Справа №639/571/26
Провадження №2-о/639/52/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року суддя Новобаварського районного суду міста Харкова, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради про встановлення факту батьківства та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.01.2026 року представник заявника ОСОБА_1 звернувся до Новобаварського районного суду міста Харкова в порядку окремого провадження, зазначивши заінтересованими особами Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради із заявою, в якій просить суд встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 2018 по 2025 роки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язати Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) внести зміни до а/з №94, вчиненого 11.05.2022 року Новобаварським відділом ДРАЦС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Харкові ОСОБА_3 , зазначивши її батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків.

Вказана заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд».

Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Так, згідно з даними Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 29.01.2026 року заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак 08.09.2025 року судом отриманий доступ до єдиної інформаційної системи соціальної сфери щодо інформації про внутрішньо переміщених осіб і зроблений відповідний запит стосовно учасників даної справи (заявника) для отримання офіційної та актуальної інформації з цього приводу.

З відповіді від 29.01.2026 року за №2288377 з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери вбачається, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 16.03.2023 року зареєстрована як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 .

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Разом з тим, як вбачається з висновку Верховного Суду у Постанові від 14.08.2024 року у справі №607/5535/22 особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином, якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно з частиною 1 статті 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України передбачено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, беручи до уваги отримані судом дані про зареєстроване місце проживання заявника, яка на час звернення із вказаною заявою до суду у даній справі вже була зареєстрована як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , тобто саме ця адреса є її останнім зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання згідно з положеннями Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», суд приходить до висновку про те, що дана справа належить до територіальної підсудності Харківського районного суду Харківської області.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 31, 32, 260, 261, 293, 294, 315, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Матеріали цивільної справи №639/571/26 (провадження №2-о/639/52/26) за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради про встановлення факту батьківства та зобов`язання вчинити певні дії передати на розгляд за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Н. В. Баркова