Справа № 461/9018/24 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-з/811/14/26 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
УХВАЛА

04 лютого 2026 року суддя судової палати з розгляду цивільних справи Львівського апеляційного суду Савуляк Р.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бідули Галини Дмитрівни про відвід суддям Ванівському О.М., Цяцяку Р.П., Шереметі Н.О., від розгляду цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Іваха О.І. на рішення Галицького районного суду м.Львова від 30 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю третіх осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Львівського апеляційного суду перебуває справа за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Іваха О.І. на рішення Галицького районного суду м.Львова від 30 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю третіх осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Автоматизованою системою документообігу Львівського апеляційного суду визначено колегію суддів у складі головуючого: Ванівського О.М., суддів: Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П. для розгляду даної цивільної справи.

23 січня 2026 року від представника ОСОБА_1 адвоката Бідули Галини Дмитрівни надійшла заява про відвід суддів Ванівського О.М., Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О. від розгляду справи на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України (є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді).

В обґрунтування заявленого відводу заявник посилається на те, що незважаючи на те, що скаржником не усунуто недоліки апеляційної скарги відповідно до ухвали апеляційного суду від 12 серпня 2025 року у десятиденний строк до 29 серпня 2025 року, що є безумовною підставою для постановлення Львівським апеляційним судом ухвали про повернення апеляційної скарги представника ОСОБА_2 адвоката Івахи О.І. без розгляду, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів Ванівського О.М., Цяцяка Р.П. та Шеремети Н.О. 03 листопада 2025 року за власною ініціативою постановив ухвалу про виправлення описки в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 12 серпня 2025 року, яка доставлена представнику апелянта адвокату Іваха О.І. в кабінет в Електронний суд 05 листопада 2025 року, а 01 грудня 2025року безпідставно задовільнив клопотання апелянта ОСОБА_2 від 24 листопада 2025 року про звільнення від сплати судового збору та відкрив апеляційне провадження у справі № 461/9018/24.

Вважає, що суддями Львівського апеляційного суду Ванівським О.М., Цяцяком Р.П. та Шереметою Н.О. не повернуто відповідно до вимог статей 185, 356 ЦПК України апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Івахи О.І. у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги у встановлений апеляційним судом строк, безпідставно звільнено апелянта відповідача ОСОБА_2 , від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Галицького районного суду міста Львова від 30 червня 2025 року та, відповідно, безпідставно відкрито апеляційне провадження у справі № 461/9018/24, чим порушено право позивача ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд в такому його елементів як правова визначеність, який проголошено у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На думку заявника, така поведінка суддів Львівського апеляційного суду Ванівського О.М., Цяцяка Р.П. та Шеремети Н.О. не лише створює сумніви в їх неупередженості, а чітко та очевидно свідчить про їх необ`єктивність, яка буде перешкоджати всебічному та повному встановленню обставин, що мають значення для справи, та ухваленню законного та обґрунтованого рішення у справі.

27 січня 2026 року від ОСОБА_5 надійшла заява про підтримку та приєднання до заявленого відводу.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 28 січня 2026 року визнано заявлений представником ОСОБА_1 адвокатом Бідулою Галиною Дмитрівною відвід суддям Ванівському О.М., Цяцяку Р.П., Шереметі Н.О. необґрунтованим, вирішення питання про відвід передано іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бідули Галини Дмитрівни про відвід суддям Ванівському О.М., Цяцяку Р.П., Шереметі Н.О., доходжу висновку про відсутність підстав для відводу судді від розгляду даної справи з наступних підстав.

Підстави для відводу судді визначені ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 37 ЦПК України передбачає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь яких сумнівів у його безсторонності (див, серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп.27,28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) №33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремі справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства») (Pullar v.United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У контексті об`єктивного критерію окремо ЄСПЛ відзначає поведінку суддів, а саме необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п.п.49,50,52 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі Білуха проти України).

Системний аналіз змісту та доводів заяви про відвід не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів Ванівського О.М., Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О. при розгляді даної справи, а зводяться до незгоди з процесуальним рішенням суддів та припущень, які не підтверджені жодними доказами та не вказують на необ`єктивність чи упередженість суддів.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що об`єктивно обгрунтованих даних про те, що судді Львівського апеляційного суду Ванівський О.М., Шеремета Н.О. та Цяцяк Р.П., які визначені автоматизованою системою для розгляду цієї справи, виявляють упередженість або безсторонність у заяві про відвід не зазначено і таких матеріали апеляційної скарги не містять.

Керуючись ст.ст. 33, 36,40 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Бідули Галини Дмитрівни про відвід суддів Ванівського О.М., Шеремети Н.О., та ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Р.В. Савуляк