Провадження № 2/750/661/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Маринченко О.А.,

секретар судового засідання Шилова Ж.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Чернігівської міської ради про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування,

третя особа Об`єднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова,

в с т а н о в и в:

17 листопада 2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просить у порядку спадкування визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Обгрунтувано позов, зокрема, тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцями майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є позивач та його брат, однак останній не подавав заяву про прийняття спадщини, хоча обізнаний про смерть матері. 05 вересня 2025 року нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутнітю правовстановлюючих документів на квартиру, а тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 грудня 2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження в справі і призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача вказала, що позивач позов підтримує та просила суд його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні при вирішенні спору поклалася на розсуд суду.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності.

Заслухавши доводи представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

20 жовтня 1963 року ОСОБА_5 зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 , про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 .

Згідно із копією свідоцтва про народження позивача його батьками є: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 10).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно.

Копією довідки від 21 квітня 2017 року, виданої Об`єднанням житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова ОСОБА_5 , який помер, підтверджується, що квартира АДРЕСА_1 , виплачена відповідно до відомостей книги особових рахунків у 1989 році (а.с. 13).

Вказане також підтверджується довідкою Об`єднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова від 24 листопада 2025 року (а.с. 30).

Згідно із копією реєстраційного посвідчення, виданого Чернігівським обласним виробничим об`єднанням технічної інвентаризації 20 січня 1992 року, кооперативна квартира АДРЕСА_1 зареєстрована в цілому за ОСОБА_5 на праві особистої власності на підставі довідки № 4491 від 23.12.1991 про повністю виплачену квартиру (а.с. 12).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 вересня 2017 року визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , у порядку спадкування майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23 листопада 2017 року ОСОБА_3 зареєстрував право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , про що свідчить копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27 листопада 2017 року (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 (а.с. 9), у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно.

Згідно з копією довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 25 лютого 2025 року № 3029 від 11 липня 2025 року, виданою Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради, ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , одна (а.с. 34 на звороті).

З копії спадкової справи щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , наданої суду приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою Ольгою Степанівною, слідує, що із заявою про прийняття спадщини щодо майна померлої ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_3 (а.с. 32).

Однак, постановою приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Белової Ольги Степанівни про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 вересня 2025 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , оскільки оригінал правовстановлюючого документа на вказану частку квартири спадкоємцем не був наданий, що унеможливлює оформлення права на спадщину в загальному порядку (а.с. 16).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтями 22, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, чинним на час виникнення спірних відносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Нормами статті 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За частиною першою статті 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Статтею 1261 Цивільного кодексу України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до підпунктів 4.16, 4.19 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 Цивільного кодексу України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Враховуючи викладене, положення законодавства, а також те, що на час вступу в члени ЖБК та викупу спірної квартири ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , а тому вона відповідно до норм законодавства є їхньою спільною сумісною власністю, беручи до уваги те, що позивач є спадкоємцем майна останньої, а тому суд знаходить підстави для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до Чернігівської міської ради про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач - Чернігівська міська рада, місцезнаходження: вул. Магістратська, 7, м. Чернігів; ідентифікаційний код 34339125.

Третя особа - Об`єднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова, місцезнаходження: пр-т Перемоги, 203-а, м. Чернігів; ідентифікаційний код 05389925.

Повний текст рішення складено 30.01.2026.

Суддя