ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/47/26 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючої - Храпак Н.М.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

розглянувши у письмовому провадженні, без виклику сторін, цивільну справу №607/27793/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі тимчасового адміністратора Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2025 року, ухваленого суддею Дзюбичем В.Л., у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Ващук Ярослав Сергійович до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра», третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

В С Т А Н О В И В:

у грудні 2024 року ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Ващука Я.С., звернувся в суд з позовом, який в подальшому уточнив до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра», третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення із відповідача в його користь вартість збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 11403,66 грн та витрат за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 7500 грн.

Позов обґрунтовує тим, що 13 серпня 2024 року о 22 год. 00 хв., в м. Тернополі на перехресті вул. Руська бульвар Т. Шевченка, громадянин ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п.16.13 Правил дорожнього руху України, а саме: виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, належний позивачу транспортний засіб марки «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні ушкодження, чим було завдано матеріальної шкоди.

Згідно висновку експерта № 123/24 транспортно-товарознавчої експертизи складеного судовим експертом Мазуром М.С., вартість відновлювального ремонту КТЗ «Hyundai Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок ДТП, яке мало місце 13.08.2024, станом на момент ДТП склала 131 418 грн. За проведення судової авто товарознавчої експертизи ОСОБА_2 було сплачено кошти в розмірі 7500 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у ПАТ СК «Саламандра», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №220699422.

14 травня 2024 року Національним банком України прийнято рішення про анулювання ліцензій ПрАТ "СК "Саламандра" на провадження страхової діяльності, 23.01.2025 року ПрАТ «СК «Саламандра» звернулось до Моторно транспортного бюро України із запитом про здійснення відшкодування по страховим справам серед яких була страхова справа №0053396.08.24/1 про відшкодування гр. ОСОБА_2 збитків завданих внаслідок ДТП.

Відтак 29 січня 2025 року МТСБУ було перераховано на картковий рахунок ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 116814 грн. 90 грн. по страховій справі №113551, згідно наказу №3.1/2749 від 29.01.2025 року.

Отже, зобов`язання, які були покладені на ПрАТ «СК «Саламандра», згідно укладеного полісу ОСЦВВНТЗ №220699422, виконанні у добровільному порядку МТСБУ, яка є у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Натомість, ПАТ «СК «Саламандра» залишається не відшкодованим ОСОБА_2 збитки у розмірі 11403,66 грн., які були заподіяні останньому внаслідок ДТП та 7500 грн витрат за проведення авто товарознавчого дослідження.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Стягнуто із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» в користь ОСОБА_2 11403 (Одинадцять тисяч чотириста три) гривні 66 копійок страхового відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» в користь ОСОБА_2 1211,20 гривень сплаченого позивачем судового збору.

Стягнуто із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» в користь ОСОБА_2 7500 гривень сплачених позивачем за проведення транспортно-товарознавчої експертизи.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Саламандра», інтереси якого представляє Лукашук В.В., посилаючись на порушення судом норм процесуального права. просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник заявника вказує, що суд жодним чином не обґрунтував власну мотивацію при наданні переваги висновку експертизи за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи №123/24 від 23 жовтня 2024 року, наданого позивачем та безпідставно не врахував факт надання третьою особою звіту №1156 від 23.10.2024 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу складеного незалежним експертом на замовлення ПрАТ «СК «Саламандра»,

З метою належного виконання зобов`язань ПрАТ «СК «Саламандра» здійснив розрахунок страхового відшкодування на основі зазначеного звіту №1156 в сумі 116 814, 90 грн, що підтверджується страховим актом №0053396.08.24/1.

Вказують, що у зв`язку з введенням тимчасової адміністрації до ПрАТ «СК «Саламандра», страхова компанія надала страховий акт №0053396.08.24/1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) для виконання зобов`язань щодо виплати страхового відшкодування, та яке було успішно виконане, згідно платіжної інструкції №755952 від 29.01.2025 та додатково підтверджене позивачем.

Крім того, зазначають, що у наданому позивачем висновку експерта №123/24 від 23 жовтня 2024 року у порівнянні зі звітом відповідача вартість ринкової вартості автомобіля була явно завищеною, що могло також говорити про наявність спекуляції зі сторони позивача та бажання отримати неправомірну вигоду.

Задля визначення дійсного розміру збитків та запобігання конфлікту інтересів щодо оцінки вартості ремонту транспортного засобу, позивачу необхідно було призначити судову експертизу, однак він цього не зробив.

Також звертають увагу суду щодо неможливості стягнення страхового відшкодування із ПрАТ «СК «Саламандра», оскільки відповідно до ч. 5 ст. 123 Закону України «Про страхування» з дати прийняття рішення про анулювання ліцензії страховика зупиняється виконання страховиком грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав, та припиняються заходи, спрямовані на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Отже, зазначена норма врегульовує, що виконання будь-яких зобов`язань після дати прийняття рішення про відкликання ліцензії страховика - зупиняється.

Рішенням Правління Національного банку України №166-рш від 14.05.2024 «Про застосування до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» заходу впливу у вигляді анулювання ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг» прийнято рішення про відкликання ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг з 14 травня 2024 року.

29 травня 2024 року Національний банк України звернувся до суду з позовом про ліквідацію Товариства. У межах цього позову було відкрито провадження № 917/943/24, в якому суд має встановити правовий статус страховика.

Починаючи з 26 липня 2024 року та до сьогодні у ПрАТ «СК «Саламандра» функціонує тимчасова адміністрація, яка забезпечує виконання першочергових заходів, передбачених законом.

Під час роботи тимчасового адміністратора виконання грошових зобов`язань за договорами страхування, призупиняється і відповідно стягнення страхового відшкодування після анулювання ліцензії страховика можна вважати неможливим.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про наявність обов`язку у ПрАТ «СК «Саламандра» щодо доплати 11403,66 грн страхового відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, 1211, 20 грн. сплаченого позивачем судового збору та 7500 грн. сплачених позивачем за проведення транспортно-товарознавчої експертизи є незаконним та недоведеним, а тому підлягає скасуванню.

Від представника третьої особи МТСБУ адвоката Висоцької Х.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить врахувати його зміст при постановленні судового рішення та стягнути судові витрати в розмірі 500 грн, посилаючись на те, що МТСБУ здійснило відшкодування на користь позивача на підставі вже прийнятого рішення страховиком (страховий акт №0053396.08.24/1).

Тому, відповідальність за належність процедури розгляду заяви про страхове відшкодування позивача та розміру відшкодування несе страховик, оскільки МТСБУ жодним чином не було учасником такої процедури і не впливало на неї.

Зокрема, 13.11.2024 позивач звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра» із запитом, в якому просив долучити до матеріалів страхової справи копію висновку експерта №123/24 та сплатити на його користь страхове відшкодування.

22.01.2025 року ПрАТ «СК «Саламандра» прийняло рішення про здійснення на користь ОСОБА_2 відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу у розмірі 116 814,90 грн, що було зафіксовано у страховому акті № 0053396.08.24/1.

Відповідно до розрахунку до такого акту сума відшкодування була визначена наступним чином: 120 014,90 грн. (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , з врахуванням зносу без врахування ПДВ, відповідно до звіту № 1156 від 23.10.2024 року) 3200,00 грн. (розмір франшизи).

Відповідно до абз.2 п.12.1 Закону № 1961-IV страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з п.36.6 ст.36 Закону № 1961-IV страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

На сайті МТСБУ було розміщено повідомлення про те, що 14 травня 2024 року Національним банком України прийнято рішення про анулювання ліцензій ПрАТ «СК «Саламандра» на провадження страхової діяльності. Однак, вказують, що це рішення не впливає на чинність договорів страхування та не зобов`язань за укладеними договорами у майбутньому. Врегулювання страхових випадків за діючими договорами ПрАТ «СК «Саламандра» відбувається у звичному режимі. ПрАТ «СК «Саламандра» та МТСБУ погодили механізм проведення виплат страхового відшкодування потерпілим за діючими полісами ОСЦПВ за рахунок централізованих фондів Бюро.

Тому, 23.01.2025 ПрАТ «СК «Саламандра» звернулося до МТСБУ із запитом про здійснення відшкодування по страховим справам, перелік яких додавався (на підставі рішень ухвалених таким страховиком).

29.01.2025 МТСБУ було ухвалено наказ № 3.1/2749, відповідно до якого було прийнято рішення про здійснення відшкодування на користь ОСОБА_2 відшкодування в розмірі визначеному страховиком.

На виконання вказаного вище наказу, 29.01.2025 року МТСБУ здійснило у таке відшкодування на банківські реквізити ОСОБА_2 .

Тобто, відшкодування було здійснено МТСБУ на підставі договірних зобов`язань між ПрАТ «СК «Саламандра» та МТСБУ, а не на підставі ст.41 Закону № 1961-IV, яка регламентує підстави здійснення регламентної виплати МТСБУ на користь потерпілої особи.

Таким чином, наявні позовні вимоги не могли бути заявлені до МТСБУ, навіть не зважаючи на те, що розпочата процедура ліквідації страховика, оскільки така процедура не завершена, то і її правові наслідки, в тому числі щодо переходу частини зобов`язань, ще не настали.

Щодо судових витрат МТСБУ, то такі на етапі апеляційного провадження становлять 500,00 грн. (витрати на правничу допомогу), що підтверджується доданою копією додаткової угоди № 198 від 30.10.2025 року, а також витягом з договору про надання послуг в сфері права від 21.12.2022.

Вказують, що відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому зауважують, що акт виконаних робіт між МТСБУ за представником (адвокатом) буде складений після завершення представництва інтересів МТСБУ в судах всіх інстанцій по даній справі (що передбачено умовами договору). Оплата послуг адвоката здійснюється після підписання такого акту, про що також вказано в Додатковій угоді. При цьому, відповідно надати суду такі документи (акт виконаних робіт та платіжний документ) ні на даний момент, ні протягом 5 днів після постановлення рішення у справі не є можливим, оскільки ще буде тривати строк касаційного оскарження, і відповідно спрогнозувати чи будуть сторони користуватись своїм правом на оскарження не можна; тобто в перспективі буде ще можливе касаційне провадження і робота представника по справі буде не закінчена.

Однак, оплата послуг адвоката буде здійснена в будь-якому випадку, не залежно від обсягу виконаних робіт по даній справі і не залежно від результатів її розгляду, оскільки гонорар визначений у фіксованому розмірі.

Частиною 1 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 13 серпня 2024 року о 22 год. 00 хв., в м. Тернополі на перехресті вул. Руська бульвар Т. Шевченка, громадянин ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п.16.13 Правил дорожнього руху України, а саме: виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, належний ОСОБА_2 транспортний засіб марки «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні ушкодження, чим було завдано матеріальної шкоди.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/18266/24 від 28.08.2024, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Транспортний засіб «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_1 , був забезпечений відповідно до полісу № 220699422 в ПрАТ «СК «Саламандра». Чинність такого полісу підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ. Розмір франшизи встановлений в сумі 3200,00 грн. Страхова сума за шкоду заподіяну майну 160 000,00 грн.

Транспортний засіб «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , був забезпечений відповідно до полісу № 219032659 в СК «Еталон». Чинність такого полісу підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ.

14.08.2024 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися до ПрАТ «СК «Саламандра» з повідомленням про ДТП.

29.08.2024 представником ТОВ «ЕК «Фаворит-Ассистанс» було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 , що стверджується протоколом огляду колісного транспортного засобу.

Згідно до висновку судового експерта Мазура М.С. №123/24 від 23 жовтня 2024 року, вартість матеріальних збитків спричинених власнику КТЗ Hyundai Sonata 2.0 LPi (YF) 6АТ р.н. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яка мала місце 13.08.2024 року, станом на час ДТП, ймовірно становить 131418,56 грн.

З ремонтної калькуляції до транспортно-товарознавчої експертизи за №123/24 від 22.10.2024 вбачається, що загальна сума (після вирахувань) становить 131418,56 грн.

13.11.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому суми страхового відшкодування в розмірі 131418,56 грн, згідно висновку експерта №123/24 від 23 жовтня 2024 року.

Як вбачається із Звіту № 1156 від 23.10.2024, наданого представником МТСБУ, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 , з врахуванням зносу без врахування ПДВ становить 120 014,90 грн.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №0053396.08.24/1, ПрАТ «СК «Саламандра» визначено, що матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті пошкодження при ДТП склав 116814,90 грн.

14 травня 2024 року Національним банком України прийнято рішення про анулювання ліцензій ПрАТ «СК «Саламандра» на провадження страхової діяльності. МТСБУ звернуло увагу, що це рішення не впливає на чинність договорів страхування та не виконання зобов`язань за укладеними договорами у майбутньому. Врегулювання страхових випадків за діючими договорами ПрАТ «СК «Саламандра» відбувається у звичному режимі. ПрАТ «СК «Саламандра» та МТСБУ погодили механізм проведення виплат страхового відшкодування потерпілим за діючими полісами ОСЦПВ за рахунок централізованих фондів Бюро.

МТСБУ на підставі наказу №3.1/2749 від 20.01.2025 здійснив виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 в розмірі 116814,90 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №755952 від 29.01.2025.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 , позивачем надано висновок експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи №123/24 від 23 жовтня 2024 року, складеного судовим експертом Мазуром М.С., відповідно до якого: Вартість матеріальних збитків спричинених власнику КТЗ Hyundai Sonata 2.0 LPi (YF) 6АТ р.н. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яка мала місце 13.08.2024 року, станом на час ДТП, ймовірно становить 131418,56 гривень. Однак, як встановлено судом, МТСБУ, у зв`язку із анулюванням ліцензій ПрАТ «СК «Саламандра» на провадження страхової діяльності, виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування лише у сумі 116814,90 грн.

Отже, ПрАТ «СК «Саламандра» повинна здійснити страхове відшкодування в сумі 11 403,66 грн.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені статтею 1166 ЦК України, частиною першою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша, друга статті 1166 ЦК України).

Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із Законом України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Отже, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачений такий обов`язок.

Згідно зі статтею 6 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинним на час виникнення даних правовідносин) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначені норми матеріального права, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Статтею 28 Закону № 1961-IV визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до статті 29 Закону України № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку.

Згідно з пунктом 1 статті 35.1 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п.1 ст.36.2 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Матеріалами справи, яка переглядається в апеляційному порядку, підтверджено, що 13 серпня 2024 року о 22 год. 00 хв., в м. Тернополі на перехресті вул. Руська бульвар Т. Шевченка, громадянин ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п.16.13 Правил дорожнього руху України, а саме: виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, належний ОСОБА_2 транспортний засіб марки «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні ушкодження, чим було завдано матеріальної шкоди.

Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 28.08.2024 у справі № 607/18266/24, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 , як власника транспортного засобу марки марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «СК «Саламандра», за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №220699422, відповідно до якого встановлений ліміт відповідальності, зокрема страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 320 000 грн, за шкоду, заподіяну майну - 160 000 грн, і розмір франшизи - 3200 грн (а.с.104, т.1).

З матеріалів справи вбачається, що 13.11.2024 позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Саламандра», та у зв`язку із анулюванням ліцензій ПрАТ «СК «Саламандра» на провадження страхової діяльності, МТСБУ позивачу було виплачено матеріальну шкоду в розмірі 116 814,90 гривень, що стверджується платіжною інструкцією №755952 від 29.01.2025 (а.с.162, т.1).

На підтвердження матеріальної шкоди завданої пошкодженням автомобіля «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_2 позивачем надано суду висновок експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 23.10.2024 за № 123/24, яку здійснив судовий експерт ОСОБА_5 , який має вищу освіту за спеціальністю Автомобільний транспорт, освітній кваліфікаційний рівень-магістр, та кваліфікацію судового експерта з правом проведення судових експертиз. Експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України (а.с.24-40, т.1).

З висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи згідно заяви-звернення від ОСОБА_2 , складеного 23.10.2024 за № 123/24, судовим експертом Мазур М.С., вбачається, що вартість матеріальних збитків спричинених власнику КТЗ Hyundai Sonata 2.0 LPi (YF) 6АТ р.н. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яка мала місце 13.08.2024 року, станом на час ДТП, ймовірно становить 131418,56 грн.

Висновок підготовлений для подання до суду, в якому зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

За змістом ч.1-3 ст.102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно із частиною п`ятою статті 106 ЦПК України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно прийняв до уваги висновок експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи згідно заяви-звернення від ОСОБА_2 від 23.10.2024 за № 123/24, оскільки висновок проведений з дотриманням вимог діючого законодавства, містить чіткість і повноту відповіді на поставлені питання, а також відомості про попередження експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, і те, що він підготовлений для подання до суду, а тому є належним та допустимим доказом у даній справі, що обґрунтовує та доводить розмір заподіяних позивачу збитків.

Таким чином, розмір матеріальної шкоди визначений судом на підставі поданих позивачем доказів.

Разом з цим, відповідачем не подано жодних доказів, які б спростували подані позивачем докази щодо підтвердження вартості матеріальних збитків, завданих пошкодженням автомобіля марки «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 , не заявлялося клопотання про проведення транспортно-товарознавчої експертизи, тому не заслуговують на увагу доводи представника заявника, що наявний в матеріалах справи висновок транспортно-товарознавчої експертизи не є належним та допустимим доказом.

Суд вірно не взяв до уваги на спростування висновку судового експерта наявний в матеріалах справи звіт № 1156 від 23.10.2024 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, за замовленням страховика, оскільки у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду, як це вимагається частиною п`ятою статті 106 ЦПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що із пункту 1 ст.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що страховик мав узгодити суму страхового відшкодування з позивачем та виплатити таке відшкодування, оскільки його обов`язком є не лише виплата страхового відшкодування в розмірі, визначеному самим страховиком, а і узгодження такої суми з потерпілою особою.

Позивач стверджує, і це не спростоване відповідачем, що сума страхового відшкодування з ним узгоджена не була.

Відповідачем не доведено, що він надсилав ОСОБА_2 повідомлення щодо розрахунку та розміру страхового відшкодування, отже, слід констатувати, що виплата страхового відшкодування відбулася без узгодження з її отримувачем.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем ПрАТ «СК «Саламандра» не було дотримано порядку здійснення виплати страхового відшкодування, а розмір встановлених збитків обґрунтований у спосіб, що не відповідає чинному законодавству.

Щодо тверджень представника відповідача про відсутність у ПрАТ «СК «Саламандра» зобов`язань відшкодувати шкоду, за наявності рішення НБУ від 29.05.2024 року про позбавлення ліцензій страховика та проведення процедури ліквідації товариства, то колегія суддів зазначає таке.

Так, згідно з ч. 5 ст. 123 Закону України «Про страхування» з дати прийняття рішення про відкликання ліцензії страховика зупиняється виконання страховиком грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав, та припиняються заходи, спрямовані на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім випадків виходу з ринку страховика без припинення юридичної особи.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди укладено внутрішній договір страхування із страховиком, який на дату подання заяви про регламентну виплату не мав права здійснювати обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності у зв`язку з припиненням членства в МТСБУ, і такий страховик (його правонаступник) із закінченням строку, визначеного цим Законом для прийняття рішення щодо здійснення страхової виплати, не прийняв відповідного рішення або прийняв рішення про здійснення страхової виплати, але не здійснив її, а також у разі відкриття провадження у справі про банкрутство такого страховика чи ліквідації такого страховика - для виконання його зобов`язань за внутрішніми договорами страхування.

Крім того, пунктом 146 розділу 21 Постанови Правління Національного Банку України від 25 грудня 2023 року № 183 «Про затвердження Положення про застосування Національним банком України коригувальних заходів, заходів раннього втручання, заходів впливу у сфері державного регулювання діяльності на ринках небанківських фінансових послуг», встановлено, що Національний банк у разі прийняття рішення про анулювання ліцензії страховика має право: 1) прийняти рішення про заборону такому страховику проводити будь-які операції / здійснювати будь-яку діяльність; 2) звернутися до банків, інших установ (у тому числі фінансових), державних реєстраторів із забороною проведення будь-яких операцій з майном страховика.

Зобов`язання за раніше укладеними договорами про надання страхових послуг виконуються сторонами в повному обсязі до повного виконання зобов`язань за договорами в порядку, встановленому законодавством України, включаючи з урахуванням вимог частини п`ятої статті 123 Закону про страхування.

Тобто, наслідком анулювання ліцензії страхової компанії буде не можливість укладення такою компанією нових договорів страхування, а також внесення змін до чинних, а не позбавлення її зобов`язань за існуючими договорами. Зобов`язання такої компанії за укладеними раніше договорами не припиняються, тобто виплати страхового відшкодування повинні проводитися в повному обсязі, у тому числі за рахунок страхових резервів.

Таким чином, у випадку нездійснення страхової діяльності, позбавлення ліцензії та/або виключення страховика зі складу МСТБУ він зобов`язаний виконати всі договірні зобов`язання з відшкодування шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільної відповідальності, укладеними до цього.

МТСБУ має зобов`язання на відшкодування шкоди замість страховика лише у випадку визнання його банкрутом та/або ліквідації. При цьому немає значення, чи це було підставою для його виключення із числа членів МТСБУ та/або позбавлення його повного членства.

Одночасно у випадку припинення членства страховика в МТСБУ (виключення з числа членів та/або позбавлення повного членства) у зв`язку з банкрутством та ліквідацією, МТСБУ зобов`язане здійснити регламентні виплати на підставі переданих до нього матеріалів усіх укладених договорів обов`язкового страхування у випадку недостатності коштів і майна страховика для здійснення страхових виплат.

До подібних висновків пришла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2022року у справі № 201/16373/16-ц.

Отже, анулювання ПрАТ «СК «Саламандра» ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послу у сфері страхування, припинення його членства в МТСБУ, перебування в стані припинення (ліквідації), не звільняє його від обов`язку виконати свої зобов`язання згідно з укладеним ним до втрати ліцензії договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів того, щодо вказаної страхової компанії ухвалою суду порушено провадження про банкрутство та визнано страхову компанію банкрутом і затверджено ліквідаційний баланс та/або того, що страхова компанія виключена з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

За вказаних обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ПрАТ «СК «Саламандра» на користь ОСОБА_2 доплати 11403,66 грн страхового відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Щодо вимоги третьої особи МТСБУ про стягнення витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу представником третьої особи МТСБУ адвокатом Висоцькою Х.О. заявлено вимогу про стягнення судових витрат у розмірі 500 грн.

На підтвердження судових витрат понесених за апеляційний розгляд справи, представником МТСБУ адвокатом Висоцькою Х.О. надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХМ № 000405, довіреність МТСБУ від 05.12.2024 №6-01/311, копію додаткової угоди № 198 від 30.10.2025 року до Договору про надання послуг в сфері права № 3/4/2023 від 21.12.2022 року, в якій зазначено, що сума послуг становить 500,00 грн.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статті 15 ЦПК України.

Відповідно до частини першої, пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною другою статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Особливості розподілу судових витрат, понесених третіми особами під час розгляду цивільної справи, визначено частиною 12 статті 141 ЦПК України.

Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Отже, зміст цієї норми дає підстави для висновку, що право на відшкодування судових витрат понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для тієї сторони у справі, на боці якої виступала ця третя особа, та залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Таким чином, понесені третьою особою судові витрати мають відшкодовуватися у тому ж порядку, у якому відшкодовуються судові витрати сторони у справі, на боці якої виступала третя особа, та залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлений позов.

З матеріалів справи, зокрема із наданих суду письмових пояснень вбачається, що Моторне (транспортне) страхове бюро України заперечувало проти задоволення позову та підтримувало позицію відповідача вказавши, що зобов`язання ПрАТ «СК «Саламандра» по відшкодуванню шкоди виконані МТСБУ в повному обсязі, відповідно такі зобов`язання, на підставі ч.1 ст.599 ЦК України припинились їх належним виконанням (а.с.88-96,т.1).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі, а з мотивувальної частини постанови Тернопільського апеляційного суду від 09.01.2026, вбачається, що суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про залишення апеляційної скарги ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра", без задоволення та рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2025 року без змін.

Тому, враховуючи вимоги частини 2 пункту 1, частини 12 статті 141 ЦПК України, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для стягнення судових витрат на користь третьої особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі тимчасового адміністратора Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра", слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2025 року - залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

У силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за розгляд справи в апеляційному суді покласти на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра", в межах понесених ними сум.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі тимчасового адміністратора Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра", залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2025 року, залишити без змін.

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за розгляд справи в апеляційному суді покласти на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра", в межах понесених ними сум.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

О.З. Костів