Справа № 485/138/26
Провадження № 2-н/485/31/26
УХВАЛА

іменем України

про відмову у видачі судового наказу

30 січня 2026 року м. Снігурівка

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Соловйов О.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 ,

встановив:

29 січня 2026 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту електроенергію з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) у сумі 26434,96 грн.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом скеровувався запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання боржника за адресою відкриття особового рахунку та за адресою місця проживання, зазначеною заявником у заяві про видачу судового наказу.

За інформацією начальника Горохівської сільської військової адміністрації №97/02-29/26 від 29 січня 2026 року, боржник ОСОБА_1 помер.

Таким чином, стягувач звернувся з заявою про стягнення заборгованості з фізичної особи, яка на час звернення до суду померла.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 ЦПК України.

За змістом ст. ст. 46, 47 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи, а також здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Виходячи зі змісту цих статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно із ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

У зв`язку зі смертю боржника в договірних правовідносинах має місце перехід обов`язків боржника до його спадкоємців, а нормами матеріального права визначено порядок пред`явлення вимоги стягувача до спадкоємців та обов`язки останніх.

Цивільне судочинство здійснюється виключно в порядку, встановленому ЦПК України, проте процесуальним законом не передбачено право особи звертатися з заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу з померлої особи.

При цьому, заявник не позбавлений можливості пред`явити вимоги до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому ст. 1281 ЦК України, і отримати в установленому законом порядку інформацію щодо їх кола і обсягу спадкового майна.

Ураховуючи викладене, оскільки боржник помер до звернення заявника до суду, є підстави для відмови у видачі судового наказу, у зв`язку з наявністю підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 46, 47, 165, 186 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 .

Повернути заяву про видачу судового наказу з доданими до неї матеріалами Товариству з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія".

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Дата складення ухвали 30 січня 2026 року.

Суддя О.В. Соловйов