УХВАЛА

02 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 686/29345/25

провадження № 61-868ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 23 грудня 2025 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1. 13 жовтня 2025 року ТОВ «Діджи фінанс» звернулось до суду з позовом

до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 28 740 грн.

2. Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області заочним рішенням від 05 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовив.

3. Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 23 грудня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Діджи фінанс» на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2025 року повернув.

4. Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того,

що Щавою Є. В., якою подано та підписано апеляційну скаргу в інтересах

ТОВ «Діджи фінанс», не долучено до апеляційної скарги належних документів на підтвердження її повноважень.

5. 19 січня 2026 року ТОВ «Діджи фінанс», у порядку самопредставництва якого діє Романенко М. Е., через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Хмельницького апеляційного суду

від 23 грудня 2025 року.

6. Касаційна скарга мотивована тим, що долучені апеляційної скарги документи належним чином підтверджують повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу, а тому суд апеляційної інстанції помилково повернув апеляційну скаргу.

7. Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

8. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

9. Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

10. Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

11. Пунктом 1 частини четвертої статті 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються: довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

12. Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

13. Відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника

14. Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

15. Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

16. Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

17. У пунктах 18, 25 ухвали від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21) Велика Палата Верховного Суду вказала, що "починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

18. Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань

(далі - ЄДР) даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень".

19. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року

у справі № 910/16580/23 (провадження № 12-30гс24) зазначено, що "у разі, якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до Реєстру, ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є). Отже, за наявності інформації щодо такої особи в Реєстрі, у разі подання її суду, відсутності стосовно цього спору, про який повідомлено суду, підстави додатково підтверджувати ці повноваження документами, які за своїм змістом є тими, що визначені частиною третьою

статті 56 ГПК України, статутом, положенням, трудовим договором

(контрактом) - відсутні, оскільки суд може покладатись на відомості з Реєстру як на достовірні".

20. Суд апеляційної інстанції встановив, що апеляційну скаргу подано та підписано Щавою Є. В. та підтвердження повноважень останньої діяти в інтересах ТОВ «Діджи фінанс» долучено: сформовану у підсистемі «Електронний Суд» довіреність у порядку передоручення від 24 жовтня 2025 року, якою

Романенко М.Е. надав Щаві Є. В. повноваження представляти інтереси

ТОВ «Діджи фінанс» в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи; сформований у підсистемі «Електронний Суд» витяг (30 жовтня 2024 року), в якому вказано, що особою, яка наділена повноваженнями вчиняти всі дії від імені ТОВ «Діджи фінанс», є керівник

ТОВ «Діджи фінанс» Романенко М. Е., інші особи, які можуть вчиняти дії від імені ТОВ «Діджи фінанс» у порядку самопредставництва, відповідно до даних ЄДР відсутні.

21. Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо: апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено (пункт 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України).

22. Встановивши, що до апеляційної скарги Щавою Є. В. не долучено визначених частиною четвертою статті 58 ЦПК України документів, які можуть підтвердити повноваження Щави Є. В. діяти від імені ТОВ «Діджи фінанс» в порядку самопредставництва останнього чи як представника (адвоката), суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України підстав для повернення апеляційної скарги.

23. Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають та є власним тлумаченням заявником норм матеріального та процесуального права.

24. Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування судом апеляційної інстанції пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо його застосування чи тлумачення, тому

у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Діджи фінанс» на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 23 грудня 2025 року суд відмовляє.

25. Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 23 грудня 2025 року.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі,

яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

В. В. Пророк