Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13.01.2026 Справа №607/25532/25 Провадження №2/607/413/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Козак О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі АТ «ПУМБ», банк) звернулось в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами: № 102 від 21.01.2020 в сумі 71462,09 грн, № 201 від 24.02.2021 в сумі 18 528,92 грн, № 402 від 09.09.2021 в сумі 7902,75 грн, загальною сумою 97 893,76 грн.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що 21.01.2020 на підставі укладеного між банком та відповідачкою кредитного договору за № 102 ОСОБА_1 видано кредит у сумі 42 500 грн. Відповідачка належним чином не виконувала своїх кредитних зобов`язань, внаслідок чого станом на 17.08.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 71 462,09 грн, з яких: 39 877,41 грн заборгованість за кредитом, 31 584,68 грн заборгованість за процентами.

Окрім того, 24.02.2021 на підставі укладеного між банком та відповідачкою кредитного договору за № 201 ОСОБА_1 видано кредит у сумі 30947,67 грн. Відповідачка належним чином не виконувала своїх кредитних зобов`язань, внаслідок чого станом на 17.08.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 18 528,92 грн, з яких: 11 137,02 грн заборгованість за кредитом, 1,58 грн заборгованість за процентами та 7 390,32 грн заборгованість за комісією.

Окрім того, 09.09.2021 на підставі укладеного між банком та відповідачкою кредитного договору за № 402 ОСОБА_1 видано кредит у сумі 7 842 грн. Відповідачка належним чином не виконувала своїх кредитних зобов`язань, внаслідок чого станом на 17.08.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 7 902,75 грн, з яких: 3 916,05 грн заборгованість за кредитом, 0,54 грн заборгованість за процентами та 3 986,16 грн заборгованість за комісією.

Посилаючись на наведене, банк просить задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання представник банку не з`явився. У позові представник позивача просив розгляд справи проводити без їх участі та не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку, зокрема шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації останньої. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не подавала.

На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 21.01.2020 між сторонами укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви № 102 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Вказана заява підписана відповідачкою ОСОБА_1 власноруч у відділенні Банку.

Згідно з умовами Заяви, відповідачка просила відкрити на її ім`я рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надати кредитну картку № НОМЕР_2 , встановити кредитний ліміт у розмірі 9 583 грн.

Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 12 577,58 грн.

Розмір стандартної процентної ставки 47,88% річних.

21.01.2020 сторонами підписано паспорт споживчого кредиту. Вказаний паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачкою ОСОБА_1 власноруч у відділені Банку.

Згідно з умовами п. п. 3, 4 паспорту споживчого кредиту, сума кредиту становить 9 538 грн, строк кредитування 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із Сторін.

Процентна ставка становить 47,88% річних, тип процентної ставки - фіксована, загальні витрати за кредитом 2577,58 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк дії договору 12577,58 грн, реальна річна процента ставка 47,88%.

Пунктом 5 паспорту споживчого кредиту передбачено порядок повернення кредиту щомісячно не пізніше настання платіжної дати, протягом встановленого строку кредитування, за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного Розрахункового періоду. Розмір платежів розраховується щомісячно і залежить від суми заборгованості за кредитом на кінець звітного Розрахункового періоду (включає суму нарахованих процентів за користування кредитом, суми інших обов`язкових платежів).

Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту, кредитний ліміт за договором № 102 від 21.01.2020 встановлено: з 21.01.2020 9 538 грн, з 10.07.2020 14 500 грн, з 13.11.2020 19 500 грн, з 18.03.2021 24 500 грн, з 20.05.2021 30 500 грн, з 16.06.2021 42 500 грн, з27.02.2022 42 494 грн, з 01.03.2022 42 500 грн.

Отже, на підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 9 538 грн, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту (а.с. 13, зворот), випискою по рахунку та не спростовано відповідачем.

Відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання та у встановлений строк коштів не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за кредитним договором за № 102 від 21.01.2020 (а.с. 16 (зворот) - 18), заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 71 462,09 грн, з яких: 39 877,41 грн заборгованість за кредитом, 31 584,68 грн заборгованість за процентами. При цьому, з вказаного розрахунку вбачається, що відповідачка користувалася коштами та здійснювала часткове погашення заборгованості.

Окрім того, 24.02.2021 між сторонами укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви № 201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Вказана заява підписана відповідачкою ОСОБА_1 .

Згідно з умовами п. п. 2, 3, 4, 5, 6 Заяви, відповідач просив надати йому споживчий кредит на наступних умовах.

Цільове призначення: загальні споживчі цілі. Сума кредиту становить 30 947,67 грн. Строк кредиту 36 місяців. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,99%. Розмір процентної ставки 0,01% річних.

