ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року

м. Харків

справа № 611/636/24

провадження № 22-ц/818/101/26

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Тичкової О. Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н. П.,

за участю секретаря Волобуєва О.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі - Сільськогосподарське підприємство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська», Товариство з обмеженою відповідальністю «Барвінківська Агро», Товариство з обмеженою відповідальністю «Колос»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 14 січня 2025 року в складі судді Коптева Ю.А.,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості та визнання відсутнім права оренди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником земельної ділянки, кад. № :07:000:0096, площею 5,9305 га, розташованої на території Богодарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області ( надалі Земельна ділянка), яку на підставі договору від 06 вересня 2012 року передав в оренду СТОВ АГРОФІРМА «БАРВІНКІВСЬКА» ( далі СТОВ) строком на 10 років. 25.08.2022 СТОВ без його згоди передало право оренди землі іншому орендарю ТОВ «Барвінківська Агро» у зв`язку із реорганізацією СТОВ шляхом виділу з нього ТОВ, а останнє за передавальним актом від 11 вересня 2023 року передало право оренди Земельної ділянки ТОВ «КОЛОС». Оскільки норми ЦК, що регулюють процедуру виділу юридичних осіб не передбачають правонаступництва тому що між СТОВ та ТОВ складається розподільчий баланс, право оренди не могло перейти до ТОВ та як наслідок у ТОВ «КОЛОС» право оренди на Земельну ділянку не виникло. На підставі зазначеного, враховуючи, що положеннями законодавства у сфері відносин найму (оренди) землі не передбачено право юридичної особи - орендаря на власний розсуд здійснювати розпорядження правом оренди земельної ділянки, крім передачі земельної ділянки у суборенду у випадках, передбачених договором оренди, передача права оренди на Земельну ділянку іншим юридичним особам згоди орендодавця, свідчить про невиконання орендарем обов`язків, передбачених ст. 25 Закону України «Про оренду землі» та умов договору оренди землі, що є підставою для його дострокового розірвання. Таким чином у ТОВ «Колос» відсутнє право оренди Земельної ділянки. Оскільки в супереч вимог п. п. 14, 39, 40 Договору оренди орендарі своїх зобов`язань за договором оренди земельної ділянки щодо виплати орендної плати за 2022-2023 роки належним чином не виконували, з них належить стягнути солідарно заборгованість за договором оренди, з урахуванням встановленої договором пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних в сумі 19 687,85 гривень.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 14 січня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» на користь ОСОБА_1 , орендну плату за 2022 рік в розмірі 9 228 гривень 33 копійки, орендну плату за 2023 рік в розмірі 8 427 гривень 23 копійки, пеню в розмірі 658 гривень 17 копійок, інфляційні втрати в розмірі 833 гривні 16 копійок, три відсотки річних 540 гривень 96 копійок, всього 19 687 гривень 85 копійок, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 гривень 20 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500 гривень.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що відповідач допустив по відношенню до позивача невиплату орендної плати у 2022 та 2023 роках. Оскільки відповідачем порушено строки виплати орендної плати, тому в силу вимог вищевказаних норм Закону та обов`язку, передбаченого п. 14 Договору, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 658, 17 грн, інфляційні втрати в розмірі 833, 16 грн, три відсотки річних 540, 96 грн. Судом було встановлено, що СТОВ АФ «Барвінківська» було реорганізоване шляхом виділу з нього ТОВ «Барвінківська Агро , а останнє було реорганізовано шляхом приєднання до ТОВ «Колос», тому за останнім зареєстроване право оренди на Земельну ділянку. Станом на час вирішення спору, договір укладений між ОСОБА_1 та СТОВ Агрофірма «Барвінківська», зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Барвінківському районі, про що вчинено запис від 06 вересня 2012 року за № ХР 03998 є чинним. Строк дії договору до 06 вересня 2032 року. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Орендарем даної земельної ділянки є ТОВ «Колос». Достроково розірваним за рішенням суду чи взаємною згодою сторін договір оренди Земельної ділянки не був. Оскільки відповідних позовних вимог під час вирішення даного спору позивачем заявлено не було, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги щодо визнання відсутнім у ТОВ «Колос» права оренди з підстав не дотримання СТОВ Агрофірма «Барвінківська» умов договору оренди задоволенню не підлягають. Враховуючи що ТОВ «Колос» в результаті правонаступництва перейняло обов`язки орендаря щодо сплати орендної плати за Договором оренди землі та представником ТОВ «Колос» не заперечувався факт невиплати позивачу орендної плати у зазначений у позові період суд дійшов до висновку про стягнення заборгованості з орендної плати правонаступника первісного орендаря ТОВ « Колос».

