УХВАЛА

26 січня 2026 року

м. Київ

справа № 527/451/25

провадження № 61-14413ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 14 березня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/ бездіяльність старшого державного виконавця Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тюлюбаєвої Катерини Дмитрівни, стягувач: Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі,

ВСТАНОВИВ:

1. У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою

на дії/бездіяльність старшого державного виконавця Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тюлюбаєвої К. Д., відповідно до якої просила:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

Тюлюбаєвої К. Д. щодо винесення 20 січня 2025 року постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 в частині стягнення всієї суми залишку заборгованості згідно виконавчого листа виданого 18 листопада 2024 року Глобинським районним судом Полтавської області у справі № 527/618/20;

- скасувати постанову від 20 січня 2025 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 в частині стягнення всієї суми залишку заборгованості згідно виконавчого листа виданого 18 листопада 2024 року Глобинським районним судом Полтавської області у справі № 527/618/20 як незаконну;

- зобов`язати старшого державного виконавця Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тюлюбаєву К. Д. усунути допущені порушення та поновити порушені права ОСОБА_1 , шляхом скасування всіх похідних постанов у виконавчому провадженні від постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1;

- визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тюлюбаєвої К. Д. у період з 21 січня 2025 року до 24 січня 2025 року

щодо не надсилання копії постанови від 20 січня 2025 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 на адресу ОСОБА_1

- визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тюлюбаєвої К.Д. у період з 20 січня 2025 року до 23 лютого 2025 року

щодо виконання обов`язку роз`яснення стороні виконавчого провадження

№ НОМЕР_1 ОСОБА_1 її прав та обов`язків;

- визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тюлюбаєвої К.Д. у період з 20 січня 2025 року до 23 лютого 2025 року

щодо виконання обов`язку в частині здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом

і ЗУ «Про виконавче провадження».

2. Глобинський районний суд Полтавської області ухвалою від 14 березня 2025 року, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду

від 02 жовтня 2025 року, у задоволенні скарги відмовив.

3. 17 листопада 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє

представник - адвокат Халявка І. М., через підсистему «Електронний суд» подала

до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 14 березня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року.

4. Касаційна скарга мотивована порушенням судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. В обґрунтування касаційної скарги заявник зазначає наступне. Судами не застосовано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24 лютого 2021 року у справі № 756/9582/14-ц. Наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми права в частині примусового виконання рішень судів у порядку статті 33 Закону України «про виконавче провадження» та пункту 6 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень. Судом першої інстанції допущено до участі

у справі посадову особу, дії/бездіяльність якої не оскаржується, з порушеннями норм процесуального законодавства, що в свою чергу виразилося у не встановлені всіх обставин справи щодо скарги та постановлення судом незаконного рішення. Судом першої інстанції не отримано жодних пояснень та письмових доказів правомірності дій чи бездіяльності від державного виконавця дії якого оскаржуються. Судом першої інстанції прийнято за належні та допустимі письмові докази, які в свою чергу або не стосуються предмету доказування, або спростовуються письмовими доказами сторони скаржника чи отримані в порушення норм процесуального законодавства. Судом першої інстанції при постановлені ухвали порушено принцип рівності сторін цивільного судочинства та не досліджено письмові докази і встановлення всіх обставин справи.

5. Верховний Суд ухвалою від 08 грудня 2025 року касаційну скаргу залишив без руху та надав заявнику строк для усунення її недоліків, які у встановлений судом строк усунено.

6. Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу

7. Полтавським апеляційним судом ухвалено оскаржувану постанову

02 жовтня 2025 року. Вказана постанова не містить посилання на дату складення повного судового рішення, відтак, останнім днем строку на касаційне оскарження, з урахуванням положень частини третьої статті 124 ЦПК України, є 03 листопада 2025 року. Вказану касаційну скаргу заявник подав 17листопада 2025 року, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження, і заявляє клопотання про поновлення цього строку в обґрунтування якого зазначає, що копію оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції представником заявника отримано 18 жовтня 2025 року, на підтвердження чого надає роздруківку із підсистеми «Електронний суд».

8. Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, що вказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження підтверджена наданим доказом, що свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин. Враховуючи наведене, клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.

9. Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

10. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвалу суду першої інстанції щодо розгляду скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, після її перегляду в апеляційному порядку.

11. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

12. Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

13. Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

14. Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

15. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

16. За правилами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

17. Згідно з частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

18. Судами встановлено, що 20 січня 2025 на адресу Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява від Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі про прийняття на виконання виконавчого листа виданого 18 листопада 2024 року

у справі № 527/618/20 Глобинським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача заборгованість за кредитною угодою в сумі 11 346,12 грн, судового збору в розмірі 2 102,00 грн та судових витрат у розмірі 2 080,70 грн.

19. 20 січня 2025 року державним виконавцем Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тюлюбаєвою К. Д. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі заборгованість за кредитною угодою в сумі 11 346,12 грн, судового збору в розмірі 2 102,00 грн та судових витрат у розмірі 2 080,70 грн.

20. 21 січня 2025 року державним виконавцем Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тюлюбаєвою К. Д. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження

на суму 334,24 грн, постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі

1 552,88 грн, постанову про арешт коштів боржника в розмірі 174 15,94 грн.

21. Згідно супровідного листа за вих. № 271 від 20 січня 2025 року старшим державним виконавцем направлено на адресу сторін виконавчого провадження копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яке прийняте на пошту 27 січня 2025 року та вручене адресату 30 січня 2025 року.

22. 28 січня 2025 року державним виконавцем Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тюлюбаєвою К. Д. направлено запит на адресу Глобинського районного суду Полтавської області про надання інформації про те, чи дійсно було прийнято рішення судом про розстрочку виконання даного рішення.

23. 31 січня 2025 року на адресу Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов лист у якому Глобинський районний суд Полтавської області повідомив, що за заявою ОСОБА_1 судом постановлено ухвалу суду від 11 листопада 2024 року про розстрочку виконання рішення суду та повідомлено, що протягом листопада-грудня 2024 року і до 28 січня 2025 року від боржника ОСОБА_1 на рахунки стягувача Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі ніяких грошових сум не надходило.

24. Згідно копії Платіжної інструкції від 02 листопада 2024 року ОСОБА_2 було проведено платіж на адресу Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на суму 1 294,07 грн. Вказане платіжне доручення надійшло на адресу виконавчої служби 07 лютого 2025 року.

25. 10 лютого 2025 року державним виконавцем Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тюлюбаєвою К. Д. направлено запит на адресу Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі стосовно надання інформації про надходження на їх рахунок коштів на виконання рішення суду.

26. 03 березня 2025 року начальником Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про результат перевірки законності виконавчого провадження.

27. 07 березня 2025 року державним виконавцем Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тюлюбаєвою К. Д. винесено постанову про скасування Постанови про арешт коштів боржника

від 21 січня 2025 року та винесено Постанову про арешт коштів боржника

від 07 березня 2025 року у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 2 588,114 грн та складено Графік погашення боргу по виконавчому провадженню № НОМЕР_1, згідно ухвали № 527/618/20

від 11 листопада 2024 року щодо розстрочки рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2024 року.

28. Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад: законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

29. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

30. Згідно частини четвертої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

31. Згідно абзацом 3 частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

32. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний:роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

33. Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що державним виконавцем правомірно винесено постанови від 21 січня 2025 року, оскільки на момент їх винесення йому не було відомо про існування ухвали суду про розстрочку рішення суду. Крім того, за доводами скарги щодо порушення державним виконавцем строку направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику та наявності в державного виконавця обов`язку роз`яснення стороні виконавчого провадження її прав та обов`язків, є правильними висновки судів щодо відсутності порушеного права ОСОБА_1 , яке може бути поновлено.

34. Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки дії і бездіяльність державного виконавця були вчинені відповідно до закону і в межах повноважень, а право заявника не було порушено. Така відмова є обґрунтованою, правильною та відповідає положенням процесуального закону.

35. Доводи касаційної скарги містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами попередніх інстанцій, які їх обґрунтовано спростували та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального та матеріального права й висновків суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а є лише незгодою заявника з їх змістом.

36. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня

1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

37. Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень попередніх інстанцій, тому у відкритті касаційного провадження суд відмовляє.

38. Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Глобинського районного суду Полтавської області від 14 березня 2025 року

та постанови Полтавського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 14 березня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

В. В. Пророк