Умовами заяви передбачено графік платежів, зокрема дату платежу до 24 числа кожного календарного місяця, платіжний період з 24.02.2021 по 24.02.2024, сума платежів в розмірі 1475,65 грн щомісяця та 1475,47 грн останній платіж, реальну річну процентну ставку в розмірі 47,3412%, загальні витрати за кредитом 22 175,55 грн, загальну вартість кредиту 53 123,22 грн.

24.02.2021 сторонами підписано паспорт споживчого кредиту. Вказаний паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачкою ОСОБА_1 у відділенні банку. Паспорт споживчого кредиту містить аналогічні умови як у заяві.

На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 30 947,67 грн, що підтверджується платіжною інструкцією АТ «ПУМБ» за №TR.47657136.63506.8810 від 24.02.2021 та не спростовано відповідачкою.

Відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання та не здійснювалав платежі на погашення кредиту у встановлений строк та розмірі, внаслідок чого виникла заборгованість, що підтверджується випискою по рахунку.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за кредитним договором № 201 від 24.02.2021 (а.с. 14-15), заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 17.08.2025 становить 18 528,92 грн, з яких: 11 137,02 грн заборгованість за кредитом, 1,58 грн заборгованість за процентами та 7 390,32 грн заборгованість за комісією.

При цьому, з вказаного розрахунку вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами та здійснювала часткове погашення заборгованості.

Окрім того, 09.09.2021 між сторонами укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви № 402 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Вказана заява підписана відповідачкою ОСОБА_1 .

Згідно з умовами п. п. 2, 3, 4, 5, 6 Заяви, відповідач просив надати йому споживчий кредит на наступних умовах.

Цільове призначення: загальні споживчі цілі. Сума кредиту становить 7 842 грн. Строк кредиту 36 місяців. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%. Розмір процентної ставки 0,01% річних.

Умовами заяви передбачено графік платежів, зокрема дату платежу до 9 числа кожного календарного місяця, платіжний період з 09.09.2021 по 09.09.2024, сума платежів в розмірі 452,32 грн щомісяця та 452,02 грн останній платіж, реальну річну процентну ставку в розмірі 72,4484%, загальні витрати за кредитом 8 442,27 грн, загальну вартість кредиту 16 284,27 грн.

09.09.2021 сторонами підписано паспорт споживчого кредиту. Вказаний паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачкою ОСОБА_1 у відділенні банку. Паспорт споживчого кредиту містить аналогічні умови як у заяві.

На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 7 842 грн, що підтверджується платіжною інструкцією АТ «ПУМБ» за №TR.52044371.76974.8810 від 09.09.2021 та не спростовано відповідачкою.

Відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання та не здійснювала платежі на погашення кредиту у встановлений строк та розмірі, внаслідок чого виникла заборгованість, що підтверджується випискою по рахунку.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за кредитним договором № 402 від 09.09.2021, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 17.08.2025 становить 7 902,75 грн, з яких: 3 916,05 грн заборгованість за кредитом, 0,54 грн заборгованість за процентами та 3 986,16 грн заборгованість за комісією.

При цьому, з вказаного розрахунку вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами та здійснювала часткове погашення заборгованості.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов банку підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

В силу вимог статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачкою ОСОБА_1 21.01.2020, 24.02.2021, 09.09.2021 підписано заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за № 102, № 201, № 402 та паспорти споживчого кредиту, шляхом підписання вказаних документів власноруч у відділенні Банку.

Отже, між сторонами досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в формі передбачені законом.

З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 у встановленому законом порядку укладено кредитні договори, шляхом підписання заяв на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за № 102 від 21.01.2020, № 201 від 24.02.2021, № 402 від 09.09.2021.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В силу вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи встановлено, що 21.01.2020 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір за № 102, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 42 500 грн, зі сплатою відсотків в розмірі 47,88% річних, на строк 12 місяців, з можливістю продовження кожного разу на той самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін, шляхом щомісячної сплати платежів у встановлений строк та визначеному розмірі.

Встановлено, що АТ «ПУМБ» належним чином виконало взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі, що підтверджується матеріалами справи.

Також, 24.02.2021 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви за № 201, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 30 947,67 грн, зі сплатою відсотків в розмірі 0,01% річних, на строк 36 місяців, який зобов`язався повернути до 24.02.2024, шляхом щомісячної сплати платежів у встановлений строк та визначеному розмірі.

Встановлено, що АТ «ПУМБ» належним чином виконало взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі в сумі 30 947,67 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Окрім того, 09.09.2021 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви за № 402, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 7 842 грн, зі сплатою відсотків в розмірі 0,01% річних, на строк 36 місяців, який зобов`язалася повернути до 09.09.2024, шляхом щомісячної сплати платежів у встановлений строк та визначеному розмірі.

