ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 613/1122/24
Номер провадження 22-ц/818/246/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 13 травня 2025 року в складі судді Харченка С.М. по справі № 613/1122/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів.

Позовна заява мотивована тим, що йому відкрито три поточні рахунки в АТ «Сенс Банк»:

НОМЕР_1 (картка Mastercard номер: НОМЕР_2 ) у валюті долар США (USD), залишок коштів станом на 12 червня 2024 року 6,73 доларів США;

НОМЕР_3 (картка Mastercard номер: НОМЕР_4 ) у валюті євро, залишок коштів станом на 12 червня 2024 року 8117,60 євро;

НОМЕР_5 (картка Mastercard номер: НОМЕР_6 ) у валюті гривня, залишок коштів станом на 12 червня 2024 року 55,35 грн, а також депозитний рахунок у гривні НОМЕР_7 , залишок коштів на 12 червня 2024 року 5900,00 грн (без урахування нарахованих відсотків).

12 червня 2024 року він дізнався, що з невідомих йому причин заблоковані його поточні (карткові) рахунки, які відкрито в АТ «Сенс Банк», а також система дистанційного банківського обслуговування «MySenseBank» та мобільний додаток «SenseSuperApp».

Вказав, що 13 червня 2024 року він направив на електронну пошту банку розпорядження- вимогу №1 про перерахування усіх залишків власних грошових коштів до інших банків. 18 червня 2024 року він направив на електронну пошту банку вимогу № 3 щодо негайного поновлення доступу до його рахунків, з використанням систем дистанційного банківського обслуговування «MySenseBank» та мобільного додатку «SenseSuperApp», та розблокування платіжних карток, які емітовані на його ім`я. Вказані вимоги банком не виконані.

Зазначив, що його рахунки заблоковані, фінансові операції зупинені, що позбавляє його права власності на власні грошові кошті, які знаходяться на рахунках у АТ «Сенс Банк». Дії відповідача щодо зупинення (блокування) фінансових операцій по його власним рахункам порушують норми законодавства України, що регулюють вказані правовідносини, та його права як споживача фінансових послуг. При цьому, він ніяких листів та повідомлень від банку не отримував. Поповнюючи платіжні карти, відповідні поточні рахунки власними грошовими коштами він мав намір придбати чи замовити продукцію (послугу) для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника на загальну суму, яка обліковується банком по його рахункам.

Вважав, що порушення його прав на вільне володіння та розпорядження власними грошовими коштами триває з 12 червня 2024 року по 30 червня 2024 року, тобто 18 днів. За вказаний період банк має сплатити йому пеню у розмірі 3% від суми коштів на рахунку за кожен день загалом у розмірі 190 222,71 грн.

Просив:

визнати протиправними дії АТ «Сенс Банк» із зупинення та блокування фінансових операцій на поточних, карткових та депозитних рахунках, відкритих на ім`я фізичної особи ОСОБА_1 ;

зобов`язати АТ «Сенс Банк» усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власними грошовими коштами ОСОБА_1 , що знаходяться у АТ «Сенс Банк» на наступних рахунках: НОМЕР_1 (картка Mastercard номер: НОМЕР_2 ) у валюті: долар США (USA); НОМЕР_3 (картка Mastercard номер: НОМЕР_4 ) у валюті: євро (EUR); НОМЕР_5 (картка Mastercard номер: НОМЕР_6 ) у валюті: Українська гривня;

стягнути з АТ «Сенс Банк» пеню у розмірі 3 долари США 63 центи, що складає по курсу НБУ на дату подання позовної заяви 147,32 грн, 4383 євро 50 євроцентів, що складає по курсу НБУ на дату подання позовної заяви 190 045,50 грн, та 29,89 грн, що складає разом 190 222,71 грн;

зобов`язати АТ «Сенс Банк» виконати розпорядження ОСОБА_1 на перерахування грошових коштів від 13 червня 2024 року №1 до інших банків у повному обсязі.

