УХВАЛА

29 січня 2026 року

м. Київ

справа № 401/365/24

провадження № 61-665ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Онишко Вікторія Михайлівна, на постанову Кропивницького апеляційного суду від 09 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (далі - АТ «СК «Країна»), ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , відповідно до якого, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила:

- стягнути з АТ «СК «Країна» 47 131,49 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 25 000 грн моральної шкоди;

- стягнути з ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 20 884,66 грн та 25 000 грн моральної шкоди;

- стягнути солідарно з АТ «СК «Країна» та ОСОБА_2 3 000 грн витрат за проведення транспортно-товарознавчого дослідження, 7 000 грн витрат на послуги адвоката, витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 13 серпня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з АТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_1 47 131,49 грн страхового відшкодування наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася

05 лютого 2023 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та страховим відшкодуванням шкоди у розмірі 20 884,66 грн, та на відшкодування моральної шкоди 3 000 грн.

Стягнуто солідарно з АТ «СК «Країна» та ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 судові витрати: 3 028 грн - судовий збір за подання позовної заяви; 3 000 грн - витрати за проведення транспортно-товарознавчої експертизи; 13 500 грн - витрати на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 09 грудня 2025 року апеляційну скаргу АТ «СК «Країна» задоволено. Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2025 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «СК «Країна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнення витрат за проведення транспортно-товарознавчої експертизи, витрат на професійну правничу допомогу та судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

09 січня 2026 засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - адвокат Онишко В. М. подала касаційну скаргу на постанову Кропивницького апеляційного суду від 09 грудня 2025 року (повний текст постанови складено 12 грудня 2025 року) у справі № 401/365/24.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України

(є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення

(res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини дев`ятої статті 19 ЦПК України прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга.

З 1 січня 2026 року в Україні прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено на рівні 3 328 грн на місяць.

У позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується (пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК України).

Ціна позову у розглядуваній справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому ухвалені у ній судові рішення можуть бути оскаржені виключно за наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Заявниця вважає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес та має для

ОСОБА_3 виняткове значення.

Колегією суддів не встановлено фундаментального значення розглядуваної справи для формування єдиної правозастосовчої практики.

Заявницею не обґрунтовано в чому полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування норм права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів подібних правовідносин.

Верховний Суд зазначає, що вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей, девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає загальнодержавне значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчий процес (референдум), обороноздатність держави, її суверенітет, найвищі соціальні цінності, визначені Конституцією України, тощо.

Стосовно «виняткового значення» справи для учасника справи, то Верховний Суд зазначає, що оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційний скарзі.

Колегією суддів не встановлено ні значного суспільного інтерес до розглядуваної справи ні її виняткового значення для ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вирішував спір в межах заявлених позовних вимог, з урахуванням встановлених обставин та оцінки наданих сторонами доказів.

Зокрема, ухвалюючи судове рішення в частині позовних вимог, заявлених до АТ «СК «Країна», апеляційний суд дійшов висновку, що з огляду на правове регулювання, яке було чинним на час виникнення спірних правовідносин, за відсутності факту погодження суми страхового відшкодування, особою, яка зобов`язана здійснити виплату такого відшкодування, є ПрАТ «СК «Універсальна» (страховик особи, винної у ДТП), а не АТ «СК «Країна» (страховик особи, потерпілої в ДТП). При цьому ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 травня 2024 року

ПрАТ «СК «Універсальна» було залучено до участі у справі, як співвідповідача. Проте ухвалою цього ж суду від 19 травня 2025 року, за заявою позивачки, позов в частині вимог до ПрАТ «СК «Універсальна» залишено без розгляду.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги, зокрема, категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, ухвалене у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Онишко Вікторія Михайлівна, на постанову Кропивницького апеляційного суду від 09 грудня 2025 року у справі № 401/365/24.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников