Справа № 215/6348/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого, судді - Науменко Я.О., за участю секретаря Дядькіна І.О., розглянувши згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2025 до суду надійшла зазначена позовна заява, в обґрунтування якої вказано, що 02.07.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №180026151 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі кредитного ліміту на суму 25 000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності, строком до 1857 днів (дисконтний період 14 днів, з можливістю продовження). Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 120 025 грн. 00 коп., з яких: 25 000,00 грн. по тілу кредиту; 95 025,00 грн. по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. за штрафними санкціями (пеня, штрафи).

Відразу після вчинених дій відповідача, 02.07.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 25 000,00 грн. на банківську карту № НОМЕР_1 що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу №28/1118-01.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 254 від 17.10.2023 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача.

31.07.2024 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу №31/0724-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №180026151 від 02.07.2023.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 від 31.07.2024 до Договору факторингу №31/0724-01 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ « ФК « Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 120 025,00 грн.

04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого Позивачу було відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №180026151 від 02.07.2023 на загальну суму 102 025,00 грн.. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025.

У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь загальну суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 7 000,00 грн.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 22.09.2025 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 20.08.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

22.09.2025 справу було відкладено на 18.11.2025 у зв`язку з ненадходженням витребуваних документів та відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення відповідача.

07.10.2025 АТ КБ «Приватбанк» листом №20.1.0.0.0/7-250923/64127-БТ від 26.09.2025 направив на виконання ухвали суду від 20.08.2025 інформацію, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 (IBAN НОМЕР_4 ), за якою у період з 02.07.2023 по 07.07.2023 зафіксовано зарахування коштів у розмірі 25 000,00 грн. До відповіді додано виписку з рахунку за зазначений період. Водночас банк повідомив, що закріпленим фінансовим номером телефону був: НОМЕР_5 , який є фінансовим номером телефону, що знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 .

В судове засідання, призначене на 18.11.2025, представник позивача не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. В прохальній частині позову не заперечувала проти розгляду справи у її відсутність та винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Судова повістка, направлена відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, повернута на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Відзив на позовну заяву відповідач не подав, будь-яких клопотань на адресу суду від нього не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

02.07.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено Договір кредитної лінії №180026151, далі - договір (а.с.31, зворот-40, зворот).

Відповідно до п. 2.1. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 25000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 25000 грн. 02.07.2023 (п. 2.3. договору).

Другий та решта траншів з договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах, передбачених цим договором (п. 2.4. договору).

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 14 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку, передбаченому п. 3.2 договору.

Сторони також погодили, що встановлений в п. 3.1. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті не обмежена (п. 3.2. договору).

Для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 14 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 1295 грн. 00 коп. (п. 3.3. договору).

Продовження строку дисконтного періоду не призводить до зміни істотних умов договору в бік погіршення для позичальника. Всі істотні умови, які застосовуються протягом всього строку дії цього договору зазначені в цьому договорі в момент його укладення. Оскільки пролонгація не є зміною істотних умов договору, зокрема строку дії договору, то вона не потребує укладення додаткових угод до договору, в тому числі пролонгація не потребує застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Ініціювання позичальником пролонгації є конклюдентною дією спрямованою на застосування тих чи інших передбачених цим договором умов користування кредитом без зміни строку дії договору (п. 3.4 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору кожен окремий транш за цим договором може надаватися позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4149-62хх-хххх-6206, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.

Згідно з п. 6.1. договору позичальник в будь-який час, протягом дисконтного періоду дії договору, може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, в тому числі при частковому погашенні кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається достроково припиненим шляхом його повного виконання.

Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 16.07.2023, а саме протягом 14 днів від дати отримання першого траншу позичальником (п. 7.1 договору).

В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернута позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1. договору; дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п. 9.1.1.2 або п. 9.1.1.7 договору (п. 7.2 договору).

Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 01.08.2028 (п. 7.3 договору).

Проценти за договором сплачуються у наступному порядку: протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору; після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно (п.п. 7.4.1, 7.4.2 договору).

Процентні ставки за договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Загальні витрати за договором та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному нижче (п. 8.2 договору).

Пунктом 8.3 договору погоджено, що протягом дисконтного періоду кредитування зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом визначають наступним чином: за період від дати видачі кредиту до 16.07.2023 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 135,05 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,37 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 8.3.1); у разі, якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2 договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 16.07.2023 проценти нараховуються за ставкою 386,80 відсотків річних, що на день укладення договору становить 1,06 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 8.3.2).

Після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожен день користування ним (п. 8.4. договору).

Пунктом 11.1 договору сторонами погоджено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом п`яти років, або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання.

Невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця (п. 14.1. договору).

Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем з приводу укладення цього договору в якості підписів сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (п. 14.2 договору).

Відповідно до паспорту споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору №180026151 від 02.07.2023 кредитором надано інформацію щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (а.с.30-31).

На підтвердження укладення Кредитного договору позивачем надано до суду довідку щодо дій Позичальника (відповідача) в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», в якій зазначено, що Кредитний договір був підписаний відповідачем 02.07.2023 о 08:33:03 з використанням одноразового ідентифікатора MNV36ХS7, направленого йому 02.07.2023 о 08:32:18 на номер мобільного телефону НОМЕР_6 (а.с. 13).

Також судом досліджено Порядок дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору (нова редакція) (а.с.14-20).

У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 02.07.2023 зазначено персональні дані відповідача, адреса та номер карти 4149-75ХХ-ХХХХ-6206 (а.с.21).

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало останньому кредит в сумі 25 000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну карту № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 02.07.2023 на суму 25 000 грн. та витребуваною судом з АТ КБ «Приватбанк» інформацією №20.1.0.0.0/7-250923/64127-БТ від 26.09.2025 (а.с.10, 129-131 на звороті).

Таким чином, позикодавець умови договору виконав, надавши відповідачу у користування грошові кошти, проте останній порушив умови договору щодо повного і своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів, внаслідок чого утворилася заборгованість.

У розрахунку заборгованості, наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», зазначено, що заборгованість відповідача за кредитним договором №180026151 від 02.07.2023 станом на 17.10.2023 становить 55 210,00 грн., з яких: 25 000,00 грн. тіло кредиту та 30 210,00 грн. проценти (а.с.50-51).

У розрахунку заборгованості, наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», заборгованість відповідача за кредитним договором №180026151 від 02.07.2023 станом на 31.07.2024 становить 120 025,00 грн., з яких: 25 000,00 грн. тіло кредиту та 95 025,00 грн. проценти (а.с. 48-49).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом ст. 626, ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із ч. 1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 1, ч. 2 ст. 1047 ЦК України).

Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис».

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Отже, кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений в електронній формі шляхом підписання його умов кредитодавцем за допомогою електронного підпису та позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора відповідає вимогам Цивільного кодексу України та Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із наданим розрахунком загальна сума заборгованості відповідача за Договором № №180026151 від 02.07.2023 становить 120 025 грн. 00 копійок, з яких: 25 000,00 грн. по тілу кредиту; 95 025,00 грн. по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу №28/1118-01.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №254 від 17.10.2023 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача.

31.07.2024 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу №31/0724-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 180026151 від 02.07.2023.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 від 31.07.2024 до Договору факторингу №31/0724-01 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ « ФК « Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 120 025,00 грн.

04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого Позивачу було відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №180026151 від 02.07.2023 на загальну суму 102 025,00 грн.. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Як передбачено ч. 1 ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 514, ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, судом встановлено, що у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набув статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №180026151 від 02.07.2023.

При цьому матеріали справи хоча і не містять доказів того, що відповідач був повідомлений про зміну кредитора за кредитним договором, проте не повідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц.

Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

З аналізу наведених законодавчих норм випливає, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову.

Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за договором кредитної лінії від 02.07 2023 №180026151, пред`явивши позов до суду.

Відповідно до виписки з особового рахунку, за кредитним договором №180026151 від 02.07.2023, наданої ТОВ «Юніт Капітал», відповідачу ОСОБА_1 02.07.2023 надано кредит згідно Кредитного договору. Відповідно до вказаної виписки заборгованість станом на 25.06.2025 (включно) складає 120 025,00 грн, з яких: 25 000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту та 95025,00 грн прострочена заборгованість за відсотками (а.с.47).

Взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту за Договором №180026151 від 02.07.2023 в розмірі 25 000 грн позичальник не виконує, що є підставою для стягнення вказаних коштів з відповідача на користь позивача.

Водночас, суд не повністю погоджується із розміром нарахованих процентів за вказаним кредитним Договором з огляду на наступне.

Станом на 17.10.2023 наявність заборгованості по відсоткам у розмірі 30955,00 грн з урахуванням здійснених відповідачем проплат (відповідач 16.07.2023 сплатив відсотки в сумі 1295,00 грн., 15.08.2023 в сумі 7950 грн, 17.09.2023 5 грн, всього 9 250 грн) відповідає умовам договору.

У розрахунку заборгованості видно, що починаючи з 18.09.2023 відповідачу здійснювалось нарахування відсотків за ставкою 2,98 %.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України "Про споживче кредитування" пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%.

Наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування та передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %.

Судом встановлено, що договір кредитної лінії між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладений 02.07.2023 строком на 5 років. З огляду на внесені зміни до Закону, визначення відсотків у договорі за користування кредитними коштами та їх подальше нарахування мало б здійснюватись з урахуванням положень п.5 ст.8, п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», а саме: за процентною ставкою, яка підлягала зміні, з 24.12.2023 по 22.04.2024 не більше 2,5%, з 23.04.2024 по 20.08.2024 не більше 1,5%, а у подальшому з 21.08.2024 не більше 1%.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки, розрахунок яких проведений судом з урахуванням положень Закону України "Про споживче кредитування" відповідно до заявленої вимоги позивача щодо стягнення нарахованих відсотків саме по 11.01.2024: з 02.07.2023 по 17.10.2023 у розмірі 30 955 грн., з 18.10.2023 по 23.12.2023 у розмірі 49 915 грн., а з 24.12.2023 по 11.01.2024 у розмірі 11 875 грн., а всього 92 745 грн. (30 955 + 49 915+11 875).

З проведеного судом розрахунку виходить, що несплачена відповідачем сума процентів за користування кредитними коштами становить 92 745,00 грн, у той час як позивачем заявлено до стягнення заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 95 025,00 грн.

Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 117 745 грн., з них: сума заборгованості за тілом кредиту 25 000,00 грн. та за відсотками 92 745,00 грн.

Враховуючи фактичні обставини справи та зважаючи на те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, але зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків первісному кредитору повністю не здійснив і на момент розгляду справи судом існує заборгованість за Договором № 180026151 від 02.07.2023, право вимоги за яким, на підставі Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, перейшло до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача на загальну суму 117 745,00 грн.

Відповідно до ч. 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).

Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивач надав: скан-копію договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 (а.с.45-46 на звороті), скан додаткової угоди №5 до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 (а.с.44), акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 (а.с.43).

Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 фактичний розрахунок сум судових витрат на професійну правничу допомогу склав 7 000 грн. 00 коп., в тому числі складання позовної заяви 5 000,00 грн. (2 год.), вивчення матеріалів справи - 1 000,00 грн (2 год.), підготовка адвокатського запиту - 500,00 грн. (1 год.), підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором - 500,00 грн. (1 год.).

Заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу, відповідачем не подана.

Врахувавши вищевикладене, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. не є цілком співмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Також суд враховує, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, адвокат як представник позивача не приймав участь в судовому засіданні.

Отже, з врахуванням складності справи, що віднесена до категорії малозначних справ, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог на суму 117 745,00 грн., із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2 376,38 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 280-281, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 180026151 від 02.07.2023 у розмірі 117 745 (сто сімнадцять тисяч сімсот сорок п`ять) гривень 00 копійки, з яких: 25 000,00 грн. по тілу кредиту; 92 745 грн. по несплаченим відсоткам за користування кредитом, а також сплачені при подачі позову судові витрати 2 376 (дві тисячі триста сімдесят шість) гривень 33 копійок судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок, а всього 123 121 (сто двадцять три тисячі сто двадцять одну) гривню 38 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку та подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27 січня 2026 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», місцезнаходження за адресою: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд.4А, офіс 10, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