АТ «Сенс Банк» подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до банку з заявами на відкриття поточних рахунків у гривні, доларах та євро на оголошених банком умовах. У заявах на відкриття рахунків позивачем зазначено, що усе листування щодо відкритих рахунків клієнт просив надсилати на адресу реєстрації, і додаткової інформації не було зазначено. Згідно наданої анкети-опитувальника позивач визначив наступне: фінансовий/контактний номер телефону НОМЕР_8 ; адреса реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 ; E-mail - не вказано. 15 березня 2024 року на рахунок № НОМЕР_5 , відкритий ОСОБА_1 у АТ «Сенс Банк», надійшов платіж у розмірі 26 396,07 грн від ХОД АТ «Райффайзен Банк», платник ОСОБА_1 з призначенням платежу «Перерахування залишків коштів при закритті рахунку у зв`язку з припиненням ділових відносин згідно ст. 15 ЗУ Про ПВК/ФТ». 12 червня 2024 року банком з використанням ризик-орієнтованого підходу було присвоєно Новікову Р.В. неприйнятно високий ризик та прийнято рішення про відмову у підтриманні ділових відносин. Банк був зобов`язаний вжити відповідних заходів з метою протидії легалізації кримінальних доходів та фінансування тероризму. На звернення позивача банком на фінансову адресу клієнта було направлено відповіді: від 20 червня 2024 року №28463-33.4-б/б, від 24 червня 2024 року №28950-33.4-б/б, від 03 липня 2024 року №30594-33.4-б/б, в яких банк акцентував увагу на тому, що клієнту встановлено неприйнятно високий ризик ділових відносин, і запропонував клієнту доручити банку в порядку договірного списання перерахувати залишок коштів на рахунках, що підлягає закриттю, на рахунок клієнта, зазначений ним в заяві на закриття рахунку з відповідним призначенням платежу. У зв`язку з тим, що фінансові дані клієнта не підтверджені (ані номер телефону, ані електрона адреса), відповіді направлялись поштовим відправленням на адресу реєстрації клієнта з зазначенням про неможливість направлення на непідтверджену у системах банку електронну адресу. Зазначене вказує на відсутність повних ідентифікаційних даних клієнта. Банком у листах одночасно було повідомлено клієнту щодо можливості оновлення даних через мобільний додаток або у відділенні. Банк у визначеному законом порядку не міг виконати вимоги клієнта, тож відсутнє порушення грошового зобов`язання за договором банківського рахунку.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 13 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Усунуто перешкоди у користуванні та розпорядженні грошовими коштами ОСОБА_1 , що знаходяться у АТ «Сенс Банк» на рахунках: НОМЕР_1 (картка Mastercard номер: НОМЕР_2 ) валюта: долар США (USA); НОМЕР_3 (картка Mastercard номер: НОМЕР_4 ) валюта: Евро (EUR) та зобов`язано АТ «Сенс Банк» виконати розпорядження ОСОБА_1 №1 від 13 червня 2024 року про перерахування грошових коштів з вказаних рахунків. У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з АТ «Сенс Банк» на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що перешкоджання з боку АТ «Сенс Банк» у користуванні та розпорядженні належними ОСОБА_1 грошовими коштами є безпідставним. АТ «Сенс Банк» не обґрунтувало правомірність блокування карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , доказів на підтвердження наявності порушень позивачем вимог законодавства, за наслідками яких було заблоковано його карткові рахунки, не надало та, незважаючи на неодноразові звернення позивача, не вчинило дій, направлених на розблокування належних ОСОБА_1 карткових рахунків. У стягненні з банку пені відмовлено за недоведеністю. У задоволенні вимоги про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні грошовими коштами ОСОБА_1 на рахунку НОМЕР_5 у гривні та виконання його розпорядження про перерахування грошових коштів з цього рахунку відмовлено, оскільки 12 липня 2024 року грошові кошти у сумі 5958,75 грн з вказаного рахунку були перераховані на рахунок ОСОБА_1 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», з подальшим закриттям вищевказаного рахунку. Вимогу позивача про визнання протиправними дій АТ «Сенс Банк» суд визнав неналежним способом захисту.

На вказане судове рішення 29 травня 2025 року через систему «Електронний суд» АТ «Сенс Банк» до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду - скасувати в частині задоволених вимог та ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позову, вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не повно дослідив обставини справи. Так, працівниками банку було виявлено потенційний ризик у зв`язку з надходженням 15 березня 2024 року на рахунок ОСОБА_1 платежу у розмірі 26 396,07 грн з призначенням «Перерахування залишків коштів при закритті рахунку у зв`язку з припиненням ділових відносин згідно ст. 15 ЗУ Про ПВК/ФТ». З метою недопущення використання банку як суб`єкта первинного фінансового моніторингу для легалізації (відмивання) доходів проводились неодноразові спроби зв`язатись з позивачем засобами телефонного і телекомунікаційного зв`язку, однак це не надалось можливим. Намагання співробітників банку з`ясувати відповідність ділових відносин та фінансових операції клієнта наявній в банку інформації були безрезультатними протягом досить тривалого часу. Наявна у банку інформація щодо клієнта не актуальна, а проведення ідентифікації або верифікації клієнта неможливо здійснити без його бажання і присутності. Судовим рішенням від 29 березня 2024 року у справі № 613/2331/23 фактично встановлено, що ОСОБА_1 умисно не надав суб`єкту первинного фінансового моніторингу - ХОД АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», від якого 15 березня 2024 року надійшов вказаний вище платіж, документи на підтвердження походження грошових коштів. Банк позбавлений можливості виконати розпорядження клієнта щодо перерахування коштів на рахунок банку-нерезиденту, оскільки постановою Правління Національного банку від 24 лютого 2022 року №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» заборонено здійснювати транскордонний переказ валютних цінностей з України/переказ коштів на кореспондентські рахунки банків-нерезидентів у гривнях/іноземній валюті, відкриті в банках-резидентах, уключаючи перекази, що здійснюються за дорученням клієнтів, крім певних винятків, пов`язаних з лікуванням, тощо.

24 січня 2026 року через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив відмовити у її задоволенні та залишити рішення суду без змін. Однак, з урахуванням того, що апеляційну скаргу доставлено в електронний кабінет позивача ще 29 травня 2025 року, а копію ухвали про відкриття апеляційного провадження ним отримано в електронному кабінеті 01 липня 2025 року, ОСОБА_1 пропущений встановлений судом 10-денний строк на подання відзиву. Клопотання про поновлення чи продовження строку від ОСОБА_1 не надходили. Отже, вказаний відзив колегія суддів залишає без розгляду на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України.

В судове засідання апеляційного суду сторони учасники-судового розгляду не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 29 січня 2026 року надіслані апеляційним судом на адреси учасників справи.

АТ «Сенс Банк», його представник Слободян В.М. та ОСОБА_1 отримали в електронних кабінетах 04 липня 2025 року (а.с. 29-31 том 2).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 на підставі заяв від 11 грудня 2019 року та 22 січня 2020 року відкрито в АТ «Сенс Банк» поточні рахунки:

№ НОМЕР_5 у валюті гривня, № НОМЕР_1 у валюті американський долар, № НОМЕР_3 у валюті євро (а.с. 44-45 том 1).

ОСОБА_1 був заповнений опитувальник клієнта - фізичної особи, де він вказав свої персональні дані, зокрема, адресу: АДРЕСА_1 , телефон НОМЕР_8 (а.с.46 том 1).

З виписки по особовим рахункам з 01 січня 2024 року по 25 червня 2024 року вбачається, що 15 березня 2024 року на рахунок № НОМЕР_5 , відкритий ОСОБА_1 у АТ «Сенс Банк», надійшов платіж у розмірі 26 396,07 грн від ХОД АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК»: платник ОСОБА_1 з призначенням платежу «Перерах. залишків коштів при закритті рахунку у зв. з припин. діл.відносин зг. ст. 15 ЗУ Про ПВК/ФТ» (а.с.47 том 1).

Вказаний платіж у розмірі 26 396,07 грн надійшов у зв`язку з розірванням договору банківського вкладу між ОСОБА_1 та АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК", закриттям рахунку і переказом залишку наявних на ньому коштів до іншого банку - АТ "Сенс Банк" за заявою ОСОБА_1 , що підтверджується рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 29 березня 2024 року у справі № 613/2331/23 за позовом ОСОБА_1 до АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» про захист прав споживачів (а.с. 57-65 том 1).

12 червня 2024 року зазначені вище поточні (карткові) рахунки ОСОБА_1 заблоковані, а також заблокована система дистанційного банківського обслуговування «MySenseBank» та мобільний додаток «SenseSuperApp».

Станом на 12 червня 2024 року залишок коштів на рахунку № НОМЕР_1 складав 6,73 USD; на рахунку № НОМЕР_3 - 8117,60 EUR; на рахунку № НОМЕР_5 - 55,35 грн (а.с. 10-14, 18 зворот том 1).

13 червня 2024 року на електронну пошту АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_1 направив розпорядження-вимогу № 1 від 13 червня 2024 року про перерахування грошових коштів, в якому вказав, що з серпня 2022 року перебуває на лікуванні за межами України, потребує коштів, однак банк без попередження розірвав з ним ділові стосунки. Просив перерахувати залишки грошових коштів з рахунків, які відкриті на ім`я ОСОБА_1 , на наступні рахунки: з рахунку (валюта ЕUR) № НОМЕР_3 у сумі 8 117,60 EUR на рахунок: НОМЕР_9 SWIFT код: ISBKTRIS Банк: TURKIYE IS BANKASI A.S.; з рахунку (валюта рахунку USD) № НОМЕР_1 у сумі 6,73 USD на наступний рахунок: НОМЕР_10 SWIFT код: ISBKTRIS Банк: TURKIYE IS BANKASI A.S.; з рахунку (валюта рахунка ГРН) № НОМЕР_5 сумі 55,35 грн на наступний рахунок: банк одержувача: АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», , рахунок для зарахування № НОМЕР_11 , одержувач: АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»; з депозитного рахунку (валюта рахунка ГРН) № НОМЕР_7 (тіло депозиту) у сумі 5900,00 грн (п`ять тисяч дев`ятсот грн.) на наступний рахунок (по закінченню строку депозиту): Банк одержувача: АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (а.с. 7-8, 15-16 том 1).

18 червня 2024 року на електронну пошту банку та ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 направив вимогу №3 та просив негайно поновити доступ до його рахунків, які ним відкрито у АТ «Сенс Банк», з використанням систем дистанційного банківського обслуговування «MySenseBank» та мобільного додатку «SenseSuperApp», а також розблокувати платіжні карти, які емітовані на його ім`я (а.с.9 том 1).

Згідно з відповіддю АТ «Сенс Банк» від 20 червня 2024 року № 28463-33.4-б/б, ОСОБА_1 було повідомлено, що 13 червня 2024 року договір банківського вкладу №TDRM001462060 було закрито, суму вкладу 5900,00 грн було повернуто на рахунок № НОМЕР_5 . Відповідно до умов договору виплата відсотків по договору банківського вкладу №TDRM001462060 проводилась на рахунок № НОМЕР_5 (а.с.48, 54 том 1).

