ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/14/26
Провадження № 2/131/9/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" січня 2026 р. м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі головуючого - судді Марчук В.І., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі №131/14/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом із батьком, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Іллінецької міської ради Вінницької області,

В С Т А Н О В И В:

07 січня 2026 року до Іллінецького районного суду Вінницької області надійшла цивільна справа № 131/14/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом із батьком, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Іллінецької міської ради Вінницької області.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України справа надійшла на розгляд судді Марчук В.І.

До відкриття провадження головуючим у справі - суддею Марчук В.І. заявлено самовідвід від участі у її розгляді з тих підстав, що рідний брат позивача, ОСОБА_3 , працює на посаді заступника керівника апарату Іллінецького районного суду Вінницької області, що може викликати сумнів у сторін у його об`єктивності та неупередженості при розгляді справи.

Розглянувши подану суддею заяву про самовідвід, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов до переконання, що самовідвід головуючого по справі є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, згідно ч.1,2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17.07.1997 року передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

На питання неупередженості суду звертає увагу Європейський суд з прав людини і у рішенні Суду від 10.12.2009 в справі «Мироненко і Мартенко проти України», де було констатовано порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Цим рішенням Європейським судом визнано порушення принципу безсторонності суду. Так, у п. 66, 69 і 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Аналізуючи усталену практику Європейського суду з прав людини у справах, зокрема проти України, випливає висновок про визнання правильною позицію тих суддів, які з метою усунення сумнівів учасників судового процесу щодо неупередженості судді вживають всіх можливих процесуальних заходів упередження винесення судових рішень таким судом, в тому числі шляхом відводу (самовідводу) судді чи суддів.

З урахуванням вказаного, зазначена у заяві про самовідвід обставина може викликати сумніви у об`єктивності та неупередженості судді Іллінецького районного суду Вінницької області Марчук В.І. при розгляді даної цивільної справи, тому з метою забезпечення права сторін на доступ до правосуддя та на розгляд справи поза будь - яким сумнівом, заявлений суддею Марчук В.І. самовідвід підлягає задоволенню

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 37, 39-41, 258-260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити заяву судді Марчук Валентини Іллівни про самовідвід від участі в розгляді цивільної справи №131/14/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом із батьком, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Іллінецької міської ради Вінницької області.

Цивільну справу передати до канцелярії суду для визначення судді для розгляду справи автоматизованою системою документообігу суду, в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Валентина МАРЧУК