСОБА_1 адвоката Згоди О.О. у системі "Електронний суд".

Станом на 25.02.2026 року ОСОБА_1 недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Як вже назначалось, 15 липня 2025 року Овідіопольським районним судом Одеської області постановлено оскаржувану ухвалу.

З матеріалів справи встановлено, що електронний примірник оскаржуваної ухвали суду доставлено до електронного кабінету представника ОСОБА_1 адвоката Злагоди О.О. 08.08.2025 року о 08:05 год., що карткою руху документа.

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

За таких обставин, право на поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, обумовлене часом отримання копії вказаної вище ухвали суду, для скаржника обраховується з 08.08.2025 року і закінчується 25.08.2025 року включно.

Апеляційна скарга сформована через систему «Електронний суд» 15.01.2026 року та отримана судом апеляційної інстанції 16.01.2026 року, що підтверджується штампом суд на апеляційній скарзі.

Отже, апеляційна скарга подана через майже 5 місяці після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Частиною 6 статті 14 ЦПК України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу III Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Підсистема "Електронний суд" (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи (пункт 24 Положення про ЄСІТС).

В абзацах другому та п`ятому пункту 37 глави 2 розділу III Положення про ЄСІТС передбачено, що до "Електронних кабінетів" користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя.

Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

До Електронного кабінету користувачів надсилаються відомості, у тому числі про отримання та реєстрацію документів у справі, а також інші відомості, що призвели до зміни стану розгляду справи.

Згідно з пунктами 42, 43 розділу III Положення про ЄСІТС засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі. В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

До Електронного кабінету надсилаються документи у справі лише в разі наявності ідентифікаційних даних користувача (учасника справи), внесених до автоматизованої системи діловодства.

Крім того, як визначено у пункті 111 Розділу V "Перехідні положення" Положення про ЄСІТС, особа, яка використовує підсистему "Електронний суд", самостійно несе відповідальність за свій електронний кабінет, направлені йому копії судових рішень вважаються отриманими, про що Суду стає відомо з повідомлення про доставлення електронного листа.

До подібних за змістом висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 29 листопада 2023 року по справі № 155/338/23.

Згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Суд зобов`язаний запобігати зловживанню учасниками процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункт 5 частини п`ятої статті 12 цього Кодексу).

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На осіб, які беруть участь у справі, також покладається обов`язок не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Враховуючи викладені обставини та докази, що містяться в матеріалах справи колегія суддів виходить з того, що будучи достовірно обізнаним про наявність цивільної справи та про наявність ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 липня 2025 року, ОСОБА_1 не мав перешкод для оскарження зазначеної ухвали суду з 08.08.2025 року (з дати отримання представником скаржника оскаржуваної ухвали суду в електронному кабінеті у системі «Електронний суд»), у строк встановлений ст. 354 ЦПК України.

Інститут процесуальних строків сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників справи та інших заінтересованих осіб добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, §41, ЄСПЛ, від 03.04.2008 року).

Слід також зазначити, що ЄСПЛ вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, №15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та № 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Із практики ЄСПЛ також випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи зазначені обставини, оскільки скаржником у визначений строк не було усунено недоліки апеляційної скарги, а зазначені в апеляційній скарзі, причини пропуску ОСОБА_1 цього строку, ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.01.2026 року, визнані неповажними, колегія суддів приходить до переконання, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 липня 2025 року - слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 357, 358 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 липня 2025 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді Одеського апеляційного суду: О.М. Таварткіладзе

Л.М. Вадовська

С.О. Погорєлова