28 червня 2024 року ОСОБА_1 направлена відповідь АТ «Сенс Банк» за № 28950-33.4-б/б, в якій зазначено, що банк в своїй діяльності дотримується вимог чинного законодавства та вживає відповідних заходів (обмеження, попередження та недопущення ризикових операцій) з метою протидії легалізації кримінальних доходів та фінансування тероризму. Контракти/рахунки клієнтів обслуговуються АТ «Сенс Банк» з урахуванням, у тому числі санкційних обмежень та ризикової складової. Банк як суб`єкт первинного фінансового моніторингу виконує всі покладені на нього завдання у відповідності до Закону. На підставі вищенаведеного 12 червня 2024 року (розпорядження №203), керуючись законодавством України на момент прийняття рішення, Банком з використанням ризик - орієнтованого підходу було присвоєно Новікову Р.В. (РНОКПП НОМЕР_12 ) неприйнятно високий ризик та прийнято рішення про відмову у підтриманні ділових відносин. Роз`яснено порядок зміни або підтвердження електронної адреси (а.с. 49-50, 55 том 1)

Як вбачається з відповіді АТ «Сенс Банк» від 03 липня 2024 року №30594-33.4-б/б, з посиланням на п.4.3.41 Публічної пропозиції АТ «Сенс Банк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, яка є невід`ємною частиною укладеного між ОСОБА_1 та банком договору, банк має право без попереднього погодження з Клієнтом закрити рахунок клієнта у випадку відмови від підтримання ділових стосунків на підставі статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. В такому разі клієнт доручає банку в порядку договірного списання перерахувати залишок коштів на рахунку, що підлягає закриттю, на рахунок клієнта, зазначений ним в заяві на закриття рахунку з відповідним призначенням платежу (а.с.51, 56 том 1).

З платіжної інструкції № 814678 від 12 липня 2024 року, виписки АТ «Сенс Банк» по особовим рахункам ОСОБА_1 , довідки АТ «Сенс Банк» про закриття рахунку та листа АТ «Сенс Банк» від 30 липня 2024 року № 34730-33.4-б/б вбачається, що 12 липня 2024 року грошові кошти у сумі 5958,75 грн з поточного рахунку ОСОБА_1 - № НОМЕР_5 були перераховані на рахунок ОСОБА_1 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», з подальшим закриттям вищевказаного рахунку (а.с. 124, 167, 168, 204 том 1).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка (частина перша статті 1068 ЦК України).

Відповідно до статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

У частині четвертій статті 1075 ЦК України визначено, що банк може відмовитися від договору банківського рахунка та закрити рахунок клієнта у разі наявності підстав, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Залишок грошових коштів на рахунку клієнта повертається клієнту.

За змістом пункту 1 частини другої статті 6 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» банки є суб`єктами первинного фінансового моніторингу.

У пунктах 39, 41 частини першої статті 1 вказаного Закону зазначено, що неприйнятно високий ризик - це максимально високий ризик, що не може бути прийнятий суб`єктом первинного фінансового моніторингу відповідно до внутрішніх документів з питань фінансового моніторингу; об`єкт фінансового моніторингу - це дії з активами, пов`язані з відповідними учасниками фінансових операцій, які їх проводять, за умови наявності ризиків використання таких активів з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та/або фінансування розповсюдження зброї масового знищення, а також будь-яка інформація про такі дії чи події, активи та їх учасників.

Згідно з частиною першою статті 7 вказаного Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний у своїй діяльності застосовувати ризик-орієнтований підхід, враховуючи відповідні критерії ризику, зокрема, пов`язані з його клієнтами, географічним розташуванням держави реєстрації клієнта або установи, через яку він здійснює передачу (отримання) активів, видом товарів та послуг, що клієнт отримує від суб`єкта первинного фінансового моніторингу, способом надання (отримання) послуг. Ризик-орієнтований підхід має бути пропорційний характеру та масштабу діяльності суб`єкта первинного фінансового моніторингу.

За приписами частини шостої статті 7 Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний встановити неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у разі: неможливості виконувати визначені цим Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом або фінансовою операцією; наявності обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною.

Частиною 4 статті 11 Закону передбачено, що належна перевірка здійснюється в разі:

встановлення ділових відносин (крім ділових відносин, встановлених на підставі договорів страхування за класами страхування, що не передбачають здійснення страхової виплати в разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та/або досягнення застрахованою особою певного віку, визначеного в такому договорі, за якими клієнтом є фізична особа та загальний страховий платіж не перевищує 27 тисяч гривень або його сума еквівалентна зазначеній сумі, у тому числі в іноземній валюті; а також крім встановлення ділових відносин, які виникають на підставі договорів про участь в лотереї, за умови, що розмір ставки гравця не перевищує 5 тисяч гривень);

наявності підозри;

здійснення платіжних операцій (у тому числі міжнародних) без відкриття рахунка;

проведення фінансової операції з віртуальними активами на суму, що дорівнює чи перевищує 30 тисяч гривень;

виникнення сумнівів у достовірності чи повноті раніше отриманих ідентифікаційних даних клієнта;

проведення разової фінансової операції без встановлення ділових відносин з клієнтами, якщо сума фінансової операції дорівнює або перевищує суму, визначену частиною першою статті 20 цього Закону.

Залежно від рівня ризику проведення фінансової операції належна перевірка клієнта здійснюється також у разі проведення ним кількох фінансових операцій, що можуть бути пов`язані між собою, на загальну суму, що дорівнює або перевищує суму, визначену частиною першою статті 20 цього Закону.

За визначенням ч.1 ст.20 Закону № 361-ІХ фінансові операції є пороговими, якщо сума, на яку здійснюється кожна із них, дорівнює чи перевищує 400 тисяч гривень (для суб`єктів господарювання, які проводять лотереї та/або азартні ігри, - 55 тисяч гривень) або дорівнює чи перевищує суму в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, еквівалентну за офіційним курсом гривні до іноземних валют і банківських металів 400 тисяч гривень на момент проведення фінансової операції.

Фінансові операції або спроба їх проведення незалежно від суми, на яку вони проводяться, вважаються підозрілими, якщо суб`єкт первинного фінансового моніторингу має підозру або має достатні підстави для підозри, що вони є результатом злочинної діяльності або пов`язані чи стосуються фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення (ч.1 ст.21 Закону № 361-ІХ).

Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону № 361-ІХ суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону № 361-ІХ суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати посилені заходи належної перевірки щодо клієнтів, ризик ділових відносин з якими (ризик фінансової операції без встановлення ділових відносин яких) є високим.

Загальні вимоги щодо виконання банками законодавства України з питань фінансового моніторингу встановлені Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженим постановою правління Національного банку України від 19 травня 2020 року № 65 (далі - Положення № 65).

Пунктами 34 - 37 Положення № 65 передбачено, що банк зобов`язаний у своїй діяльності застосовувати ризик-орієнтований підхід, що має бути пропорційним характеру та масштабу діяльності банку.

Ризик-орієнтований підхід має застосовуватися банком на безперервній основі та забезпечувати виявлення, ідентифікацію, оцінку всіх наявних та потенційних ризиків легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, притаманних діяльності банку (ризик-профілю банку) та його клієнтам, а також передбачати своєчасне розроблення заходів з управління такими ризиками, їх мінімізації.

Банк документує процес застосування ризик-орієнтованого підходу таким чином, щоб бути здатним продемонструвати його суть (зокрема те, у чому полягає різниця в підходах), прийняті банком рішення під час його застосування та обґрунтованість таких рішень.

Банк, застосовуючи ризик-орієнтований підхід, має утримуватися від необґрунтованого застосування де-рискінгу. Зазначений підхід протирічить ризик-орієнтованому підходу та не сприяє фінансовій інклюзії.

Пунктом 61 Положення № 65 передбачено, що банк установлює неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у випадках, визначених частиною шостою статті 7 Закону, в інших випадках, визначених банком самостійно у внутрішніх документах банку з питань протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, а також щодо: клієнтів (осіб), щодо яких у банку за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта є обґрунтовані підозри про здійснення ними операцій ВК/ФТ, інших злочинів; клієнтів (осіб), щодо яких у банку є підстави вважати, що вони є компаніями-оболонками.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від підтримання ділових відносин, у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей.