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення про їх задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не надав неналежну оцінку наявним в матеріалах справи доказам, а саме судом не враховано, що договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 та СТОВ АФ «Барвінківська», зареєстрований 06 вересня 2012 року було укладено строком на 10 років. Термін дії договору закінчився. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня реєстрація права оренди за зазначеним договором у СТОВ АФ «Барвінківська». Відповідачами по справі в ході розгляду справи в суді першої інстанції не було спростовано неправомірність дій відповідачів щодо передачі права оренди земельної ділянки без згоди орендодавця, власника земельної ділянки. Таким чином у відповідача по справі, ТОВ «Колос» право оренди Земельної ділянки відсутнє, тому вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не містить доводів про незгоду з рішенням суду в частині задоволення позову про стягнення орендної плати. Таким чином рішення в зазначеній частині не оскаржено та не переглядається.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка, площею 6,5149 га, кадастровий номер :07:000:0096, розташована на території Богодарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ ХР №074005, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №417, виданого 29 серпня 2002 року Барвінківською райдержадміністрацією (а.с.8,9).

Між ОСОБА_1 та СТОВ АФ «Барвінківська» було укладено Договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 06 вересня 2012 року в управлінні Держкомзему у Барвінківському районі за № ХР 03998 (10-15).

Відповідно до п.8 Договору, договір укладено строком на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У разі відсутності повідомлення орендаря і письмових заперечень орендодавця щодо продовження строку дії договору строк дії дійсного договору підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Пунктами 9-11 Договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням її щорічної індексації, що становить 5 907 грн за 2012 рік. За домовленістю між орендодавцем та орендарем, орендна плата може бути виплачена у натуральній формі або в якості надання послуг (виконання робіт). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня розрахункового року.

Згідно даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 385166976 від 02.07.2024 року, у якій відображено актуальну інформацію про об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку, кадастровий номер :07:000:0096, розташовану на території Богодарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, вбачається, що у Державному реєстрі наявна інформація про державну реєстрацію іншого речового права про право оренди земельної ділянки, відомості про суб`єкта речового права ТОВ «Колос», строк дії 10 років, дата закінчення дії 06 вересня 2032 року, підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08 вересня 2021 року. Документи, подані для державної реєстрації: договір оренди землі б/н від 06.09.2012; рішення Б22/1, виданий 25 серпня 2022 року ТОВ «Барвінківська Агро»; розподільчий баланс, з додатками б/н від 25 серпня 2022 року виданий СТОВ Агрофірма «Барвінківська»; рішення 220825-Б, виданий 25.08.2022 СТОВ Агрофірма «Барвінківська»; передавальний акт б/н, виданий 11.09.2023, видавник: ТОВ «Барвінківська агро» (а.с.9).

Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру ЮО, ФОП та громадських формувань від 02.07.2024 ТОВ «Барвінківська Агро» було створене 25.08.2022 року шляхом виділу з СТОВ АФ «Барвінківська» та є правонаступником СТОВ З 19.06.2023 року ТОВ «Барвінкінківська агро» знаходиться в стані припинення у зв`язку із реорганізацією ( а.с. 30 33).

За змістом відзиву на позов ТОВ «Барвінківська Агро» у зв`язку з пошкодженням ТОВ «Барвінкінківська Агро» внаслідок ворожого обстрілу з боку рф у листопаді 2022 року були знищена інфраструктура ТОВ, а сімдесят відсотків сільськогосподарських земель засмічені вибухонебезпечними предметами. Тому ТОВ «Барвінківська Агро» було реорганізовано шляхом приєднання до ТОВ «Колос» (за передавальним актом усього свого майна, прав та обов`язків правонаступнику ТОВ «Колос»).

Обставини обстрілу ТОВ «Барвінківська Агро» підтверджується даними довідки начальника відділення № 2 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ( а.с. 49).

В суді першої інстанції ТОВ «Колос» не заперечував факт невиплати позивачу орендної плати відповідно до умов договору оренди за 2022 рік та 2023 рік.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України (тут і надалі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Умови договору найму при його поновлені на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, також Земельним Кодексом України,Законом України «Про оренду землі».

За змістом ст. 1 Закону України "Про оренду землі" положення якої кореспондуються з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Правові підстави поновлення договору оренди землі, крім положень статті 777 ЦК України, визначаються також статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка об`єднує два випадки поновлення договору оренди землі: укладання договору на новий строк з застосуванням переважного права орендаря перед іншими особами (частина перша - п`ята статті 33) та продовження договору за мовчазною згодою сторін на тих самих умовах та на той самий строк (частина шоста статті 33).

Так, відповідно до частини першої - п`ятої статті 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на невідповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другої - п`ятої цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатись переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Друга самостійна підстава для поновлення орендних відносин передбачена частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Згідно з частинами шостою, восьмою статті 33 Закону України «Про оренду землі» в разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця із запереченням у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Отже, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. А поновлення договору передбачає іншу ситуацію між сторонами договору, коли проти фактичного подальшого користування орендованою земельною ділянкою орендарем після закінчення строку дії договору не заперечує орендодавець, земля продовжує перебувати в користуванні орендаря та сторони уклали додаткову угоду про подальші орендні відносини, яка укладається на той же строк і на тих же самих умовах.

