Справа № 740/5492/25
Провадження № 2-п/740/3/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

за участю:

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.11.2025 у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування заяви посилається на те, що вона не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, позивач не надсилав на її адресу копію позовної заяви з матеріалами, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості надати відзив та висловити свої заперечення. Копію заочного рішення вона також не отримувала, а про його наявність дізналась лише 18.12.2025 випадково під час перегляду інформації у мобільному за стосунку «Дія».

Вважає, що заочне рішення підлягає скасуванню, оскільки позивач не надав банківських виписок, які б підтвердили фактичне отримання нею грошових коштів, а також доказів її ідентифікації в системі при укладенні електронного договору. Розрахунок заборгованості є одностороннім документом позивача, сума відсотків є завищеною та потребує перевірки на відповідність Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи викладене, просить скасувати заочне рішення суду від 24.11.2025 та додаткове рішення суду від 05.12.2025, призначити справу до нового розгляду.

Ухвалою судді 29.12.2025 заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення призначено до розгляду на 06.01.2026.

В судовому засіданні відповідачка заяву підтримала та пояснила, що не була повідомлена про розгляд справи. Заперечує і вважає недоведеним, що вона укладала кредитний договір з позивачем, отримувала кредитні кошти і вважає завищеною заявлену позивачем до стягнення суму боргу. На даний час не має наміру подавати докази.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.11.2024 у цивільній справі №740/5492/24 позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр», заборгованість за кредитним договором №10.12.2023-100001451 від 10.12.2023 у розмірі 12570 грн. 07 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 2422 грн. 40 коп., а всього стягнуто з неї 14 992 грн. 47 коп. П

Крім того, згідно додаткового рішення від 05.12.2025 з ОСОБА_1 стягнуто на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 гривень 00 копійок.

Заявниця посилається на те, що вона не з`явилася в судове засідання, оскільки не була повідомлена про день та час розгляду справи.

Як вбачається з позовної заяви та відповіді № 1816556 від 25.09.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 (а.с. 31).

Ухвала про відкриття провадження та судова повістка про виклик у судове засідання та заочне рішення були направлені судом рекомендованими листами за вказаною адресою, проте повернулись не вручені з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

За таких обставин, суд вважає, що відповідачка не з`явилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки, а також не подала відзив на позовну заяву з поважних причин.

Підстав для поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення немає, так як заява подана протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення, як і передбачено ч. 4 ст. 284 ЦПК України.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції ст. 288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Положення ст. 285 ЦПК України регламентують необхідність зазначення у заяві про перегляд заочного рішення, зокрема, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. То ж певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Відповідачка при розгляді її заяви про перегляд заочного рішення посилається на недоведеність укладення нею кредитного договору та отримання грошових коштів. Однак на підтвердження даних обставин до заяви про перегляд заочного рішення всупереч ч. 7 ст. 285 ЦПК України доказів не додано, та в самій заяві про перегляд заочного рішення всупереч п.4 ч. 2 ст. 285 ЦПК України не посилається на докази, якими обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. У судовому засіданні при розгляді її заяви про перегляд заочного рішення не зазначає, що має намір подати такі докази чи клопотати про витребування доказів з банківської установи для спростування доводів про отримання нею кредитних коштів.

Позивачем же надані докази укладення договору від 10.12.2023 № 10.12.2023-100001451 шляхом підписання акцепту одноразовим ідентифікатором (код смс-повідомлення Е139) та перерахування кредитних коштів на платіжну картку НОМЕР_1 , що підтверджується копією квитанції від 10.12.2023 про електронний переказ коштів (а.с. 19 зворот), тоді як відповідачка окрім заперечень суду не надала до заяви про перегляд заочного рішення жодних доказів, які б підтверджували, що для неї банком така картка не видавалася, чи що на банківський рахунок, до якого ця картка випускалася, кредитні кошти від кредитора не надходили. Проценти ж та комісія, що стягнуті з відповідачки заочним рішенням відповідають умовам кредитного договору, як розмір основної суми боргу. Доказів виконання зобов`язань відповідачкою за договором щодо повернення коштів і сплати процентів не надано.

За таких обставин, заява про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 обґрунтована абстрактними запереченнями проти позовних вимог. Посилання на докази в розумінні ст. 76 ЦПК України у заяві відсутні.

У судовому засіданні не встановлені обставини для скасування заочного рішення відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, що є підставою для залишення заяви без задоволення відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Роз`яснити учасникам справи, що заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.11.2025 у даній справі може бути оскаржене відповідачем шляхом подання до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала окремо від заочного рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Карпусь