Справа №504/3023/23
Провадження №2/504/416/26
Доброславський районний суд Одеської області
УХВАЛА

29.01.2026с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

секретаря- Ориник М.В.., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Одесагаз» в особі представника Карася Миколи Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення необлікованого обсягу природного газу, стягнення судового збору, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз», про скасування акту-розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Доброславського районного суду Одеської області знаходиться зазначена цивільна справа.

ОСОБА_1 подав клопотання про забезпечення позову, яким просив суд:

Заборонити позивачу за первісним позовом - відповідачу за зустрічним позовом АТ «Одесагаз» (Код , адреса: 65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1) вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення газопостачання за адресою місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , з підстав, які є предметом судового спору, до ухвалення рішення суду по даній справі.

Зобов`язати АТ «Одесагаз» (Код , адреса:65003, м.Одеса, вул. Одарія, 1) негайно відновити газопостачання за адресою місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник доводик клопотання підтримали та послались на те, що 21 січня 2026 року АТ «Одесагаз» без попередження та без належного вручення повідомлення припинило газопостачання за адресою ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , шляхом перекриття та пломбування вуличного газового крана.

При цьому, 21.01.2026 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до ВП №3 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області, в якій просить прийняти міри до посадових осіб та інших працівників АТ «Одесагаз», які 21.01.2026 року в період часу з 15:00 по 18:00 год., без будь-якого попередження мешканців будинку припинили газопостачання до його домоволодіння шляхом перекривання вентиля газу та його опломбування, про що було складено співробітниками поліції протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) та рапорт.

Крім того, при зверненні 22.01.2026 року до абонентського відділу АТ «Одесагаз» Старикович В.Ю. було повідомлено, що припинення газопостачання здійснено на підставі повідомлення від 05.01.2026 року, яке ОСОБА_1 не отримував фактично, відповідно до якого йому було запропоновано сплатити заборгованість в розмірі 122572,45 грн.

23.01.2026 року ОСОБА_1 було направлено електронною поштою до АТ «Одесагаз» вимогу про негайне відновлення газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , та надання належних доказів про вручення йому повідомлення від 05.01.2026 року, відповідних актів, надання правового обґрунтування припинення газопостачання під час розгляду справи у суді.

Проте, жодної відповіді від АТ «Одесагаз» на адресу ОСОБА_1 не надходило, вимога про негайне відновлення газопостачання за адресою місця проживання та реєстрації ОСОБА_1 виконана не була.

Разом з тим, предметом судового розгляду є позовні вимоги позивача за первісним позовом АТ «Одесагаз» про стягнення зі ОСОБА_1 необлікованого обсягу природного газу в розмірі 122572,45 грн., а також позовні вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про скасування Акту-розрахунку №818 від 28.08.2020 року на суму 122572,45 грн.

Таким чином, припинення газопостачання відбулося за наявності судового спору щодо тієї ж суми, яка є предметом розгляду у справі, та яку АТ «Одесагаз» фактично примушує ОСОБА_1 . Такі дії АТ «Одесагаз» мають ознаки тиску на сторону у справі та створюють істотні перешкоди у реалізації ОСОБА_1 права на судовий захист

Представник АТ "Одесагаз" у судовому засіданні повністю заперечував проти задоволення даного клопотання, послався на те, що фактично задовольнивши клопотання суд вирішить питання спору по суті.

Окрім того, вважав, що питання відновлення газопостачання може бути предметом позову, а не клопотання про забезпечення позову.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричиненню значної шкоди позивачу.

Згідно з ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції».

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед не може бути визначено результат розгляду справи по суті спору.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 08 травня 2020 року у справі № 755/15345/17-ц, від 21 квітня 2022 року у справі № 592/7729/18, від 30 серпня 2023 року у справі № 753/23090/21.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Отже, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову у цій справі є стягнення вартості необлікованого обсягу природного газу, за первісним позовом, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз», про скасування акту-розрахунку.

Відповідно до глави 7 розділу VІ КГС оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуваннямЗакону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством.

Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1-5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу).

При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ.

Споживач зобов`язаний допустити представників Оператора ГРМ на власні об`єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу.

При отриманні від Оператора ГРМ письмової вимоги про самостійне обмеження або припинення споживання (відбору) природного газу споживач зобов`язаний виконати вимогу Оператора ГРМ та самостійно обмежити або припинити споживання (відбір) природного газу. При припиненні (відновленні) газопостачання (розподілу природного газу) складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. У разі відмови споживача від підписання акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) фіксація припинення газопостачання (розподілу природного газу) (крім випадків відключень при аварійних ситуаціях) повинна підтверджуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про припинення газопостачання (розподілу природного газу), та/або підписом акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) однією незаінтересованою особою (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення такої особи. Акт про припинення газопостачання (розподілу природного газу) у цьому випадку надсилається споживачу рекомендованим поштовим відправленням. Припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування.

Відповідно до п.5.4. Правил безпеки систем газопостачання, затвердженихнаказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості № 285 від 15 травня 2015 року, зареєстрованих в МЮ України 08 червня 2015 року за № 674/27119 (далі - ПБСГ), технічне обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будівель, комунально-побутових об`єктів невиробничого характеру здійснюється відповідно до вимог документації з експлуатації заводів-виробників газового обладнання на договірних засадах. Умови для технічного обслуговування забезпечуються власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем) відповідно до вимог чинного закондавства України.

Відповідно до п.5.7. глави 5 Правил безпеки систем газопостачання підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови:

- наявності витоків газу;

- несправної автоматики безпеки;

- несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів;

- відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах;

- самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання;

- не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави;

- не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.

Запропонований позивачем спосіб забезпечення позову не співпадає із предметом позову як первісного так і зустрічного, предмети позовів не стосуються встановлення правомірності зазначених дій відповідача.

Великою Палатою Верховного Суду в рішенні від 28.03.2018 р. у справі № 800/521/17 зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимоги, які за змістом не є тотожними заявленим позовним вимогам, заява про забезпечення позову є обґрунтованою, а тому на думку суду першої інстанції може бути задоволена.

Суд вважає, що примусове припинення газопостачання до житла позивача, може мати вкрай негативні та незворотні наслідки для життя та здоров`я його та його сім`ї, що не буде відповідати нагальній суспільній необхідності, і таке втручання в права позивача не буде необхідним у демократичному суспільстві.

При цьому суд першої інстанції вважає за можливе заборонити АТ "ОДЕСАГАЗ" вживати заходи щодо відключення житла позивача, навіть, якщо припустити наявність певної заборгованості за оплату газопостачання, оскільки у такому випадку вжиття такого виду забезпечення позову як заборона відключення газу не створить негативних наслідків та не перешкоджатиме господарській діяльності АТ "ОДЕСАГАЗ", який не позбавлений права нараховувати вартість спожитого газу протягом судового розгляду і в подальшому пред`явити вимоги до позивача по сплаті цієї вартості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заборонити позивачу за первісним позовом - відповідачу за зустрічним позовом АТ «Одесагаз» (Код , адреса: 65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1) вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення газопостачання за адресою місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , з підстав, які є предметом судового спору, до ухвалення рішення суду по даній справі.

Зобов`язати АТ «Одесагаз» (Код , адреса:65003, м.Одеса, вул. Одарія, 1) негайно відновити газопостачання за адресою місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів від дня проголошення ухвали шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. К. Барвенко