ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/4041/25 Головуючий суддя І інстанції Мельникова І.Д.
Провадження № 22-з/818/31/26 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Заява про ухвалення додаткового рішення
29 січня 2026 року м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Яцини В.Б.
суддів: Гєрцика Р.В., Мальованого Ю.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Іванченко Анастасії Валеріївни про ухвалення додаткового рішення у справі №643/4041/25 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Постановою Харківського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишено без задоволення, рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2025 року залишено без змін.
19 грудня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Іванченко А.В. подала заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Посилаючись на ч.8 ст.141 ЦПК України, вказує, що до закінчення судових дебатів стороною відповідача було заявлено про подання доказів, які підтверджують надання адвокатом Іванченко А.В. професійної правничої допомоги, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, з проханням вирішити питання про їх стягнення шляхом ухвалення додаткового судового рішення.
Зазначає, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в матеріалах справи містяться: копія ордера серії АН №1726046 від 30.06.2025; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №5149 від 30.08.2018; копія договору про надання правничої допомоги №б/н від 30.06.2025; копія додаткової угоди №1 від 30.06.2025; копія акта приймання-передавання юридичних послуг (правової допомоги) від 17.12.2025.
Частинами 3, 4 ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Оскільки справа №643/4041/25 була розглянута судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, колегія суддів розглянула заяву про ухвалення додаткового рішення в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню.
Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з положенням ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Зі змісту ст.58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно зі ст.15 ЦПК України, представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною 4 ст.62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Представником ОСОБА_1 - адвокатом Іванченко А.В. на підтвердження понесених витрат надано: копію ордера серії АН №1726046 від 30.06.2025; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №5149 від 30.08.2018; копію договору про надання правничої допомоги №б/н від 30.06.2025; копію додаткової угоди №1 від 30.06.2025 до договору про надання правничої допомоги №б/н від 30.06.2025; копію акта приймання-передавання юридичних послуг (правової допомоги) від 17.12.2025 (а.с.96-97, 112-113).
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати до суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником подано акт приймання-передавання юридичних послуг (правової допомоги) від 17.12.2025, складений до додаткової угоди №1 від 30.06.2025 до договору про надання правничої допомоги №б/н від 30.06.2025, згідно з яким адвокатом надано, а клієнтом прийнято правову допомогу у справі №643/4041/25 за апеляційною скаргою АТ «Універсал Банк» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.04.2025. Надані адвокатом послуги у вигляді надання правової допомоги містять загальні посилання на зобов`язання адвоката надавати правничу допомогу відповідачу та виконувати передбачені договором дії.
Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі з іншої сторони, оскільки такий розмір має бути доведений, документально обґрунтований і відповідати критеріям розумності та необхідності таких витрат.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, згідно з якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Таким чином, з урахуванням рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсягу та обґрунтованості підготовлених і поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, а також беручи до уваги малозначність справи в розумінні ч.6 ст.19 ЦПК України, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, за відсутності відомостей про витрачений ним час на надання такої правничої допомоги не відповідає критерію розумності, а його стягнення у повному обсязі становитиме надмірний тягар для скаржника, що суперечить принципу справедливого розподілу судових витрат.
Відтак суд дійшов висновку, що, з урахуванням категорії спору та обсягу наданих адвокатом правничих послуг, співмірною є компенсація витрат відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
З огляду на викладене, заяву про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково.
Керуючись ст.ст.133, 134, 137, 259, 270, 382-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Іванченко Анастасії Валеріївни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства «Універсалбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 29 січня 2026 року.
Головуючий суддя В.Б. Яцина
Судді колегії Р.В. Гєрцик