У зв`язку з цими відмінностями у застосуванні положень частин другої - п`ятої та положення частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» є умови додаткової угоди (відмінні від попередніх - частини другої - п`ятої) або ті самі (частина шоста) та строк, у який орендодавець повинен повідомити орендаря про відсутність наміру продовжувати орендні відносини (в місячний строк після повідомлення орендаря про намір продовжувати договір оренди земельної ділянки - частини другої - п`ятої) чи у місячний строк після закінчення строку дії договору (частина шоста).

Зміна умов договору у будь-якій частині виключає продовження договору з підстав, передбачених частиною статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Частиною 4 цієї норми також врегульовано, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Так, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України "Про оренду землі").

Згідно із частиною першою статті 104 ЦК юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Перше речення наведеної норми визначає шляхи припинення юридичної особи - ліквідація та реорганізація, а також конкретизує види реорганізації, внаслідок яких юридична особа припиняється - злиття, приєднання, поділ, перетворення.

Друге ж речення вказує на характерну ознаку реорганізації, яка притаманна всім її видам, а саме: перехід майна, прав та обов`язків реорганізованої юридичної особи до її правонаступників.

Норма статті 104 ЦК не встановлює вичерпного переліку видів реорганізації юридичної особи, а визначає ті її (реорганізації) види, внаслідок яких юридична особа припиняється. На це вказує й сам заголовок статті 104 ЦК «Припинення юридичної особи».

Виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс (частина перша, друга статті 109 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 109 ЦК виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.

Якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням (частини третя, четверта статті 109 ЦК).

Правове визначення виділу окреслено й іншими, крім ЦК, нормативно-правовими актами. Так, відповідно до положень підпункту 98.1.4 пункту 98.1 статті 98 Податкового кодексу України під реорганізацією платника податків розуміється, зокрема, виділення з платника податків інших платників податків, а саме передача частини майна платника податків, що реорганізується, до статутних фондів іншими платниками податків, які створюються власниками корпоративних прав платника податків, що реорганізується, та внаслідок якого не відбувається ліквідація платника податків, що реорганізується.

Аналіз наведених норм свідчить, що для виділу притаманна характерна ознака реорганізації - перехід майна, прав та обов`язків юридичної особи, що реорганізується, до її правонаступника. При цьому обсяг правонаступництва визначається тим майном, правами та обов`язками, які передаються за розподільчим балансом, тобто має місце парцелярне (часткове) правонаступництво.

Отже, виділ є видом реорганізації, який не має наслідком припинення юридичної особи, яка реорганізується, оскільки остання залишається суб`єктом права, однак зі зменшеним обсягом майна, прав та/або обов`язків, які набуває новостворена в результаті виділу юридична особа, що є відповідно її правонаступником в частині майна, що набула за розподільчим балансом.

Вищезазначений висновок відповідає правовому висновку викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 918/119/21, якою зроблений відступ від висновків об`єднаної палати КЦС ВС у постанові від 14.09.2020 у справі № 291/1009/18 та висновків КГС ВС у постановах від 11.12.2019 у справі № 904/2251/18, від 15.01.2020 у справі № 904/11903/16 та від 21.01.2020 у справі № 904/8538/16 про те, що виділ не є способом реорганізації юридичної особи.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України).

За частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 не посилався на припинення Договору оренди у зв`язку зі спливом встановленого у договорі строку, тому судова колегія не має процесуальних повноважень надавати оцінку доводам апеляційної скарги про припинення Договору оренди за спливом строку, а зроблені судом висновки про те, що Договір було поновлено на той самий строк і на тих самих умовах зроблені за межами позовних вимог , тому є передчасним.

Оскільки матеріали справи свідчать та сторони у справі не заперечували того , що 25 серпня 2022 року, згідно з розподільчим балансом, ТОВ «Барвінківська Агро» було передано право користування Земельною ділянкою на підставі Договору оренди про що було здійснено державну реєстрацію іншого речового права, а саме - змінено орендаря зі СТОВ АФ «Барвінківська» на ТОВ «Барвінківська Агро», а 11 вересня 2023 року за передавальним актом здійснений перехід права оренди від ТОВ «Барвінківська Агро» до ТОВ «Колос» у зв`язку із приєднанням, суд обґрунтовано вважав, що останній є правонаступником орендаря за Договором оренди, тому має виконати встановлений Договором оренди обов`язок про внесення орендної плати за 2022 та 2023 роки.

Позовні вимоги про розірвання договору з підстав систематичної несплати орендної плати позивачем заявлені не були.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позову про визнання права оренди за Договором оренди у ТОВ «Колос» відсутнім.

Наведене судом помилкове обґрунтування та висновок про те, що належне орендарю на підставі Договору оренди право користування земельною ділянкою не може бути передано при виділі на підставі розподільчого балансу, оскільки виділ не є реорганізацією, не впливає на правильність висновків суду про те, що ТОВ «Колос» є правонаступником СТОВ АФ «Барвінківська» у правовідносинах за Договором оренди. Тому судова колегія вважає, що рішення суду у частині відмовлених позовних вимог відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що оскаржене рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381, 384, 389 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Мякоти Тетяни Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 14 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук