ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 січня 2026 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 729/1043/25

Головуючий у першій інстанції Бойко В. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/127/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Герасименко Ю.О.,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, -

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,-

У С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просив встановити факт родинних відносин матері та сина, а саме між фізичними особами: ОСОБА_3 (матір`ю), що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під час захисту Батьківщини.

Заяву обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 під час захисту Батьківщини загинув його батько ОСОБА_4 .

Відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 та витягу з протоколу засідання комісії МО України №19/168 від 07.02.2025 його матері ОСОБА_2 та йому призначено одноразову грошову допомогу як дружині та сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_4 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_4 у розмірі 2/4 частини 15 000 000 грн, що становить 7 500 000 грн у рівних частках кожному.

Вказував, що під час ухвалення вказаного рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги дружині та сину загиблого комісією не було враховано, що батько та мати загиблого ОСОБА_4 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 померли.

Зазначав, що під час написання прізвища ОСОБА_6 та ОСОБА_6 в документах допущено написання даного прізвища з відхиленням від орфографічних норм, що стало причиною прийняття комісією відповідного рішення, у зв`язку з чим він звернувся з відповідною заявою до Національної академії наук України «Українське бюро лінгвістичних експертиз» для вирішення даного питання. За результатом відповідного звернення він отримав Експертний висновок від Національної академії наук України «Українське бюро лінгвістичних експертиз», в якому зазначено, що прізвища ОСОБА_7 / ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , рос. Щёголев/Щёголева, попри розбіжності у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними.

У подальшому заявник отримав витяг з протоколу засідання комісії МО України з розгляду питань пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №25/д від 21.03.2025, якою йому та його матері відмовлено у розподілі одноразової грошової допомоги в повному обсязі по причині не доведення факту родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 із загиблим ОСОБА_4 .

Встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 (матір`ю загиблого) та загиблим ОСОБА_4 (сином) йому необхідне для прийняття Міністерством оборони України рішення про розподіл і виплату одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в повному обсязі.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22.09.2025 задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин.

Встановлено факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В апеляційній скарзі Міністерство оборони України просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю та ухвалити нове рішення на користь Міністерства оборони України, посилаючись на неповне дослідження всіх обставин справи та наявних доказів.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що за наданими заявником документами неможливо встановити чи була ОСОБА_3 за життя особою, яка перебувала на утриманні ОСОБА_4 , що вони проживали разом, вели спільне господарство та мали взаємні права і обов`язки.

Заявник зазначає, що у прізвищах загиблого ОСОБА_4 та померлої ОСОБА_3 є різниця, що не дає можливості встановити, що померла за життя була рідною матір`ю ОСОБА_4 . Заявник не надав підтверджуючі документи з органів ДРАЦС, які б підтверджували факт родинних відносин, без яких цього встановити не можливо.

Наголошує, що у даній справі на отримання одноразової грошової допомоги можуть претендувати і інші особи за загиблого ОСОБА_4 та його утриманці, у зв`язку з чим дана справа не може розглядатися в порядку окремого провадження, а тому заява ОСОБА_4 має бути залишена без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що заявником надані достатні докази, які вочевидь доводять факт родинних відносин між ОСОБА_3 (матір`ю), що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 . Встановлення зазначеного у заяві факту необхідно ОСОБА_1 для набуття права на призначення та отримання не розподіленої частини одноразової грошової допомоги як сину загиблого військовослужбовця.

З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18.06.2021 Бобровицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 15).

Згідно з копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 03.11.2001 вик. Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 одружились 03.11.2001, прізвище батька заявника зазначено « ОСОБА_7 » (а.с. 16 зворот).

Відмітка про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_2 міститься у паспорті останньої (а.с. 11-12).

Відповідно до витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ від 31.12.2024 №9175 солдат ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок травми пов`язаної із захистом Батьківщини (а.с. 23)

У свідоцтві про смерть ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 , виданого 05.04.2024 Бобровицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, прізвище батька заявника зазначено « ОСОБА_7 » (а.с. 17).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 23.05.1975 Вирівською сільською радою Сарненського району Ровенської області, складеного російською мовою, батьками « ОСОБА_11 » зазначені « ОСОБА_12 » та « ОСОБА_13 » (а.с. 18).

У свідоцтві про смерть ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , серії НОМЕР_5 , виданому Вирівською сільською радою Сарненського району Рівненської області, його прізвище зазначено « ОСОБА_6 » (а.с. 20, 25).

У свідоцтві про смерть ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_6 , виданому Вирівською сільською радою Сарненського району Рівненської області, її прізвище зазначено « ОСОБА_6 » (а.с. 21, 24).

Як слідує з Експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України №056/421-m від 11.03.2025, з практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки розбіжностей у записах прізвищ через неврахування їх походження, під впливом говіркових особливостей ареалу, де зроблено записи, або через змішування прізвищевих парадигм. Зокрема, поширені явища орфографічного розподілення прізвищ, в російському написанні яких використовується літера Е або О через змішування прізвищ, в яких у різних фонологічних позиціях літера Е може читатися як Ё/О або Е, Є ( ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 / ОСОБА_16 ; Поночовний/Поночевний/Поночєвний; ОСОБА_17 /Усачев/ ОСОБА_18 ). Зміна наголосу в усному мовленні та міжмовні перетворення призводять до значних труднощів при ідентифікації таких прізвищ. Ідентифікація таких записів ґрунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами.

З урахуванням зазначеного прізвища ОСОБА_19 / ОСОБА_19 (свідоцтва про смерть, витяг з протоколу засідання військово-лікарської комісії, копія паспорта, картка платника податків, записи ОСОБА_4 ; паспорт, картка платника податків, записи ОСОБА_1 ; свідоцтво про народження (повторно), запис ОСОБА_1 , батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_2 ; паспорт, запис ОСОБА_2 ; свідоцтво про народження, запис ОСОБА_4 , батько ОСОБА_20 , мати ОСОБА_21 ; свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_21 ; свідоцтво про одруження, запис ОСОБА_4 , ОСОБА_22 ) та ЩЕГОЛЕВ/ ОСОБА_23 (свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_5 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті, запис відомості про померлу особу ОСОБА_5 ), ЩОГОЛЄВ/ЩОГОЛЄВА (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України, запис відомості про дитину ОСОБА_4 , відомості про батька ОСОБА_20 , відомості про матір ОСОБА_21 ), ЩЕГОЛОВ/ЩЕГОЛОВА (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті, запис відомості про померлу особу ОСОБА_3 ), рос. ЩEГОЛЕВ/ ОСОБА_24 (свідоцтво про народження, запис російською мовою ОСОБА_11 , батько ОСОБА_12 , мати ОСОБА_13 ), попри розбіжності у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними (а.с. 31).

Відповідно до протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 07.02.2025 №19/168 розглянувши подані документи комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 дружині та сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_4 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_4 в розмірі 2/4 частини 15 000 000 грн, в сумі 7 500 000 грн у рівних частках кожному (а.с. 22).

Як вбачається з витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21.03.2025 №25/д за результатами розгляду поданих документів, остання дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_1 , дружини та сина загиблого ІНФОРМАЦІЯ_4 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_4 , у зв`язку із наявними розбіжностями щодо прізвища загиблого військовослужбовця, а також прізвищ його батька та матері (а.с. 33).

Згідно із ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У ч. 1 ст. 4 ЦПК Українизазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За змістом норм ст. 2, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, належать до юрисдикції цивільного суду. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд відповідних справ за правилами цивільного судочинства.

Справи про встановлення факту родинних відносин із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень.

Справи про встановлення юридичних фактів у судовому порядку вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України і не є вичерпним.

Зокрема, згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб (постанова Верховного Суду від 17.06.2024 у справі №753/21178/21 (провадження №61-15630св23)).

У постанові від 10.04.2019 у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду сформувала такий висновок: «В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2019 у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18), від 18.01.2024 року у справі №560/17953/21 (провадження №11-150апп23).

У справі, що переглядається, заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин його загиблого батька зі своєю матір`ю, у зв`язку із різним написанням у документах прізвищ загиблого батька та його матері, посилаючись на те, що різне написання в актах громадянського стану цих прізвищ перешкоджає йому впорядкувати документи та отримати одноразову грошову допомогу внаслідок загибелі батька - військовослужбовця.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції, ураховуючи вказані норми ЦПК України, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, належно оцінивши надані заявником докази, дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявником надані достатні докази, які доводять факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , і встановлення даного факту необхідне заявнику ОСОБА_1 для набуття права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги як сину загиблого військовослужбовця.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, та встановлених обставин справи, доводи апеляційної скарги про те, що за наданими заявником документами неможливо встановити чи була ОСОБА_3 за життя особою, яка перебувала на утриманні ОСОБА_25 , що останні проживали разом, вели спільне господарство та мали взаємні права і обов`язки, не є слушними, зважаючи на те, що у даному випадку не встановлюється факт спільного проживання загиблого ОСОБА_4 з його матір`ю ОСОБА_3 , або її перебування на утриманні сина, враховуючи також те, що матір померла задовго до загибелі сина.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи МО України про те, що у прізвищах загиблого ОСОБА_4 та померлої ОСОБА_3 є різниця, що не дає можливості встановити, що померла за життя була рідною матір`ю ОСОБА_4 , і заявник не надав підтверджуючі документи з органів ДРАЦС, які б підтверджували факт родинних відносин, без яких цього встановити не можливо, оскільки саме різниця в прізвищах загиблого ОСОБА_4 з його матір`ю ОСОБА_3 , а також неможливість у зв`язку з цим отримати у органах ДРАЦС відповідні документи та упорядкувати їх у позасудовому порядку і є підставою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення юридичного факту.

Посилання скаржника на те, що у даній справі на отримання одноразової грошової допомоги можуть претендувати і інші особи за загиблого ОСОБА_4 та його утриманці, у зв`язку з чим дана справа не може розглядатися в порядку окремого провадження, є його припущеннями. Дана справа безпосередньо стосується вирішення питання встановлення юридичного факту родинних відносин між фізичними особами, яке за правилами цивільного судочинства розглядається в окремому провадженні, питання встановлення кола осіб та встановлення наявності чи відсутності у них права на грошову допомогу в рамках даного провадження не вирішуються. Всі потенційно заінтересовані особи були зазначені у заяві про встановлення юридичного факту та залучені до участі у справі.

Таким чином, доводи, викладені заінтересованою особою Міністерством оборони України в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

З урахуванням вищевикладеного, відповідно до присів ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга Міністерства оборони України підлягає залишенню без задоволення, а рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2025 року без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 січня 2026 року.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: Н.В.Висоцька

Н.В. Шитченко