Справа № 333/9511/25
Провадження № 2/333/843/26
16 січня 2026 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Березовської Д.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
02.10.2025 року ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» через підсистему «Електронний суд» звернулося до Комунарського районного суду м Запоріжжя звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 71281517 від 18.05.2025 у розмірі 18 600,00 грн., судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн.
Згідно з умовами кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 6 000,00 грн. 18.05.2025 року на банківську карту № НОМЕР_1 відповідача, яку відповідач вказала у Заявці при укладенні кредитного договору.
16.09.2025 року року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладений Договір факторингу № 16/09/25, відповідно до якого позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту № 71281517 від 18.05.2025 року у розмірі 18 600,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 300,00 грн. - заборгованість за процентами; 300,00 грн. - заборгованість за комісією; 12 000,00 грн. - заборгованість за пенею/неустойкою. Із урахуванням викладеного, зважаючи на те, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання з повернення наданих кредитних коштів та сплати процентів за користування ними, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 03.10.2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без її участі не надала.
Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач відзив на позов не подала, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення на підставі письмових доказів, які наявні у справі.
Ухвалою суду від 16.01.2026 року зазначений позов вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів.
Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
18.05.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі Договір кредитної лінії (надійний) № 71281517, відповідно до п. 2.1 якого Кредитодавець зобов`язався передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково,та сплатити плату(Проценти) від Суми Кредиту та Комісію за надання кредиту відповідно до умов договору (а.с. 8-11).
Умовами п.п. 2.2 договору визначено, що сума кредиту становить 6 000,00 грн.; строк кредитування/строк договору - 10 днів; комісія за надання кредиту 5% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 300,00 грн.; дата надання кредиту 18.05.2025 року; дата повернення кредиту 27.05.2025 року; процента ставка/день (фіксована) 0,5%; орієнтовна загальна вартість кредиту 6 600,00 грн.; пені - 4% в день; орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 4672,03%, денна процентна ставка/день - 1,000%.
У п. 4.4 договору зазначено, що Позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою Системи BankID НБУ.
Згідно з п.п. 5.5, 5.6 договір укладається Сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням ІКС, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін договору виникають цивільні права та обов`язки. Договір укладається відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (Акцепт)пропозиції (Оферти) укласти договір в електронній формі та його підписання Сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений таким чином договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі.
Пунктами 6.1-6.3 договору передбачено, що за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю Проценти у розмірі, визначеному п. 2.2 договору, Комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання Кредиту у розмірі, визначеному у п.п. 2.2.8 п. 2.2 договору та підлягає сплаті відповідно до умов договору. Розмір Комісії за надання кредиту включає в себе адміністративні та операційні витрати, які несе Кредитодавець під час розгляду Заявки та надання кредиту. Послуга для Позичальника полягає в аналізі Заявки та наданні пропозицій з укладення кредитного договору, а також швидкому прийнятті рішення щодо надання кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит, сплатити Проценти за користування та Комісію за надання кредиту відповідно до умов, визначених цим договором, будь-яким доступним йому способом.
Згідно з п. 10.1.10 договору Позичальник попереджений, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за договором Кредитодавець має право без згоди позичальника передати свої права кредитора (відступити право вимоги) за договором, залучити колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, або звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості.
Факт перерахування 18.05.2025 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» грошових коштів в сумі 6 000,00 грн. на платіжну карту ОСОБА_1 № НОМЕР_1 підтверджується платіжною інструкцією ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» № 21fdb17d-1294-4f24-bf6f-738dde082d82 від 18.05.2025 року (а.с. 22), листом ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» вих. № 18/09/25-9673 від 18.09.2025 року (а.с. 23) та довідкою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» вих. № КД-000048106 від 01.09.2025 року про підтвердження здійснення платіжної операції, наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (зворіт, а.с. 22).
16.09.2025 року між первісним кредитором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт) і ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (Фактор) був укладений Договір факторингу № 16/09/25 відповідно до п. 1.1 якого за цим договором Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (Ціна придбання) за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб.
Згідно з п. 2.1.3 Договору факторингу, Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається в день підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі і на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства.
Як вбачається з Реєстру прав вимог № 18/09/25-01 від 18.09.2025 року до Договору факторингу № 16/09/25-01 від 16.09.2025 року, позивач набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором кредиту № 71281517 від 18.05.2025 року у розмірі 18 600,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 300,00 грн. - заборгованість за процентами; 300,00 грн. - заборгованість за комісією; 12 000,00 грн. - заборгованість за пенею/неустойкою.
Із виконаного ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» розрахунку заборгованості за договором № 71281517 від 18.05.2025 року вбачається, що станом на 18.09.2025 року заборгованість ОСОБА_1 складає 18 600,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 300,00 грн. - заборгованість за процентами; 300,00 грн. - заборгованість за комісією; 12 000,00 грн. - заборгованість за пенею/неустойкою. Вказаним розрахунком заборгованості також підтверджується, що відповідач з моменту укладення кредитного договору жодних платежів на погашення боргу за кредитом не вносила (а.с. 6-8).
Згідно з наданим позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 71281517 від 18.05.2025 року за період з 17.09.2025 року по 27.09.2025 року заборгованість відповідача залишилась незмінною та станом на 27.09.2025 складає розмірі 18 600,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 300,00 грн. - заборгованість за процентами; 300,00 грн. - заборгованість за комісією; 12 000,00 грн. - заборгованість за пенею/неустойкою (а.с. 38).
З листа АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), на яку 18.05.2025 року надійшли кошти в розмірі 6 000,00 грн., якими відповідач користувалась, що підтверджено випискою за договором за період з 18.05.2025 року по 21.05.2025 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема із договорів.
Частиною першою ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з приписами ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не установлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.
Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля його сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, у якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до норм ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначає Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII (далі - Закон № 675-VIII).
Статтею 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується у порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному ст. 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Цією статтею зазначеного Закону установлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ (частина сьома, дванадцята ст. 11 Закону № 675-VIII).
Норми ст. 11 Закону № 675-VIII відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Частинами першою, другою ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Частина перша ст. 514 ЦК України зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Враховуючи наведене, суд вважає, що представлені стороною позивача Договори факторингу та Реєстри права вимоги є належними та допустимими доказами, які у встановленому законом порядку підтверджують перехід до позивача пред`явлення права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 71281517 від 18.05.2025 року, оскільки укладаючи Договори факторингу сторони узгодила всі істотні умови для такого виду договорів відповідно до чинного законодавства та дійшли згоди щодо укладання договорів на зазначених у них умовах, а тому з власної ініціативи визначили для себе правила подальшої поведінки. Належних та допустимих доказів того, що сторонами Договорів факторингу в момент їх підписання не додержано вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України, матеріали справи не містять.
Оскільки судом встановлено, що позичальником умови кредитного договору не виконано, грошові кошти на умовах визначених кредитним договором не повернуто, внаслідок чого утворилася заборгованість, суд доходить висновку про те, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків. Отже, враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з боржника заборгованості за тілом (6 000,00 грн.) та відсотках (300,00 грн.) за Кредитним договором № 71281517 від 18.05.2025 року в загальному розмірі 6 300,00 грн., а тому позов в цій частині слід задовольнити.
Однак, суд не може погодитися з законністю нарахування позивачем комісії в розмірі 300,00 грн. та пені в розмірі 12 000,00 грн. з наступних підстав.
Комісійна винагорода є платою за послуги, що супроводжують кредит, а саме - за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок споживача, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, що за своєю природою є дискримінаційним, суперечить моральним засадам суспільства, а тому є незаконним в силу вимог ч. 5 ст. 11, ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Також, відповідно до Закону України від 15.03.2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року за № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку, і є чинним на даний час.
Отже, законодавцем звільнено позичальників за кредитними договорами від сплати неустойки (штрафу, пені), які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача 12 000,00 грн. пені, оскільки ця сума нарахована позивачем у період дії в Україні воєнного стану.
Відтак суд вважає, що позов в частині стягнення комісії та пені є безпідставним, у зв`язку із чим вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією в сумі 300,00 грн. та пені в розмірі 12 000,00 грн. є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (33,87%) в сумі 820 грн. 47 коп.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 4 500,00 грн., суд зазначає наступне.
Згідно з ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу, яка полягала у вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів для формування позовної заяви - 500,00 грн.; судовий супровід в суді першої інстанції: підготовка/складання та направлення/подача однієї позовної заяви до боржника в електронній формі, в тому числі представництво інтересів клієнта в суді (адвокат самостійно подає позовну заяву від імені клієнта, представляє інтереси клієнта як представник в суді) - 4 000,00 грн., а всього на загальну суму 4 500,00 грн.
На підтвердження понесених витрат, позивачем надано Договір про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року, укладений між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, що є Додатком № 1 до Договору № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22.08.2025 року, відповідно до якого адвокат Ткаченко Ю.О. взяла на себе зобов`язання надати наступну правничу допомогу: складання позовної заяви/представництво в суді щодо боржника ОСОБА_1 , витяг з Акту № 1-ДІЛ від 22.09.2025 року приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року, що є Додатком № 2 до вказаного договору, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 579935868.1 від 24.09.2025 року, відповідно до якої ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» перерахувало на рахунок адвоката Ткаченко Ю.О. грошові кошти у сумі 315 000,00 грн. в якості оплати за Договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року згідно з Актом приймання-передачі наданої правничої допомоги № 1-ДІЛ від 22.09.2025 року, ордер серії АХ №1287256 від 03.09.2025 року на представництво адвокатом Ткаченко Ю.О. інтересів ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» на підставі договору про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року.
Дійсно як вбачається з представлених позивачем доказів, фактичний розмір понесених ним витрат на правничу допомогу адвоката становить 4 500,00 грн. В той же час оцінивши надані адвокатом послуги та витрачений ним час на складання процесуальних документів, а саме позовної заяви, зважаючи зокрема на складність справи, ціну позову, суд приходить до висновку, що визначений стороною та його адвокатом розмір витрат на правову допомогу є завищеним щодо іншої сторони спору і з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати пов`язані з наданням правничої допомоги в розмірі 1 600,00 грн.
Керуючись статями 10-13, 49, 76-81, 141, 142, 247, 258, 259, 263-265, 268, 279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 16 січня 2026 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя В.Б. Кулик