УХВАЛА

03 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 495/6560/24

провадження № 61-1042ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

1. У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності.

2. Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області рішенням

від 25 липня 2024 року позов задовольнив. Визнав дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 24 липня 2023 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , договір купівлі-продажу земельної ділянки НОМЕР_1, масив НОМЕР_2, загальною площею 3,7555 га, розташованої на території Великомар`янівської сільської ради, Білгород-Дністровського р-ну, Одеської обл., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0372, належну на підставі державного акту на право приватної власності на землю ЯЛ № 277147 від 30 червня 2011 року. Визнав за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, масив НОМЕР_2, загальною площею 3,7555 га, розташовану на території Великомар`янівської сільської ради, Білгород-Дністровського р-ну, Одеської обл., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0372, належну на підставі державного акту на право приватної власності на землю ЯЛ № 277147

від 30 червня 2011 року, яка раніше належала ОСОБА_2 . Визнав дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 24 липня 2023 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , договір купівлі-продажу земельної ділянки НОМЕР_1, масив НОМЕР_2, загальною площею 3,7554 га, розташовану на території Великомар`янівської сільської ради, Білгород-Дністровського р-ну, Одеської обл., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0373, належну на підставі державного акту на право приватної власності на землю ЕАК № 523143

від 11 вересня 2013 року. Визнав за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, масив НОМЕР_2, загальною площею 3,7554 га, розташовану на території Великомар`янівської сільської ради,

Білгород-Дністровського р-ну, Одеської обл., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0373, належну на підставі державного акту на право приватної власності на землю ЕАК № 523143 від 11 вересня 2013 року, яка раніше належала ОСОБА_2 . Визнав дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки

від 24 липня 2023 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , договір купівлі-продажу земельної ділянки НОМЕР_3, масив НОМЕР_2, загальною площею 11,27 га, розташовану на території Великомар`янівської сільської ради, Білгород-Дністровського р-ну, Одеської обл., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 081879 від 21 січня

2004 року. Визнав за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, масив НОМЕР_2, загальною площею 11,27 га, розташовану на території Великомар`янівської сільської ради, Білгород-Дністровського р-ну, Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 081879 від 21 січня 2004 року, яка раніше належала ОСОБА_3 .

3. Одеський апеляційний суд постановою від 25 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково, рішення

Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 липня

2024 року скасував у частині вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу дійсними та визнання права власності

і ухвалив в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовив.

4. 20 січня 2026 року ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року, повний текст якої складено 25 грудня 2025 року.

5. Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

6. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

7. Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України

не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

8. Конституційний Суд України Рішенням від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(II)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України

(є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

9. Згідно з частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом

на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

10. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року становить 3 328 гривень.

11. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

12. Зі змісту оскаржуваного судового рішення встановлено, що ціна позову (вартість спірних земельних ділянок) становить 75 000 грн, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(3 328 * 250 = 832 000 грн) станом на 01 січня 2026 року.

13. При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

14. Касаційна скарга не містить посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у справі

зціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню.

15. Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

16. Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судом у системі судоустрою України, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

17. Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

18. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

19. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня

1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

20. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

21. Оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, і наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтовано, а судом не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження суд відмовляє.

22. Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

В. В. Пророк