Справа № 587/301/26
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

02 лютого 2026 року суддя Сумського районного суду Сумської області Гончаренко Л.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2026 року до Сумського районного суду Сумської області надійшла вказана позовна заява.

У позовній заяві та у відповіді з ЄДДР адреса відповідачки ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зазначена: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Місце проживання або місце перебування фізичної особи, визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України».

Разом з тим, відповідно до відповіді з ЄІССС № 2294550 від 02.02.2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_1 (довідка № 5924- від 07.04.2025 року), що не відноситься до територіальної юрисдикції Сумського районного суду Сумської області.

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2024 №1706-VIIє спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

При цьому згідно з преамбулою Закону №1706-VII цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні (частина перша статті 2 Закону № 1706-VII).

У постанові від 29 липня 2019 року у справі № 409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Виходячи з приписів Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання особи, яке на день набрання чинності цим Законом підтверджувалося пропискою або було відповідно зареєстроване, вважається зареєстрованим. Таким чином, закон пов`язує місце проживання особи насамперед із зареєстрованим місцем проживання.

З огляду на вищевикладене, враховуючи що на час звернення позивача з вказаним позовом до суду у даній справі відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована як ВПО за адресою: АДРЕСА_1 , тобто саме ця адреса і є її останнім зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, суд приходить до висновку про те, що дана справа не підсудна Сумського районного суду міста Сумської області і належить до територіальної підсудності Зарічного районного суду м. Суми.

Суддя зауважує на тому, що суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення апеляційним судом з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ч. 1 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За вказаних обставин вказана справа не підсудна Сумському районному суду Сумської області за територіальною юрисдикцією та підлягає передачі на розгляд до відповідного суду за зареєстрованим місцем перебування відповідачки, а саме до Зарічного районного суду м. Суми.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 187 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу № 587/301/26 (провадження № 2/587/537/26) за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )про стягнення заборгованості за кредитним договором направити за підсудністю до Зарічного районного суду м. Суми.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М.Гончаренко