Провадження №: 2/336/1759/2026
УХВАЛА

іменем України

02 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Петренко Л.В., за участі секретаря судового засідання Нагорних О.С.,

розглянувши заяву про забезпечення позову, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами, у цивільній справі ЄУН 336/831/26 (провадження № 2/336/1759/2026) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі за минулий час, починаючи з дати розірвання шлюбу з 21 серпня 2014 року і до досягнення дитиною 23 років,

без повідомлення сторін (учасників справи),-

встановив:

30 січня 2026 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі за минулий час, починаючи з дати розірвання шлюбу з 21 серпня 2014 року і до досягнення дитиною 23 років.

До позовної заяви позивач додав: копію свого паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копію свідоцтва про одруження, копію паспорта відповідача, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копію рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про розірвання шлюбу, копію витягу з реєстру територіальної громади щодо місця реєстрації, рішення суду про поділ майна подружжя, відомості про доходи.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову та заяву про забезпечення доказів, документи сформовані в системі «Електронний суд» 30 січня 2026 року.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Петренко Л.В.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказує, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за її за позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі за минулий час, починаючи з дати розірвання шлюбу з 21 серпня 2014 року і до досягнення дитиною 23 років.

Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку по утриманню дитини, офіційно не працює, проте має декілька об`єктів нерухомого та рухомого майна має намір відчужити належне йому майно, вживає заходів щодо приховування доходів, що підтверджує суду справами про поділ майна подружжя, які розглядаються в

ОСОБА_4 просить: 1) вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно частину квартири АДРЕСА_1 , що належить відповідачу за рішенням суду Олександрівського районного 02.02.1975 року народження до набрання законної сили рішенням, 2) встановити арешт майна частини у квартирі АДРЕСА_2 належить відповідачу за рішенням Олександрівського районного суду від 05.08.2019 року до вирішення судом справи по суті.

Ухвалою судді від 02 лютого 2026 року позовну заяву залишено без руху, провадження у справі не відкрито.

Згідно з вимогами ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розгляд заяви здійснено у строки, визначені ч. 1 ст. 153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами, що відповідає правилам ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву та матеріали додані на її обґрунтування, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

Згідно з ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3, 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Враховуючи наведену норму, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека (ризик) ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною. Суд оцінює необхідність вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються. При цьому єдиними передбаченими законом підставами для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання чи неможливості виконання рішення суду у справі та ефективного захисту прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Метою забезпечення позову є негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Зміст та форма заяви про забезпечення позову врегульовані ст.151 ЦПК України.

Так заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

ОСОБА_1 просить накласти арешт на майно відповідача, а саме частину квартири АДРЕСА_1 .

Вказана частина квартири не є предметом спору.

В наведеній заяві позивач не обґрунтував необхідність вжиття, саме такого заходу забезпечення позову.

Позивач не надав доказів того, що відповідач вживає заходів щодо відчуження майна, приховування доходів, такі доводи є лише його припущенням.

Позивачем не вказано яким саме чином невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливими чи ускладнити виконання рішення суду. Позивачем до заяви про забезпечення позову не надано жодного доказу, який би підтверджував наявність обмеження прав позивача, які можуть бути усунуті шляхом застосування заходів забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Позивачем не вказано яким саме чином невжиття запропонованих заходів забезпечення позову може зробити неможливими чи ускладнити виконання рішення суду по цій справі.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Запропонований представником позивача захід забезпечення позову є не співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч. 7 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя: