РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

05.11.2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Задачіна Олександра Анатолійовича звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності документу. Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла пенсійного віку та звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії. 25.09.2025 року ОСОБА_1 отримала рішення про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з тим, що пенсійним фондом за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.05.1983 року, оскільки запис про зміну прізвища проведено згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 27.04.1985 року, в якому значиться ім`я ОСОБА_2 , по батькові ОСОБА_3 , що не відповідає паспортним даним заявниці. Отже, на думку ПФУ відсутні підстави вважати, що трудова книжка серії НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 . Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або зміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів із посиланням на номер та дату цих документів. З метою усунення цих недоліків заявниця звернулася до роботодавця за останнім місцем роботи ФОП « ОСОБА_4 » з проханням виправити титульну сторінку трудової книжки та написати її прізвище ім`я по батькові українською мовою відповідно до її паспорту, а саме « ОСОБА_1 », на що отримала відповідь, що ФОП ОСОБА_4 не уповноважена вносити зміни до титульної сторінки трудової книжки серії НОМЕР_1 . Виправити у позасудовому порядку прізвище ім`я по батькові ОСОБА_1 не має можливості, а встановлення даного факту необхідно їй для призначення пенсії за віком. Лише в судовому порядку заявниця може встановити факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.01.2026 року заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надала відзив на заяву, у якій просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви, обгрунтовуючи свої заперечення тим, що після звернення ОСОБА_1 до територіального органу ППФУ із заявою про призначення пенсії за віком, їй було відмовлено у призначенні пенсії. Крім іншого, у рішенні про відмову у призначенні пенсії вказано, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_3 від 10.05.1983, оскільки запис про зміну прізвища проведено згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 27.04.1985, в якому значиться ім`я ОСОБА_2 , по батькові ОСОБА_3 , що не відповідає паспортним даним заявниці. Головне управління діяло на піставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, отже дії Головного управління є правомірними.

Від представників заявниці та заінтересованої особи надано заяви про розгляд справи без їх участі.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Пунктом 6 ч.1 ст.315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до п.12 цієї Постанови, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 2 вказаної статті передбачає, що ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

З наданих заявницею документів вбачається, що 16.09.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до ПФУ за призначенням пенсії (а.с.14-16).

Відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області 25.09.2025 року винесено рішення № 74 про відмову в призначенні пенсії, де, крім іншого, вказано, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_3 від 10.05.1983, оскільки запис про зміну прізвища проведено згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 27.04.1985, в якому значиться ім`я ОСОБА_2 , по батькові ОСОБА_3 , що не відповідає паспортним даним заявниці (а.с.18-19).

При цьому номер трудової книжки, який надано заявницею до Головного управління ПФУ має номер НОМЕР_1 . Тобто, рішення про відмову у призначенні пенсії 74 від 25.09.2025 року має описку в написанні номеру трудової книжки: замість вірного « НОМЕР_1 » помилково зазначено «БТ-І № 7947126».

Судом встановлено, що паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий органом 1233 02.06.2017 року на ім`я « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с.12).

Картка платника податків, видана ДПІ в Устинівському районі, на ім`я « ОСОБА_1 » (а.с.13).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 27.04.1985 року, 27.04.1985 року укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після укладення шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_7 » (а.с.26).

У свідоцтві про народження (переклад) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками вказані: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_1 (а.с.8).

Трудова книжка НОМЕР_1 заповнена 10.05.1983 року російською мовою на ім`я «( ОСОБА_9 ) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Зворотний бік титульної сторінки трудової книжки містить запис російською мовою: «фамилия Кучинская изменена на Мошковскую на осн. св. о браке НОМЕР_2 » (а.с.22-25).

Таким чином, з наданих доказів вбачається, що у свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 невірно зазначено українською мовою ім`я та по батькові ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сама трудова книжка НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується записами в ній, які відповідають даним довідок з місця роботи та індивідуальним відомостям про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с.22-35).

21.10.2025 року ОСОБА_1 звернулась до ФОП ОСОБА_4 з проханням повідомити її, чи вповноважена та, як останній роботодавець згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , внести зміни до трудової книжки та зазначити її прізвище ім`я та по батькові українською мовою, відповідно до паспорту (а.с.20), однак, отримала відповідь, що після припинення трудових відносин фізична особа-підприємець втрачає повноваження роботодавця щодо колишнього працівника та відповідно не має права вносити будь-які зміни, доповнення чи переклади до трудової книжки, у тому числі до її титульної сторінки, навіть якщо ФОП був останнім місцем його роботи. Таким чином, внести зміни до трудової книжки та зазначити прізвище ім`я та по батькові на титульній сторінці її трудової книжки фізична особа-підприємець не має права (а.с.21).

Таким чином, судом встановлено, що написання імені по батькові заявниці в трудовій книжці здійснено російською мовою, а запис на звороті титульної сторінки трудової книжки відсилає до свідоцтва про шлюб, де ім`я та по батькові заявниці зазначено невірно. Дана обставинаперешкоджає заявниці в отриманні пенсії. Тому суд вважає за можливе ухвалити рішення та встановити факт належності документу, про який зазначає ОСОБА_1 .

Суд не приймає доводів представника заінтересованої особи, оскільки ОСОБА_1 не оскаржує рішення або дії територіального органу ПФУ, а суд у рамках справи окремого провадження, яке єособливим видом цивільного судочинства для встановлення юридичних фактів, визначення правового статусу особи або підтвердження безспірних прав, які не мають спору про право, - не встановлює правомірність або протиправність дій чи рішень органу державної влади.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 293, 294, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки НОМЕР_1 від 10.05.1983 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, , адреса: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26.

Повне судове рішення складено 30.01.2026 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна