УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/961/26 2-з/335/8/2026

про повернення заяви

28 січня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Романько О.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 подану через представника адвоката Кацюбу Максима Володимировича про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИЛА:

До Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя 27.01.2026 надійшла заява ОСОБА_1 подана через представника адвоката Кацюбу Максима Володимировича про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви.

За змістом ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено вимоги, які повинні бути зазначені у заяві, а саме - заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Всупереч зазначеним вимогам ЦПК України подана заява не містить у собі пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення має бути зазначена у клопотанні про забезпечення позову, оскільки у відповідності до вимог ч.7 ст.153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Відповідно до ст. 159 ЦПК України у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися. У разі подання відповідного позову про відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили судовим рішенням, зазначеним у частині першій цієї статті, відшкодування збитків, заподіяних вжиттям заходів забезпечення позову, здійснюється в першу чергу за рахунок коштів зустрічного забезпечення.

Враховуючи вищевказані положення процесуального закону, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення у заяві про забезпечення позову є обов`язковими, а от питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення, вирішується судом з урахуванням обставин забезпечення позову та пропозицій заявників.

Суддя також наголошує на тому, що пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення позову мають бути зазначені з урахуванням вимог ст. 154 ЦПК України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З огляду на зазначене, суддя звертає увагу на те, що наразі власником вказаної квартири є неповнолітня особа.

Так, захист майнових прав неповнолітніх (1418 років) у суді потребує підвищеної уваги для запобігання зловживанням, зокрема, через обов`язкове залучення органів опіки та піклування. Вони контролюють угоди з нерухомістю, забезпечуючи збереження житла дитини та надаючи письмовий висновок для суду. Дозвіл на правочини з нерухомістю надається лише за умови збереження права дитини на житло.

Захист власності в конвенційній системі гарантується статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вона захищає право кожної фізичної чи юридичної особи на мирне володіння своїм майном, забороняючи свавільне позбавлення власності та обмежуючи втручання держави.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом, реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Отже, заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Подання заяви про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви покладає додаткові вимоги щодо її обґрунтування. Так, заявник має не лише довести реальну загрозу ускладнення чи унеможливлення виконання майбутнього рішення суду, а й чітко вказати предмет майбутнього позову, обґрунтувати необхідність обраного заходу та підтвердити право вимоги.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, що є імперативною нормою ЦПК України, з урахуванням положень ч.10 ст.153 ЦПК України, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, повернути заявнику.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає заявнику повторно звернутися до суду, після усунень обставин, що стали підставою для повернення заяви, адже забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи. Тобто позивач не позбавлений права реалізувати в подальшому передбачені цивільним процесуальним законодавством процесуальні права шляхом подання відповідної заяви.

Питання щодо повернення сплаченого судового збору, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», вирішується за клопотанням заявника.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7, 149, 150-154, 260-261, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 подану через представника адвоката Кацюбу Максима Володимировича про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 30.01.2026.

Суддя: О.О. Романько