Провадження № 2/522//26
02 лютого 2026 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участі секретаря судового засідання - Єрганінової К.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Одеса цивільну справу за позовом приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг,
Позивач 02.10.2025 в особі представника Чумаченка С.О. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг у розмірі 85 938,56 грн, інфляційні витрати у розмірі 4 290,13 грн та три відсотки річних у розмірі 1 214,91 грн та пеню у розмірі 1 478,14 грн.
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є власником нежитлового приміщення №506 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач користувався наданими послугами, однак їх не оплатив, в результаті чого за період з 10.02.2025 по 37.07.2025 виникла заборгованість у розмірі 85 938,56 грн. Інфляційні витрати, три відсотки річних та пеня нараховані за період з 10.02.2025 по 31.07.2025.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2025 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 04.11.2025.
До суду 24.10.2025 надійшов відзив від представника ОСОБА_1 Левіта В.С. згідно якого просить відмовити у задоволенні позову.
На обґрунтування відзиву зазначено, що позивач є поручителем перед кредиторами ТОВ «Інфокс», АТ «ДТЕК Одеські електромережі», ТОВ «Енергетичне партнерство», ТОВ «Одесагаз-постачання» за виконання обов`язку підприємством «Томатекс» у вигляді ТОВ по розрахункам за спожиті послуги і такі відносини не впливають на обов`язок відповідача сплачувати кошти на користь позивача. Надана довідка не узгоджується з вартістю послуг, зазначених у наказах про встановлення вартості цін. Крім того, позивачем не надано правового обґрунтування підстав надання послуг управління та сервісних послуг. Баланстоутримувачем будинку є підприємство «Томатекс», тому позивач немає права стягувати кошти за житлово-комунальні послуги з відповідача.
Позивач в особі представника ОСОБА_2 31.10.2025 подав до суду письмові пояснення, які фактично є відповіддю на відзив у яких вказав, що ПП «Керуюча компанія «КОІН» є управителем будинку АДРЕСА_1 , який з одного боку взяв на себе зобов`язання щодо компенсації підприємству «Томатекс» у вигляді ТОВ спожитих комунальних послуг, а з іншого боку, зобов`язання з утримання та обслуговування об`єктів комплексу «Maristella Marine Residence», прийнятих на підставі актів. У період за який пред`явлено вимоги позивач був єдиним колективним споживачем комунальних послуг та забезпечувало постачання комунальних послуг від мережі централізовано-технічних систем до окремих приміщень з використанням спільного майна співвласників багатоквартирного будинку внутрішньобудинкових мереж. Всі заперечення відповідача зводяться до небажання виконувати зобов`язання, передбачені договором та законом сплачувати комунальні послуги та послуги з управління багатоквартирним будинком.
Представник відповідача ОСОБА_3 03.11.2025 подав до суду заперечення на пояснення позивача, які фактично є запереченнями на відповідь на відзив у яких відзначає, що будинок АДРЕСА_1 не є житловим, квартири у ньому відсутні. Позивач не надає доказі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення на підставі якого було укладено договори між ПП «Керуюча компанія «КОІН» та підрядниками, як і узгодження умов договорів зі співвласниками. З матеріалів справи неможливо встановити на якій правовій підставі позивач здійснює нарахування послуг з забезпечення контролю доступу на територію ЖК, сервісні послуг, цільовий внесок, кондиціонування, утримання генератора. Позивач в односторонньому порядку на власний розсуд змінює вартість цін на послуги з управління.
У судовому засіданні 04.11.2025 проведеному за участі представника позивача ОСОБА_4 та представника відповідача ОСОБА_3 , прийнято до розгляду відзив, додаткові пояснення в якості відповіді на відзив та заперечень на додаткові пояснення у якості заперечень на відповідь на відзив, у судовому засіданні оголошено перерву до 17.12.2025.
У зв`язку з відключенням електропостачання у приміщенні суду, розгляд справи відкладено на 20.01.2026.
У судовому засіданні 26.01.2026 судом відмовлено у поновленні строку, застосовано наслідки пропущення строків внаслідок повернення без розгляду клопотання представника позивача від 26.01.2026 про долучення доказів. Представник ОСОБА_1 Левіт В.С. заперечував проти задоволення позову.
Позивач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Представник позивача ОСОБА_2 15.12.2025 звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Згідно ч.1 ст.244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.
Суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши, що проголошення рішення відбудеться 02.02.2026.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10.02.2025 є власником нежитлового приміщення №506, площею 176,2 кв.м., яке заходиться в будинку АДРЕСА_1 , про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
01 грудня 2021 року між підприємством «Томатекс» (Балансоутримувач) та Приватним підприємством «Керуюча компанія КОІН» (Управитель) було укладено договір компенсації експлуатаційних витрат за комунальні послуги, згідно п.1.1. якого Балансоутримувач зобов`язується забезпечувати експлуатаційне користування комунальними послугами на Об`єкті, а Управитель зобов`язується своєчасно компенсувати Балансоутримувачу експлуатаційні витрати за відповідні комунальні послуги у строк та на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до п. 2.1 Управитель компенсує Балансоутримувачу спожиті комунальні послуги виставлених рахунків та передоплату за комунальні послуги, шляхом безготівкового перерахування відповідних грошових коштів на банківський рахунок Балансоутримувача. Оплата здійснюється протягом трьох банківських днів щомісячно з моменту отримання рахунків, які виставляються Балансоутримувачем.
Згідно розділу 3 Договору, Балансоутримувач зобов`язується:
п. 3.1.1. Забезпечити на Об`єкті експлуатаційне користування комунальними послугами;
п. 3.1.2. Інформувати Управителя про зміну тарифів на комунальні послуги.
п. 3.1.3. Щомісячно виставляти Управителю рахунок (рахунки) на сплату комунально-експлуатаційних витрат за комунальні послуги та калькуляцію фактичних затрат.
п. 3.1.4. Повідомляти Управителя про зміну своїх поштових, банківських реквізитів, необхідних для належного виконання умов цього Договору.
Управитель зобов`язується:
п. 3.2.1. Дотримуватись вимог установлених правил користування внутрішніми мережами приміщень Об`єкту та технічними умовами підключення.
п. 3.2.2. Не допускати перевантаження мереж та виключити інші дії, що можуть порушувати нормальну експлуатацію приміщень Об`єкту.
п. 3.2.3. Своєчасно інформувати Балансоутримувача про виявлені неполадки та недоліки
п. 3.2.4. Самостійно усувати виявленні неполадки та недоліки внутрішніх мереж обладнання з можливістю залучення відповідних підрядників за власним вибором.
п. 3.2.5. Укладати договори на обслуговування внутрішніх та внутрішньомайданчикових мереж, обладнання, ліфтів, охорону, надання послуг з вивозу сміття та інші договори необхідні для безперебійної та належної експлуатації Об`єкту.
Згідно п. 5.1. Договору, Управитель компенсує Балансоутримувачу експлуатаційні витрати за комунальні послуги згідно показників відповідних лічильників та тарифів, діючих на момент використання відповідної послуги.
Відповідно до п. 7.1., 7.3. Договір починає свою дію від дати його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2022 року. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку його чинності, він вважається продовженим на кожен наступний календарний рік і на тих самих умовах.
При цьому суд враховує, що Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками відповідно до статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Управитель багатоквартирного будинку це фізична особа-підприємець або юридична особа-суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Згідно з Договором поруки № 316 від 15.02.2023 ПП «Керуюча компанія «КОІН» (поручитель) зобов`язується нести відповідальність за можливе невиконання ТОВ «Томатекс» (боржник) його основного грошового зобов`язання перед ТОВ «Інфокс» (кредитор) по розрахункам за спожиті послуги водопостачання і водовідведення за Договором на послуги водопостачання і водовідведення № 377745 від 16.11.2021.
Згідно з Договором поруки №ДП14-23 від 15.02.2023 ПП «Керуюча компанія «КОІН» (поручитель) зобов`язується нести відповідальність за можливе невиконання ТОВ «Томатекс» (боржник) його грошового зобов`язання перед АТ «ДТЕК Одеські електромережі» (кредитор) по розрахункам за спожиті послуги за Договором про розподіл електроенергії № 244-1 від 22.04.2019.
Згідно з Договором поруки №01/15 від 15.02.2023 ПП «Керуюча компанія «КОІН» (поручитель) зобов`язується нести відповідальність за можливе невиконання ТОВ «Томатекс» (боржник) його грошового зобов`язання перед ТОВ «Одесагаз-постачання» (кредитор) за Договором про постачання електричної енергії споживачу №01/01-21 від 01.0.2021.
Між Підприємством «Томатекс» (Боржник), ПП «Керуюча компанія КОІН» (Поручитель) та ТОВ «Одесагаз-постачання» (Кредитор) укладено договір поруки № 1 від 28.06.2023 щодо відповідальності за виконання рішення Південного-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023, яким було затверджено мирову угоду між Боржником та Кредитором про розстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2022 (справа №916/2014/22) на суму 1361355,45 грн.
Порука обов`язок поручителя перед кредитором нести відповідальність за порушення боржником своїх зобов`язань. Порука виникає на базі договору поруки.
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку, причому поручитель відповідає перед кредитором тільки за порушення зобов`язання боржником (стаття 553 Цивільного кодексу України).
Таким чином суд вбачає, що позивач є поручителем перед кредиторами ТОВ «Інфоркс», АТ «ДТЕК Одеські електромережі», ТОВ «Енергетичне партнерство», ТОВ «Одесагаз-постачання» за виконання обов`язку підприємством «Томатекс» у вигляді ТОВ по розрахункам за спожиті послуги.
Зазначені відносини не впливають на відносини щодо обов`язку відповідача сплачувати кошти на користь позивача.
З метою належного виконання своїх обов`язків по утриманню та обслуговуванню прийнятих об`єктів комплексу «Maristella Marine Residence» ПП «Керуюча компанія «КОІН» укладено наступні договори.
Між ПП «Охоронна агенція «Фенікс» (Виконавець) та ПП «Керуюча компанія КОІН» (Замовник) 01.12.2021 було укладено договір № 01122021/3-ФО про надання охоронних послуг, згідно якого Охорона надає Замовнику послуги з охорони майна Замовника та запобігання розкрадань на об`єктах, зазначених у Додатку № 1. Договір розірвано з 30.09.2021.
Між ПП «Керуюча компанія КОІН» (Замовник) та ПП «Гідромонтаж 1» (Виконавець) 20.05.2022 було укладено договір № 20/01-2022-1 про проведення робіт з розконсервування, запуску басейнів та підготування до експлуатаційного періоду, згідно якого виконавець надає послуги замовнику з проведення налагоджувальних робіт до експлуатаційного періоду 3-х басейнів, протягом встановленого цим договором, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці, 2-А у ЖК «Maristella Marine Residence».
Між ПП «Керуюча компанія КОІН» (Замовник) та ТОВ «Перша Інженерна Компанія» (Підрядник) 29.09.2022 було укладено договір підряду № 0929-22/К на консервацію обладнання гидромодуля та водоохолоджуючої машини, згідно якого заявник доручає і оплачує, а підрядник проводить роботи з консервації Обладнання на об`єкті, роботи з консервації Обладнання виробляються за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці, 2-А у ЖК «Maristella Marine Residence».
Між ПП «Керуюча компанія КОІН» (Замовник) та ТОВ «Перша Інженерна Компанія» (Виконавець) 31.03.2023 було укладено договір про надання послуг з технічного обслуговування, згідно якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги з технічного обслуговування, перевірки працездатності, розконсервації та консервації обладнання відповідно до переліку, затвердженого в Додатку № 1.
Між ПП «Керуюча компанія КОІН» (Замовник) та ТОВ «Перша Інженерна Компанія» (Підрядник) 29.03.2024 було укладено договір підряду № 0329-24/ТО на консервацію обладнання гидромодуля та водоохолоджуючої машини, згідно якого заявник доручає і оплачує, а підрядник проводить роботи з консервації Обладнання на об`єкті, роботи з консервації Обладнання виробляються за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці, 2-А у ЖК «Maristella Marine Residence».
Між ПП «Керуюча компанія КОІН» (Замовник) та ТОВ «Перша Інженерна Компанія» (Підрядник) 14.04.2025 було укладено договір підряду № 0414-25/ТО на консервацію обладнання гидромодуля та водоохолоджуючої машини, згідно якого заявник доручає і оплачує, а підрядник проводить роботи з консервації Обладнання на об`єктів , роботи з консервації Обладнання виробляються за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці, 2-А у ЖК «Maristella Marine Residence».
Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).
За змістом статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Згідно з частиною 2 статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Отже, власник нежитлового приміщення в багатоповерховому будинку також несе обов`язок з витрат на утримання цього майна.
Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини, створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.
Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до п. 6, 13 ст.1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п. 5 ст.1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги»).
Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель та виконавці комунальних послуг (стаття 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").
Відповідно до частин 1, 2 статті 12 даного Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).
Нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. (частина 1 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги")
Згідно із ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Верховним Судом у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 зроблено висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Факт відсутності між сторонами договору про надання послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Звертаючись до суду позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка виникла за період з 10.02.2025 по 31.07.2025 в сумі 85 938,56 грн, внаслідок неналежного виконання у повному обсязі покладеного на відповідача обов`язку з оплати наданих позивачем послуг.
На підтвердження належного виконання з боку ПП «Керуюча компанія КОІН» своїх зобов`язань по зазначеним вище договорам суду надано докази: фільтрована виписка AT КБ «ПРИВАТБАНК»: за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 31.12.2024, з 01.01.2025 по 30.05.2025 стосовно сплат на виконання укладених договорів.
10.07.2023 стосовно сплати ТОВ «БМК «Зевс» відшкодування за спостереження за протипожежним станом; за період з 01.01.2021 по 10.07.2023 стосовно сплати ПП «ОА «Фенікс» за послуги з охорони; за період з 01.01.2021 по 10.07.2023 стосовно сплати ПП «Гідромонтаж 1» за матеріали та обслуговування басейну; за період з 21.12.2021 по 10.07.2023 стосовно сплати ТОВ «Перша інженерна компанія» за технічне обслуговування ліфтів.
Викладені вище обставини свідчать про те, що ПП «Керуюча компанія КОІН» є Управителем будинку АДРЕСА_1 , який, з одного боку, взяв на себе зобов`язання щодо компенсації Підприємству «ТОМАТЕКС» у вигляді ТОВ спожитих комунальних послуг згідно виставлених рахунків та передоплати за комунальні послуги, а з іншого боку, зобов`язання з утримання та обслуговування об`єктів комплексу «Maristella Marine Residence», прийнятих на підставі актів.
Згідно з бухгалтерською довідкою №389 від 20.08.2025 ОСОБА_1 має заборгованість по оплаті комунальних послуг, 10.02.2025 по 31.07.2025 в сумі 85 938,56 грн.
Згідно бухгалтерської довідки КК «КОІН» №389 від 20.08.2025 про заборгованість у зв`язку з несплатою за виконані роботи та комунальні послуги вбачається, що відповідачеві надавались наступні послуги: послуга з забезпечення контролю доступу на територію ЖК, послуга з управління, сервісні послуги, утримання генератора (лише у лютому та червні 2025 року), відшкодування комунальних витрат на забезпечення постачання води та водовідведення, відшкодування експлуатаційний витрат на забезпечення постачання електроенергії, цільовий внесок (підготовка до сезону, лише у березні 2025 року), кондиціонування (лише у червні 2025 року).
ОСОБА_1 жодного разу не сплатив витрати за послуги з управління та житлово-комунальні послуги.
У період, за який пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості за послуги, ПП «Керуюча компанія КОІН» було єдиним колективним споживачем комунальних послуг та забезпечувало постачання комунальних послуг від межі централізованих інженерно-технічних систем до окремих приміщень з використанням спільного майна співвласників багатоквартирного будинку внутрішньобудинкових мереж.
Відповідачем в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не спростовано надання йому інших комунальних послуг ПП «Керуюча компанія КОІН» вказаних у бухгалтерській довідці, також не надано доказів надання комунальних послуг неналежної якості, тому наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги у розмірі 85 938,56 грн.
Тарифи затверджені з урахуванням здійснених витрат та відповідно до умов договорів, встановленні тарифи ніким не оспорювалися.
Заперечуючи проти позову відповідач не надав жодних доказів на спростування отримання ним як власником нежитлового приміщення послуг наведених у бухгалтерській довідці, контррозрахунку не пред`явив.
Тож, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо стягнення пені нарахованої у період з 10.02.2025 по 31.07.2025 за ставкою 0,001000%, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
При цьому суд враховує, що неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013. Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.
Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції діє правило частини третьої статті 551 ЦК України, згідно якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (постанова ВП ВС від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).
Так, положеннями статті 3 ЦК України регламентовано загальні засади цивільного законодавства, якими, згідно з пунктами 3, 6 частини першої цієї статті ЦК України, є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.
Добросовісність є не тільки однією з основоположних засад цивільного законодавства, а також імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість.
Отже, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності, добросовісності та справедливості.
А, тому, в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності, може бути застосований також закріплений законодавцем в статті 3 ЦК України принцип можливості обмеження свободи договору (статті 6, 627 цього Кодексу) і як норма прямої дії, і як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах.
Штрафні санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних грошових зобов`язань.
Верховний Суд у постанові від 26.08.2021 у справі № 911/378/17 зазначив, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі вичерпного переліку обставин як підстав для зменшення судом розміру неустойки (частина третя статті 551 ЦК України) суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
У постановах Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 925/577/21 та від 28.06.2022 у справі № 902/653/21 вказано, що на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі, і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені) до її розумного розміру.
Таким чином, в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, які водночас мають узгоджуватись з положеннями частини третьої статті 551 ЦК України.
Пеня нарахована у розмірі 1 478,14 грн на переконання суду не є значною. Відповідач не навів заперечень щодо заявленого розміру пені чи підстав для її зменшення, тому суд вважає такі вимоги обґрунтованими, підстав для зменшення розміру пені не встанволено.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач просить стягнути три проценти річних та інфляційні нарахування за періоди прострочення з 10.02.2025 по 31.07.2025 нараховані на суму 85 938,56 грн.
Згідно п.1 постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).
З 26.05.2025 Одеська міська територіальна громада віднесена до території можливих бойових дій, відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 15 липня 2025 року №1151.
Таким чином, стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань за період з 26.05.2025 по 31.07.2025 є безпідставним.
Отже, суд самостійно здійснює розрахунок.
Період з 10.02.2025 по 26.05.2025 це 105 днів прострочення.
Отже, інфляційні збитки становлять 3 753,39 грн, а три відсотки річних 742 грн.
Тож, вимоги про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до п. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 1 частини 2статті 141ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
При звернені до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2 994,51 грн (98,89% від розміру задоволених позовних вимог) у зв`язку з частковим задоволенням позову.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КОІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Одеського апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 02 лютого 2026 року.

Суддя В.Я.Бондар