При цьому Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» чітко передбачено випадки, коли факт ненадання документів зумовлює обов`язок суб`єкта первинного фінансового моніторингу встановити клієнту неприйнятно високий рівень ризику, зокрема, за приписами частини шостої статті 7 цього Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний встановити неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у разі: неможливості виконувати визначені цим Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом або фінансовою операцією; наявності обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною.

Отже, в силу вимог законодавства про запобігання та протидію легалізації доходів банк наділений правом в односторонньому порядку відмовитися від ділових відносин з клієнтами з неприйнятно високим ризиком, в тому числі шляхом розірвання договорів.

Водночас, право банку як суб`єкта первинного фінансового моніторингу відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договору банківського рахунка з вказаних підстав за результатами оцінки чи переоцінки ризику не є необмеженим. Судам необхідно в кожному випадку, виходячи із встановлених обставин справи, досліджувати підстави та обґрунтованість встановлення клієнту такої категорії ризику.

Аналогічні за змістом висновки викладені в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 910/3245/19, від 20 січня 2022 року у справі № 910/18504/20, від 20 грудня 2023 року у справі № 757/34905/22-ц, від 30 жовтня 2023 року у справі № 522/14008/21, від 28 грудня 2022 року у справі № 757/57487/20 та ін.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 09 жовтня 2019 року у справі № 761/28762/18, провадження № 61-6736св19; від 21 листопада 2022 року у справі № 757/35987/20, провадження № 61-1659св22; за відсутності обставин, які б свідчили про те, що банком під час встановлення позивачу неприйнятно високого рівня ризику було дотримано процедури, встановлені законодавством та/або внутрішніми документами банку, що підтверджується відповідними доказами, розірвання договорів є неправомірним.

У справі, яка переглядається, судом встановлено, що банк не надав належних доказів на підтвердження наявності порушень позивачем вимог законодавства або наявність ризиків, які б давали підстави банку, як суб`єкту первинного фінансового моніторингу, для перевірки і розірвання договірних відносин з клієнтом.

АТ «Сенс Банк» належним чином не обґрунтував й не надав належних доказів правомірності блокування (обмеження використання) карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , не довів, що ОСОБА_1 вчиняв платіжні операції, які містять ознаки здійснення ризикової діяльності у сфері фінансового моніторингу, тобто наявності підстав для встановлення позивачу неприйнятно високого ризику; порушення позивачем вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», які б давали підстави для блокування його рахунку і позбавлення його права користування належними йому коштами.

Банком не було повідомлено ОСОБА_1 про встановлення йому, як клієнту, неприйнятно високого рівня ризику, не було витребувано у останнього відповідних документів для перевірки операції, яка викликала сумніви. Будь-яких листів на адресу позивача щодо причин та підстав блокування його рахунків та запиту на отримання від нього відповідної інформації банком не надсилалося.

Доказів того, що після здійснення на рахунок ОСОБА_1 переказу 15 березня 2024 року у розмірі 26 396,07 грн, який викликав підозру у працівників банку, до блокування рахунків 12 червня 2024 року банк вчиняв будь-які спроби зв`язатись з позивачем та з`ясувати відповідність ділових відносин та фінансових операції клієнта наявній в банку інформації, матеріали справи не містять, все листування між сторонами відбувалось вже після блокування рахунків.

Враховуючи викладене, дії відповідача щодо блокування операцій на рахунках позивача не відповідали вимогам закону.

Ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції банком не надано обґрунтованих доказів щодо необхідності накладення обмежень на рахунки позивача.

З урахуванням вищевикладеного, висновок суду про задоволення вимог ОСОБА_1 в частині усунення перешкод у користуванні та розпорядженні належними йому грошовими коштами, що знаходяться у АТ «Сенс Банк» на рахунках: НОМЕР_1 та НОМЕР_3 , та в частині зобов`язання банку виконати його розпорядження від 13 червня 2024 року про перерахування грошових коштів з вказаних вище рахунків є законним та обґрунтованим.

Посилання АТ «Сенс Банк» на те, що судовим рішенням від 29 березня 2024 року у справі № 613/2331/23 фактично встановлено, що ОСОБА_1 умисно не надав суб`єкту первинного фінансового моніторингу - ХОД АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» документи на підтвердження походження грошових коштів, колегія суддів відхиляє, оскільки вказана справа стосується правовідносин між ОСОБА_1 та АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» щодо виплати коштів за депозитним договором між ними, і встановлені у ній обставини не є преюдиційними для цієї справи. До того ж, умисних винних дій ОСОБА_1 у вказаній справі не встановлено.

Твердження АТ «Сенс Банк» щодо того, що він позбавлений можливості виконати розпорядження клієнта про перерахування коштів на рахунок банку-нерезиденту через встановлені постановою Правління Національного банку від 24 лютого 2022 року № 18 на час воєнного стану обмеження, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Дійсно, Національний банк України 24 лютого 2022 року прийняв постанову № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», якою введено низку істотних обмежень, зокрема, уповноваженим установам забороняється здійснювати транскордонний переказ валютних цінностей з України/переказ коштів на кореспондентські рахунки банків-нерезидентів у гривнях/іноземній валюті, відкриті в банках-резидентах, включаючи перекази, що здійснюються за дорученням клієнтів, крім випадків передбачених пунктом 14 цієї постанови.

У подальшому до вказаної Постанови № 18 неодноразово вносились зміни, що пом`якшували встановлені обмеження.

Так, підпунктом 9 пункту 14 вказаної Постанови у редакції на час направлення позивачем до банку розпорядження на переказ залишку коштів на його рахунках до іншого банку, було встановлено виняток, за якого вищевказана заборона не застосовується, а саме: на суму в еквіваленті до 100 000 грн уключно на календарний місяць з усіх рахунків фізичної особи - клієнта банку, відкритих в іноземній валюті, переказів на рахунки фізичних осіб з використанням реквізитів електронних платіжних засобів платника та отримувача (р2р-переказів) та розрахунків, здійснених з використанням електронних платіжних засобів, для оплати операцій з активами, які безпосередньо конвертуються (обмінюються) на грошові кошти та відповідно до правил та/або інших внутрішніх документів міжнародних платіжних систем належать до операцій "квазікеш" (англійською мовою quasi cash). До таких операцій, зокрема, але не виключно, належать: купівля криптовалют, поповнення електронних гаманців, купівля подарункових сертифікатів, лотерей, перекази на користь букмекерських компаній, оплата дорожніх чеків. Коди категорій торговців, що можуть використовуватися для таких операцій, зокрема, але не виключно, такі: 4829; 6012; 6050; 6051; 6534; 6539; 6540; 7800; 7801; 7802; 7995; 9406.

Отже, чинним законодавством дозволено здійснення переказів з валютної картки українського банку на картку іноземного банку - не більше еквіваленту 100 000 грн з усіх валютних рахунків клієнта за календарний місяць. В цей ліміт також входять операції виведення коштів з рахунку: купівля криптовалют, поповнення електронних гаманців, купівля подарункових сертифікатів, перекази на користь букмекерських компаній, оплата дорожніх чеків. Відповідні роз`яснення також розміщено й на вебсайті АТ «Сенс Банк».

Наявність певного законодавчо передбаченого ліміту на суму переказу коштів на картку іноземного банку на місяць не є підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 у частині зобов`язання АТ «Сенс Банк» виконати його розпорядження від 13 червня 2024 року про перерахування грошових коштів з відкритих йому валютних рахунків, адже банк не позбавлений можливості переказувати кошти частинами, з урахуванням встановлених Постановою № 18 обмежень.

Доводи апеляційної скарги банку не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу банку без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині - без змін.

В частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Оскільки апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» залишити без задоволення.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 13 травня 2025 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина