Справа № 203/6026/25
Провадження № 2/0203/348/2026
УХВАЛА

13.01.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Пархоменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» - адвоката Попова Євгена Васильовича про витребування доказів,

встановив:

В провадженні Центрального районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

24 листопада 2025 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме від Акціонерного товариства «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК»:

- інформації чи мала відкритий картковий рахунок з номером банківської картки НОМЕР_1 громадянка ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на 31.12.2020 р.;

- виписки про рух грошових коштів по картковому рахунку з номером банківської картки НОМЕР_1 громадянки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за період з 29.12.2020 по 02.01.2021;

- інформації чи зараховувалась грошова сума в розмірі 6 100 грн. 31.12.2020 р. на картковий рахунок з номером банківської картки НОМЕР_1 громадянки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки вищевказана інформація з огляду на підстави позову, є необхідною для повного, всебічного з`ясування обставин справи.

01 грудня 2025 року від представника відповідача надійшли заперечення на клопотання про витребування доказів, в якому останній зазначив, що клопотання подано позивачем з пропущенням строку та без обґрунтування вжиття заходів направлених на отримання доказів самостійно.

16 грудня 2025 року від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначив, що позивач у позовній заяві не зазначав про необхідність витребування доказів, оскільки, зважаючи на норми чинного законодавства, позивачем було надано належні та допустимі докази, що підтверджують його позицію, а необхідність витребування безпосередньо банківської виписки виникла в процесі розгляду справи в суді, після подання відзиву в якому відповідач заперечує перерахування їй кредитних коштів. Оскільки відомості із банків позивач самостійно не може отримати, так як це є банківська таємниця, розголошення якої третім сторонам заборонено, тому позивачем було подано клопотання про витребування доказів. При цьому, попереднє звернення позивача до банків з вимогою про розголошення банківської таємниці є недоречним та не є необхідним для подачі клопотання про витребування доказів, що підтверджується чисельною судовою практикою. Представник позивача просив суд поновити строк на подачу такого клопотання та витребувати додаткові докази.

Сторони по справі в засідання не з`явились, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялись належним чином. Враховуючи неявку усіх сторін по справі та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання проведено без фіксування за допомогою технічних засобів.

Дослідивши клопотання про витребування доказів та матеріали справи, слід дійти висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст.ст.126, 127 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У відповідності до ч.ч.2, 4 ст.127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Представником позивача було заявлено клопотання про поновлення строку.

Згідно з ч.5 ст.127 ЦПК України пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Тобто виконавши свій обов`язок, позивач подав клопотання з процесуальних питань з вимогами поновити строк на подання клопотання про витребування доказів.

Щодо поновлення процесуальних строків суд зазначає, що згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Відповідно до статі 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Залишення без розгляду вказаних вище клопотань позивача в цьому випадку суперечило б завданню цивільного судочинства та не відповідало б конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції. В ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі ст. 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Крім цього, у низці рішень Європейського Суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті справи.

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Таким чином, вказані обставини свідчать про необхідність розглянути клопотання представника позивача про витребування доказів. Протилежний підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.6 ст.127 ЦПК України про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Згідно із ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 1 ст.84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами 6, 7, 8, 9 ст.84 ЦПК України передбачено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

В даному випадку суд погоджується із твердженням представника позивача про те, що необхідність витребування безпосередньо банківської виписки виникла в процесі розгляду справи в суді, після подання відзиву в якому відповідач заперечує перерахування їй кредитних коштів. Оскільки відомості із банків позивач самостійно не може отримати, так як це є банківська таємниця, розголошення якої третім сторонам заборонено, тому позивачем було подано клопотання про витребування доказів. При цьому, попереднє звернення позивача до банків з вимогою про розголошення банківської таємниці є недоречним та не є необхідним для подачі клопотання про витребування доказів, що підтверджується чисельною судовою практикою.

Зважаючи на те, що на даний час позивач позбавлений можливості самостійно надати суду зазначені в клопотанні документи, а вищевказані документи мають суттєве значення для подальшого розгляду справи по суті, є всі обґрунтовані підстави для задоволення клопотання про витребування доказів.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що клопотання подане з додержанням вимог ст.84 ЦПК України, а також за для повного, об`єктивного та своєчасного вирішення справи отримання зазначених у клопотанні документів є необхідним для подальшого розгляду справи та вирішення питання по суті, є необхідність у витребуванні зазначених документів.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.76-84, 259, 260, 353-354, 450 ЦПК України, суд

ухвалив:

Поновити представнику позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» - адвокату Попову Євгену Васильовичу строк на подання клопотання про витребування доказів.

Клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» - адвоката Попова Євгена Васильовича про витребування доказів задовольнити.

Витребувати від Акціонерного товариства «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК» (адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46):

- інформацію чи мала відкритий картковий рахунок з номером банківської картки НОМЕР_1 громадянка ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на 31.12.2020 р.;

- виписку про рух грошових коштів по картковому рахунку з номером банківської картки НОМЕР_1 громадянки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за період з 29.12.2020 по 02.01.2021;

- інформацію чи зараховувалась грошова сума в розмірі 6 100 грн. 31.12.2020 р. на картковий рахунок з номером банківської картки НОМЕР_1 громадянки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Встановити на підставі ст.120 ЦПК України строк для надання до суду витребуваних вищевказаних документів завчасно до 10 лютого 2026 року.

Роз`яснити сторонам, що згідно ст.84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Ухвала суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку передбаченому ст.261 ЦПК України.

Суддя С.В. Єдаменко