Встановлено, що АТ «ПУМБ» належним чином виконало взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачці кредит в обумовленому розмірі в сумі 7 842 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, взяті на себе зобов`язання відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконувала, в обумовлений строк погашення кредитів не здійснювала, внаслідок чого станом на 17.08.2025 в ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитними договорами № 102 від 21.01.2020, № 201 від 24.02.2021, № 402 від 09.09.2021.

В силу вимог частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, позивач на праві кредитора вправі вимагати повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом від позичальника за кредитними договорами:

- № 102 від 21.01.2020, яка станом на 17.08.2025 становить 71 462,09 грн, з яких: 39 877,41 грн заборгованість за кредитом, 31 584,68 грн заборгованість за процентами;

- № 201 від 24.02.2021, яка станом на 17.08.2025 становить 11 138,6 грн, з яких: 11 137,02 грн заборгованість за кредитом, 1,58 грн заборгованість за процентами;

- № 402 від 09.09.2021, яка станом на 17.08.2025 становить 3 916,59 грн, з яких: 3 916,05 грн заборгованість за кредитом, 0,54 грн заборгованість за процентами.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за комісією за кредитним договором № 201 від 24.02.2021 в розмірі 7 390,32 грн та за кредитним договором № 402 від 09.09.2021 в розмірі 3 986,16 грн, слід зазначити наступне.

Відповідно до положень пункту 4 заяви на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб за № 201 від 24.02.2021, комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 1,99% від суми кредиту, та відповідно до пункту 5 заяви на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб за № 402 від 09.09.2021, комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,99%

Згідно із частинами першою - третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Окрім того, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06 листопада 2023 року по справі №204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

У кредитних договорах № 201 від 24.02.2021 та № 402 від 09.09.2021 не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачці та за які банком встановлена щомісячна комісія, також АТ«ПУМБ», не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитних договорів.

Отже, суд доходить висновку про нікчемність положень кредитних договорів щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення комісії за кредитним договором № 201 від 24.02.2021 в розмірі 7 390,32 грн та за кредитним договором № 402 від 09.09.2021 в розмірі 3 986,16 грн необхідно відмовити.

Крім того, суд вважає за необхідне сплачені відповідачем кошти згідно із кредитним договором № 201 від 24.02.2021 у розмірі 14 780,64 грн, які були спрямовані банком на погашення заборгованості за комісією (відповідно до розрахунку заборгованості а.с. 14-15), у зв`язку із нікчемністю положень договору в цій частині зарахувати на погашення основної заборгованості за кредитом (тіла кредиту) та процентами.

Враховуючи те, що заборгованість відповідачки за кредитом та процентами за кредитним договором № 201 від 24.02.2021 станом на 17.08.2025 становить 11 138,6 грн, а сума сплачених нею коштів зарахованих на погашення комісії - 14 780,64 грн, тому відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вказаним кредитним договором.

Також суд вважає за необхідне сплачені відповідачем кошти згідно із кредитним договором № 402 від 09.09.2021 в розмірі 4 455,12 грн, які були спрямовані банком на погашення заборгованість за комісією (відповідно до розрахунку заборгованості а.с. 15 (зворот) -16), у зв`язку із нікчемністю положень договору в цій частині зарахувати на погашення основної заборгованості за кредитом (тіла кредиту) та відсотками.

Враховуючи те, що заборгованість відповідачки за кредитом та процентами за кредитним договором № 402 від 09.09.2021 станом на 17.08.2025 становить 3 916,59 грн, а сума сплачених нею коштів зарахованих на погашення комісії - 4 455,12 грн, тому відсутні також підстави для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вказаним кредитним договором.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, а також те, що фактично отримані за кредитним договором № 102 від 21.01.2020 та використані відповідачкою кредитні кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 в користь АТ «ПУМБ» заборгованості вказаним кредитним договором в розмірі 71 462,09 грн, з яких: 39 877,41 грн заборгованість за кредитом, 31 584,68 грн заборгованість за процентами, оскільки банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення суми кредитних коштів та відсотків. Вказана сума відповідачем не спростована.

Враховуючи те, що позов підлягає частковому задоволенню на суму 71 462,09 грн із 97 893,76 грн, що становить 73% від ціни позову, тому відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 1768,35 грн судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2422,4 грн*73%).

На підставі наведеного, керуючись статтями 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 280, 281, 282, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 102 від 21.01.2020 в розмірі 71 462 (сімдесят одна тисяча чотириста шістдесят дві) гривні 09 (дев`ять) копійок та 1768 гривень 35 копійок судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів здати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 13.01.2026.

Реквізити сторін:

Позивач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», місцезнаходження: вул. Андріївська, 4 м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк