УХВАЛА

29 січня 2026 року

м. Київ

справа № 175/3216/14-ц

провадження № 61-1115ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 грудня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , боржник - ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця Слобожанського відділу державно виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) Сищика Олександра Олександровича,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) Сищика О. О. у виконавчому проваджені з виконання рішення у цивільній справі № 175/3216/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

ОСОБА_1 вказувала, що незаконна бездіяльність державного виконавця Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) Сищика О. О. полягає у нездійсненні належного та своєчасного примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2014 року у справі №75/3216/14-ц.

Просила зобов`язати державного виконавця Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) Сищика О. О. вчинити усі необхідні та передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виконавчі та інші дії у виконавчому провадженні № НОМЕР_23, спрямовані на належне, повне та своєчасне примусове виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2014 року у справі № 175/3216/14-ц, та стягнути з Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судові витрати.

Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2025 року задоволено частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2025 року у цивільній справі №175/3216/14-ц скасовано.

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) Сищика О. О., допущену в ході примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2014 року у справі № 175/3216/14-ц.

У задоволені інших вимог скарги відмовлено.

У задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2025 року у цивільній справі № 175/3216/14-ц відмовлено.

22 січня 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 грудня 2025 року. Крім того, касаційна скарга містить заперечення на протокольну ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2025 року та протокольні ухвали Дніпровського апеляційного суду від 12 листопада 2025 року та від 17 грудня 2025 року. Посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить:

скасувати ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області

від 06 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 грудня 2025 року в частині незадоволених вимог скарги на бездіяльність державного виконавця і ухвалити нове судове рішення, яким зобов`язати державного виконавця Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) Сищика О. О. вчинити усі необхідні та передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виконавчі та інші дії у виконавчому провадженні № НОМЕР_23, спрямовані на належне, повне та своєчасне примусове виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2014 року у справі № 175/3216/14-ц;

скасувати протокольну ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2025 року і ухвалити нове судове рішення про повернення відзиву, поданого начальником Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) Романом Дзіжко;

в іншій частині постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 грудня 2025 року залишити без змін;

скасувати протокольну ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 листопада 2025 року і ухвалити нове судове рішення про повернення без розгляду відзиву на апеляційну скаргу подану начальником Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) Дзіжко Р. Ю.;

скасувати протокольну ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2025 року і ухвалити нове рішення про повернення без розгляду додаткових пояснень (доповнень) до відзиву на апеляційну скаргу, які були подані в. о. начальника Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) Кущенко Юлією;

вирішити питання щодо розподілу судових витрат, які були понесені нею в суді першої та апеляційної інстанцій.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що у поданій нею до суду скарзі, а також письмових поясненнях були зазначені конкретні беззаперечні факти бездіяльності державного виконавця із зазначенням джерел права, які визначають дії, та рішення, які зобов`язаний був вчинити та прийняти державний виконавець, а також по періодам визначено дії та рішення, які не були вчинені та прийняті державним виконавцем. Однак, суд першої інстанції повністю (суцільно) проігнорував всі її доводи, які були ретельно викладені в скарзі та письмових поясненнях, взагалі не відповів на її слушні та важливі аргументи, не надав їм належної правової оцінки та не мотивував своє рішення, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції є очевидно свавільною та дефектною. Вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові також проігноровав її слушні та важливі аргументи щодо бездіяльності державного виконавця та необхідності зобов`язати його вчинити дії, передбачені законодавством, яке регулює виконавче провадження. Зазначає, що висновки суду апеляційної інстанції щодо дискреційних повноважень державного виконавця є безпідставними та прямо суперечать вимогам частини другої статті 451 ЦПК України, завданню цивільного судочинства та суті судового контролю за виконанням судового рішення. Заявниця вважає несправедливими, незаконними, необґрунтованими та невмотивованими ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 грудня 2025 року в частині незадоволених вимог скарги на бездіяльність державного виконавця.

Касаційна скарга в частині оскарження протокольної ухвали суду першої інстанції обґрунтована тим, що до суду першої інстанції було подано відзив на її скаргу за підписом начальника органу державної виконавчої служби. У зв`язку з тим, що нормами ЦПК України не передбачено право на подачу відзиву на стадії судового контролю за виконанням судових рішень і начальник відділу державної виконавчої служби не є учасником справи, а отже не має права підписувати та подавати будь-які процесуальні документи в межах цієї судової справи, вона подала клопотання про повернення відзиву на скаргу. Однак, у судовому засіданні, яке відбулося 02 червня 2025 року, суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні її клопотання про повернення відзиву на скаргу та постановив приєднати до матеріалів справи наданий відзив.

Касаційна скарга в частині оскарження протокольних ухвал Дніпровського апеляційного суду, обґрунтована тим, що у судовому засіданні 12 листопада 2025 року її представником було подано усне клопотання від 12 листопада 2025 року про повернення без розгляду відзиву на апеляційну скаргу, поданого начальником Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МУ МЮ (м. Одеса), а у разі відмови у задоволенні цього клопотання та долучення і врахування відзиву на апеляційну скаргу та додатків до нього - визнати недопустимими докази, подані до відзиву на апеляційну скаргу. У подальшому нею було подано ґрунтовне письмове клопотання від 14 грудня 2025 року про повернення без розгляду додаткових пояснень (доповнень) до відзиву на апеляційну скаргу, які були подані в. о. начальника Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) Кущенко Юлією. Вказані клопотання були обґрунтовані тим, що ні начальник, ні виконуючий обов`язки начальника відділу державної виконавчої служби не є учасниками справи, а тому не має права подавати заяви по суті справи та додаткові пояснення у цій справі. Крім того, начальник відділу ДВС подав докази, які не були подані до суду першої інстанції, та не обґрунтував поважності причин неподання їх під час розгляду справи у суді першої інстанції. Вказує, що суд апеляційної інстанції протокольними ухвалами від 12 листопада 2025 року та 17 грудня 2025 року відмовив у задоволенні вказаних клопотань, однак не навів мотивів відхилення слушних та важливих аргументів, наведених нею та її представником, не надав їм належної правової оцінки ні в судовому засіданні, ні в оскаржуваній постанові.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судовий контроль, метою якого є забезпечення своєчасного захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, на стадії виконавчого провадження, окрім розв`язання судом низки процесуальних питань, охоплює також і контроль, під час якого оцінюють законність дій виконавця та ухвалених ним рішень, тобто він спрямований на недопущення зловживань з боку державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Основного Закону).

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Обов`язки і права виконавців визначені у статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Особливості примусового виконання рішень про стягнення аліментів визначені у розділі XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року №2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802.

Так, у пункті 2 розділу XVI вказаної Інструкції закріплено, що виконавець протягом десяти днів з дня відкриття виконавчого провадження здійснює заходи для отримання інформації про доходи боржника та виносить постанову про звернення стягнення на доходи боржника, оформлену відповідно до пункту 3 розділу Х цієї Інструкції.

Згідно із частиною першою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України (частина третя статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 447-1 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з частинами першою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові від 05 грудня 2018 року в справі № 904/7326/17 (провадження

№ 12-197гс18) Велика Палата Верховного Суду вказала, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».

Судами попередніх інстанції встановлено, що на виконанні у Слобожанському ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_24 з примусового виконання виконавчого листа № 2-175/3216/14, виданого 29 вересня 2014 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29 липня 2014 року до її повноліття.

12 жовтня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 20 липня 2020 року стягувачем ОСОБА_1 було подано до відділу державної виконавчої служби заяву про повернення виконавчого листа № 2-175/3216/14, виданого 29 вересня 2014 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області. 20 липня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа № 2-175/3216/14, виданого 29 вересня 2014 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, із зазначенням суми заборгованості, яка станом на 20 липня 2020 року складає 114 122,80 грн.

11 лютого 2021 року стягувачем ОСОБА_1 повторно пред`явлено на виконання до Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) виконавчий лист № 2-175/3216/14, виданий 29 вересня 2014 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, із наявною заборгованістю, яка станом на 20 липня 2020 складала 114 122,80 грн.

15 лютого 2021 року державним виконавцем Дніпровського ВДВС Давиденко Я. М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_25.

24 травня 2021 року державним виконавцем було сформовано запити до наступних органів: Пенсійного фонду України (про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб-боржників, які отримують пенсії); Державної фіскальної служби України (про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями та про джерела отримання доходу боржником - фізичною особою); Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Згідно з відповідями Пенсійного фонду України № та №, інформації не знайдено.

Згідно з відповіддю Державної фіскальної служби України, боржник за вказаними у запиті податковим номером на обліку в органах ДФС не перебуває.

Згідно з відповіддю Міністерства внутрішніх справ України, за боржником транспортні засоби не зареєстровано

Зі змісту відповіді Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону України за період з 16 лютого 2021 року

по 24 травня 2021 року у ДПС України відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону.

24 травня 2021 року державним виконавцем за вих.№15470 направлено запит до КП Дніпровського району «БТІ» щодо надання інформації про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником ОСОБА_2

02 червня 2021 року державним виконавцем було направлено виклик за

вих. № 17247 боржнику для надання пояснень щодо виконання вимог вище вказаного виконавчого документу або надання підтверджуючих документів про сплату та внесено відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників. Доказів направлення цього виклику та повідомлення боржнику державним виконавцем суду не надано.

04 червня 2021 року державним виконавцем Лінською М. В. було винесено постанову про арешт майна боржника.

15 червня 2021 року державним виконавцем Лінською М. В. було винесено чотири постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодженою зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

10 вересня 2021 року державним виконавцем Лінською М. В. було надано стягувачу роз`яснення про право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення боржника, що полягає в ухиленні від сплати аліментів, та направлено розрахунок заборгованості із сплати аліментів.

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 30 грудня 2022 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 КК України та піддано кримінальному покаранню у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

12 липня 2022 року державним виконавцем Донченко Є.М. було направлено виклик державного виконавця за вих. № 19833 боржнику для надання пояснень щодо виконання вимог вище вказаного виконавчого документу або надання підтверджуючих документів про сплату.

20 лютого 2023 року було винесено вимогу державного виконавця Сищик О. О. (бездіяльність якого оскаржується) до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо надання інформації чи проходить військову службу боржник ОСОБА_2 , в якій військовій частині із зазначенням адреси знаходження.

20 лютого 2023 року, 22 березня 2023 року та 25 квітня 2023 року державним виконавцем було зроблено запити до Державної фіскальної служби України (про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями та про джерела отримання доходу боржником - фізичною особою), до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів та до Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів.

Згідно з відповіддю Державної фіскальної служби України, боржника за вказаними у запиті податковим номером на обліку в органах ДФС не перебуває.

Згідно з відповіддю Міністерства внутрішніх справ України, за боржником транспортні засоби не зареєстровано.

Зі змісту відповіді Державної податкової служби України боржник отримує дохід від ТОВ «БІЛДІНГ-ЕСТЕЙТ».

22 березня 2023 року державним виконавцем Сищик О. О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку було за вих. № 12692 направлено для виконання до ВЧ НОМЕР_1 .

27 квітня 2023 року державним виконавцем Сищик О. О. за вих. № 21488 направлено запит до КП Дніпровського району «БТІ», Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області щодо надання інформації про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником ОСОБА_2

27 квітня 2023 року та 15 травня 2023 року державним виконавцем зроблено запити до Державної фіскальної служби України (про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями та про джерела отримання доходу боржником - Фізичною особою), зі змісту відповіді інформація відсутня.

11 липня 2023 року державним виконавцем Сищик О. О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку було за вих. № 12692 направлено для виконання до ВЧ НОМЕР_2 .

25 вересня 2023 року державним виконавцем Сищик О.О. було винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

05 листопада 2024 року та 22 квітня 2025 року державним виконавцем було зроблено запити до Державної фіскальної служби України (про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями та про джерела отримання доходу боржником - Фізичною особою), зі змісту відповіді інформація відсутня.

02 вересня 2024 року та 10 березня 2025 року державним виконавцем було зроблено запити до Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів. Зі змісту відповіді встановлено, що боржник отримує дохід з Військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на березень 2025 року становила 164 838,10 грн.

24 квітня 2025 року було сформовано вимогу державного виконавця Сищика О. О. щодо надання довідки про доходи боржника ОСОБА_2 з моменту офіційного працевлаштування та станом на день отримання вимоги виконавця та надання звіту про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, по день отримання вимоги виконавця, який за вих. № 53385 направлено до військової частини НОМЕР_2 .

24 квітня 2025 року державним виконавцем зроблено запит до Пенсійного фонду України та отримано відповідь про нарахування заробітної плати ОСОБА_2 з Військової частини НОМЕР_2 .

24 квітня 2025 року державний виконавець Сищик О. О., керуючись положенням пункту 21 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» пунктом 3.10 глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року №267, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2006 року за №935/12809, направив в електронному вигляді вимоги для розкриття банківської таємниці до установ банку щодо надання інформації чи наявні рахунки у боржника та залишок коштів на рахунках.

24 квітня 2025 року державний виконавець Сищик О. О. сформовав вимогу виконавця щодо надання інформації чи зареєстрований на території Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області боржник

ОСОБА_2 та направив запит до відповідних органів щодо надання інформації про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником ОСОБА_2

24 квітня 2025 року державним виконавцем Сищиком О. О. винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки.

30 квітня 2025 державним виконавцем Сищиком О. О. винесено: вимогу виконавця щодо надання детальної довідки про всі нараховані та виплачені боржнику

ОСОБА_2 доходи, з урахуванням податків та зборів, за період з моменту початку проходження ним військової служби по дату отримання вимоги державного виконавця; вимогу виконавця щодо надання детальної довідки про всі нараховані та виплачені боржнику ОСОБА_2 доходи, з урахуванням податків та зборів, за період проходження ним військової служби; вимогу виконавця щодо надання інформації про всі джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржника ОСОБА_2 та розміри утриманого податку, за період з 29 липня 2014 року по дату отримання вимоги (запиту) державного виконавця; вимогу виконавця щодо надання бухгалтерських документів (зокрема, копії платіжних інструкцій), які підтверджують виплату боржнику ОСОБА_2 доходів за період з моменту початку проходження ним військової служби по дату отримання вимоги державного виконавця; вимогу виконавця щодо надання всіх звітів про здійснені відрахування та виплати на підставі постанови державного виконавця від 11 липня 2023 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 , за період з 11 липня 2023 року по дату отримання вимоги державного виконавця; вимогу виконавця щодо інформації щодо виплат боржнику ОСОБА_2 доходів за період з моменту початку проходження ним військової служби по дату отримання вимоги державного виконавця, а саме: в якій формі здійснювалась виплата доходів (в готівковій чи безготівковій формі);- на який розрахунковий рахунок (в якому банку) здійснювалась виплата доходів ОСОБА_2 (у разі виплати доходів в безготівковій формі); кому здійснювалась виплата доходів нарахованих ОСОБА_2 інформації про отримувача, із зазначенням ПІБ та іншої відомої; вимогу виконавця щодо надання інформації про рух коштів та операції по всім рахунками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , ( НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ) боржника ОСОБА_2 , що відкриті в установі банку АТ «Акцент-Банк», інформацію надати за період з 15 лютого 2021 року по дату отримання вимоги (запиту) державного виконавця; вимогу виконавця щодо надання інформації про рух коштів та операції по всім рахунками НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , ( НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 ) боржника ОСОБА_2 , що відкриті в установі банку АТ КБ «ПриватБанк», інформацію надати за період з 15 лютого 2021 року по дату отримання вимоги (запиту) державного виконавця; вимогу виконавця щодо надання інформації про рух коштів та операції всіма рахунками НОМЕР_14 , ( НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 ) боржника ОСОБА_2 , що відкриті в установі банку АТ Універсал Банк, інформацію надати за період з 15 лютого 2021 року по дату отримання вимоги (запиту) державного виконавця; вимогу виконавця щодо надання інформації про рух коштів та операції всіма рахунками ( НОМЕР_18 , НОМЕР_19 ) боржника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_20 ), що відкриті в установі банку АТ «УКРСИББАНК», інформацію надати за період з 15 лютого 2021 року по дату отримання вимоги (запиту) державного виконавця; вимогу виконавця щодо надання інформації про рух коштів та операції всіма рахунками ( НОМЕР_21 , НОМЕР_22 ) боржника ОСОБА_2 , що відкриті в установі банку АТ «ТАСКОМБАНК», інформацію надати за період з 15 лютого 2021 року по дату отримання вимоги (запиту) державного виконавця.

01 травня 2025 державним виконавцем Сищик О. О. здійснено: виклик державного виконавця, який за вих. № 59380 направлено рекомендованим поштовим відправленням (трек номер 584) божнику ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_1 , для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене статтею 183-1 КУпАП; вимогу державного виконавця, яку за вих. № 59377 направлено рекомендованим поштовим відправленням (трек номер 013) божнику ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_1 , для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 188-13 КУпАП.

05 травня 2025 року заступником начальника відділу направлено до Другого ВДВС у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції доручення про проведення виконавчих дій щодо: 1) здійснення контролю за правильним і своєчасним відрахуванням із грошового забезпечення та інших доходів боржника ОСОБА_2 , шляхом перевірки правильності та своєчасності відрахувань військової частиною НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами перевірки доручено відповідному відділу скласти відповідний акт; 2) здійснення за місцем знаходження військової частини НОМЕР_2 перевірки майна боржника ОСОБА_2 про, що скласти постанову про опис та арешт майна боржника.

Зі змісту акту державного виконавця від 12 травня 2025 року за адресою боржника, а саме: АДРЕСА_1 , встановлено, що боржника вдома не було, двері ніхто не відчинив, перевірити майновий стан та фактичне мешкання боржника за цією адресою не виявляється можливим.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів станом на квітень 2025 року в

розмірі 66 795,76 грн.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що протягом 2024 року державним виконавцем Сищиком О. О. взагалі не вчинялись жодні дії в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_24 з примусового виконання виконавчого листа

№ 2-175/3216/14, виданого 29 вересня 2014 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, а лише після того як у квітні 2005 року ОСОБА_1 звернулась зі скаргою на його бездіяльність він здійснив відповідні дії в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_24, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», дійшов достатньо обґрунтованого висновку про обґрунтованість скарги ОСОБА_1 та наявність підстав для скасування ухвали Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2025 року.

Встановивши обставини неповноту виконавчих дій, суд апеляційної інстанції дійшов мотивованого висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) Сищика О. О.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції встановив, що після подання скарги, протягом квітня-травня 2025 року державним виконавцем активно проводилися виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа № 2-175/3216/14, виданого 29 вересня 2014 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, спрямовані на належне, повне та своєчасне примусове виконання рішення суду. Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги у частині зобов`язання державного виконавця вчинити дії.

Щодо оскарження протокольної ухвали Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2025 року та протокольних ухвал Дніпровського апеляційного суду від 12 листопада 2025 року та від 17 грудня 2025 року

Суд апеляційної інстанції надав належну оцінку доводам заявниці щодо можливості прийняття судом відзиву на скаргу, яка подана в порядку судового контролю за виконанням судових рішень. Відзив містить міркування й аргументи щодо наведених скаржницею вимог, заперечення щодо доводів скарги.

Частиною першою статті 43 ЦПК України передбачено право учасників справи подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Колегія судів погоджується з висновками апеляційного суду, що повернення судом фактично заперечень сторони по справі, не відповідало б загальним нормам процесуального закону і було б проявом надмірного формалізму.

Твердження заявниці, що оскільки учасником справи є державний виконавець, що виключає можливість подання до суду заяв по суті справи за підписом начальника органу державної виконавчої служби, зводиться до неправильного (помилкового) тлумачення норм процесуального законодавства.

Державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби. У спірних правовідносинах державний виконавець діє як посадова особа органу державної виконавчої служби, не виступає учасником справи, що діє у власних інтересах. В свою чергу, начальник відділу державної виконавчої служби є керівником органу державної виконавчої служби та за законом наділений повноваженнями здійснювати самопредставництво такого органу, у зв`язку з чим має право підписувати та подавати до суду заяви по суті справи у даній категорії справ.

При трактуванні норм процесуального права, надмірний формалізм перш за все неправомірно обмежує право на доступ до правосуддя, як елемента права на справедливий суд (тобто право на звернення до суду як процесуальний аспект права на судовий захист), створюючи сторонам непропорційні перешкоди, не пов`язані із необхідністю суворого дотримання процесуальної форми (якщо такі перешкоди нівелюють саму сутність права на доступ до суду), застосування тих чи інших вимог якої за конкретних обставин буде очевидно нерозумним і недоцільним.

Отже, вказані, а також інші доводи касаційної скарги не можуть бути підставами для скасування судових рішень, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявницею норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»,

від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не виявлено порушення судами попередніх інстанцій норм ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження». Правильність застосування судом апеляційної інстанції вказаних вище норм права не викликає розумних сумнівів.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що касаційна скарга

ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2025 року (не відноситься до переліку ухвал, якими закінчено розгляд справи) та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 грудня 2025 року є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 грудня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , боржник - ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця Слобожанського відділу державно виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) Сищика Олександра Олександровича.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович