Справа № 629/5168/25
Номер провадження 2/629/60/26
28.01.2026 року м.Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання Воєводіної О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Лозівський ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зміну розміру аліментів,-
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 22.01.2020 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області по справі №629/122/20 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 15.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні в Лозівському ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (виконавче провадження №61093805). Крім того, згідно судового наказу, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області 11.12.2023 року по справі №629/6604/23, з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 13.11.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. 23.01.2024 року старшим державним виконавцем Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашовим В.С. відкрито виконавче провадження №73884367 щодо примусового виконання судового наказу №629/6604/23, виданого 11.12.2023 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області. Окрім цього, рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.04.2025 року по справі №629/1808/25 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 17.03.2025 року і до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку. 18.06.2025 року головним державним виконавцем Лозівського відділу ДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кучеренко С.В. відкрито виконавче провадження №78287423 щодо примусового виконання рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.04.2025 року по справі №629/1808/25. Зазначила, що позивач працює на посаді поліцейського Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, наразі залучений до служби ОШБ «Лють» де виконує бойові завдання на передових лініях фронту. Зазначила, що ОСОБА_1 , як діючий військовий, наразі змушений нести витрати не лише на утримання дітей та дружини, але й на своє екіпірування, яке є дороговартісним. Крім того, зазначила, що за час служби в ОШБ «Лють» позивач зазнав хімічного отруєння, що певним чином негативно відобразилось на його стані здоров`я та спричинило артеріальну гіпертензію. Відтак, для відновлення свого стану здоров`я позивач змушений проходити медикаментозне лікування, реабілітацію і відповідно нести витрати на таке лікування, проїзд до медичних закладів тощо. Зауважила, що за обставин зміни сімейного стану позивача, у зв`язку з появою молодшого сина, погіршенням матеріального становища, у зв`язку з сукупним примусовим відрахуванням аліментів на утримання двох синів та дружини в загальному розмірі 58%, наявність інших життєво необхідних витрат, зумовлених проходженням служби та лікуванням після хімічного отруєння, просила зменшити розмір аліментів, що стягується з позивача на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно судового наказу, з 1/4 частини на 1/6 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Надала відповідь на відзив та письмові пояснення, за змістом яких просила задовольнити позов. Зазначила, що з 22.01.2020 року матеріальний та сімейний стан позивача змінився, зміна матеріального стану зумовлена тим, що окрім витрат на матеріальне забезпечення старшої дитини, ОСОБА_1 також змушений нести матеріальні витрати на утримання своєї молодшої дитини та дружини. Збільшення заробітної плати позивача жодним чином не свідчить про покращення матеріального стану позивача, оскільки зі збільшенням заробітної плати платника аліментів збільшується і розмір аліментів, які відраховуються з останнього, а отже доводи відповідачки щодо відсутності обставин погіршення матеріального становища ОСОБА_1 є безпідставними. Крім того зауважила, що факт незадовільного стану здоров`я позивача підтверджується відповідними медичними документами, які долучені до позову. Позивач за змістом позову жодним чином не стверджує, що його стан здоров`я є вкрай тяжким та таким, що позбавляє можливості проходити службу в правоохоронних органах. Доводи позивача в цій частині зводяться до того, що з огляду на захворювання, отримані в процесі проходження служби, ОСОБА_1 змушений нести витрати на своє лікування та підтримання належного стану здоров`я. І незважаючи на погіршення стану здоров`я, ОСОБА_1 продовжує тяжко та сумлінно працювати, тим самим виконуючи свій обов`язок щодо гідного та належного матеріального утримання своїх дітей та дружини. Незадовільний стан здоров`я відповідачки не є тією обставиною, яка б відігравала роль у вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів. Аналіз змісту статті 192 СК України вказує на те, що на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів може впливати погіршення або поліпшення здоров`я лише дитини або платника аліментів. Додала, що навіть при зміні розміру аліментів з 1/4 на 1/6 частину від заробітку позивача, з огляду на отримання стабільного грошового забезпечення, зменшений розмір буде достатнім розміром аліментів, який в повній мірі задовольнятиме всі потреби сина ОСОБА_8 . Відповідачкою не наведено жодних доказів, які б свідчили, що зменшення розміру аліментів з 1/4 на 1/6 значною мірою погіршить становище дитини. Крім того, обов`язок щодо матеріального забезпечення дитини покладається рівною мірою на обох батьків, а тому фінансове утримання як з боку батька, так і з боку матері сприятиме задоволенню всіх потреб сина сторін та жодним чином не порушуватиме права та інтереси дитини. В додаткових поясненнях вказала, що право власності на житловий будинок площею 89 кв.м., загальною площею 321,5 кв.м, земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль Renault Logan, 2020 року випуску, набуто ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 . Викладене підтверджується свідоцтвами про право власності на спадщину за законом від 20.10.2023 року, посвідченими приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Н.В. Тобто вказане майно набуто в порядку спадкування, а не придбано позивачем за рахунок власних коштів. Щодо транспортного засобу OPEL CORSA, який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_10 , зазначила, що відповідачка не наводить жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про придбання вказаного автомобіля саме ОСОБА_1 . Факт придбання вказаного автомобіля ОСОБА_10 жодним чином не підтверджує факт придбання вказаного автомобіля саме за грошові кошти позивача (а.с.54,63-64).
Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення просила прийняти на розсуд суду.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с.10).
Батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_11 . З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 21.06.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 21.06.2024 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_12 » (а.с.9).
Відповідно до копії судового наказу Лозівського міськрайонного суду Харківської області по справі №629/122/20, видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 15.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11).
11.12.2023 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області видано судовий наказ по справі №629/6604/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 13.11.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження №73884367, що підтверджується копією постанови (а.с.11 зв.бік, 16).
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.04.2025 року по справі №629/1808/25 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.03.2025 і до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку. На підставі виконавчого листа по справі №629/1808/25 постановою державного виконавця Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.06.2025 року відкрито виконавче провадження №78287423 (а.с.12,17).

З копій консультаційних висновків спеціалістів, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні в ДУ «ТМО Міністерства Внутрішніх Справ України по Луганській області» з 24.04.2025 року по 08.05.2025 року, анамнез хвороби: при виконанні бойових завдань по захисту України в н.п. Торецьк 21.04.2025 року отримав інгаляційне отруєння невідомою речовиною (а.с.19-22).

Згідно копій виписок №25/1013, №697 та №251927 із медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого,- ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 22.05.2025 року по 30.05.2025 року, з 30.05.2025 року по 10.06.2025 року та з 11.06.2025 по 01.07.2025 року. Основне захворювання: токсична енцефалопатія з цефалгічним синдромом на тлі інгаляційного отруєння невідомою речовиною 21.04.2025 ( а.с.22 зв.бік-26).

Відповідно до медичної карти стаціонарного хворого №1340, консультативного висновку спеціаліста від 12.03.2024 року, ОСОБА_3 встановлено діагноз «метаболічна кардіоміопатія, пароксизмальна тахікардія, гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик 3» (а.с.49-51).

З копії договору про поділ спадщини від 20.10.2023 року вбачається, що ОСОБА_13 , ОСОБА_1 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 є спадкоємцями майна померлого ОСОБА_9 . За вказаним договором ОСОБА_1 отримав у спадщину земельну ділянку з розташованим на ній житловим будинком з відповідними надвірними будівлями площею 0,2500 га, земельну ділянку площею 0,2310 га, автомобіль «RENAULT LOGAN», 2020 року випуску (а.с.65-67).

З копії договору купівлі-продажу транспортного засобу №3245/2025/5551638 від 19.08.2025 року ОСОБА_10 придбала у ОСОБА_16 транспортний засіб «Opel Corsa» 2008 року випуску, ціна 120000,00 грн. (а.с.68-69).

З копії щорічної декларації ОСОБА_1 за 2024 рік вбачається, що за 2024 рік він отримав дохід у розмірі 715694,00 грн. Сукупний дохід ОСОБА_10 за вказаний період складає 292960,00 грн. (а.с.110-114).

Позивач зазначає, що розмір аліментів, які з нього стягуються становить більше половини його заробітку (58%), що є досить значним та ставить його у скрутне матеріальне становище та унеможливлює право на достатнє існування, вказав, що є військовослужбовцем та частину заробітної плати витрачає на придбання військового спорядження та амуніцію, а тому просить зменшити розмір аліментів, стягуваних на користь ОСОБА_3 з 1/4 частини на 1/6 частину.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Враховуючи зміст ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено, що з 1 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей віком до 6 років становить 2563 гривні та на дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів і мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Тобто обсяг прожиткового мінімуму містить два елементи - фізіологічний та соціальний. Фізіологічний мінімум - це вартісне вираження матеріальних цінностей, конче необхідних для існування людини та соціальну частину - певний набір духовних цінностей мінімально прийнятого рівня життя.

Закон України «Про прожитковий мінімум» відповідно до ст. 46 Конституції України дає визначення прожитковому мінімуму, закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень.

Отже, законодавець визначив вартісну величину, яка є мінімально достатньою, в даному випадку, для дитини з урахуванням її віку.

Судом прийнято до уваги, що аліменти на утримання дітей необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для їх життя. Розмір аліментів, зокрема, обумовлюється фінансовими можливостями обох батьків, які в рівній мірі зобов`язані утримувати дитину, забезпечувати її потреби необхідні для її віку, розвитку тощо. При цьому, чинне сімейне законодавство передбачає достатнім розмір аліментів на утримання обома батьками однієї неповнолітньої дитини в сумі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України), а стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів.

Так як за вищевказаними судовими рішеннями з позивача стягуються аліменти на утримання дітей, та дружини більше половини його доходу та погіршує матеріальний стан останнього, тому відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. З урахуванням тих обставин, що з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки, та ОСОБА_10 на утримання дітей, та дружини, суд вважає, за можливе зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Таким чином загальний розмір стягуваних із ОСОБА_1 аліментів, на думку суду, є обґрунтованим, оскільки не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав дітей.

Такий розмір аліментів не є надмірним та є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, здатний забезпечити гідний рівень життя, а також повноцінний розвиток дітей, водночас, не ставитиме позивача у скрутне матеріальне становище.

Керуючись ст.ст. 4,12,76-81,83,258,259,265,268,272-273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов -задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно судового наказу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.01.2020 року по справі №629/122/20, з 1/4 частини на 1/6 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Після набрання рішенням законної сили судовий наказ, виданий Лозівським міськрайонним судом Харківської області по справі №629/122/20, відкликати, долучивши його до матеріалів справи.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С. А. Мицик