ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/45/26 Справа № 204/3370/21 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О Доповідач - Макаров М. О.
УХВАЛА

27 січня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Пістун А.О., Джерелейко О.Є.

при секретарі - Пікос А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Макарова М.О. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 , про визнання квартири особистою приватною власністю та визнання права власності на 1/2 частину квартири, -

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 , про визнання квартири особистою приватною власністю та визнання права власності на 1/2 частину квартири.

27 січня 2025 року у судовому засіданні представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявлено клопотання про відвід головуючого судді Макарова М.О. В обґрунтування заяви представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилався на те, що суддею Макаровим М.О. 12 листопада 2024 року у справі №204/4447/24 за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Антонова Євгена Малековича на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2024 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 жовтня 2024 року про витравлення описок у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Управління-служба у справах дітей Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визнання права власності на квартиру та стягнення різниці вартості квартир заявлено самовідвід, з підстав того, що у справі №204/4447/24, що переглядалась апеляційним судом, та спір, що виник у справі №199/1719/23, яка переглядалася в апеляційному порядку Дніпровським апеляційним судом у складі колегії суддів: головуючого судді - Демченко Е.Л., суддів: Барильської А.П., Макарова М.О. виник між тими ж самими сторонами у справі з приводу приватизації ОСОБА_1 двокімнатної квартири АДРЕСА_1 на ім"я ОСОБА_1 та неповнолітньої ОСОБА_1 та в подальшому продажу цієї квартири, яка належала на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 грудня 2006 року ОСОБА_4 та на той час малолітній ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності по 1/2 частині кожному, та придбання за кошти від реалізації цієї квартири двох інших однокімнатних квартир, а саме: 30 серпня 2007 року - квартири АДРЕСА_2 (зараз - АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_4 , та 05 жовтня 2012 року квартири АДРЕСА_4 (зараз - м. Дніпро), право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3 .

Перевіривши заяву, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з огляду на наступне.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (ч. 1, 2, 3 ст. 40 ЦПК України).

Згідно ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» вбачається, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Частина 7 п. 1 ст. 56 цього Закону передбачає, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в ст. 36 ЦПК України.

Відповідно положень цієї статті, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше (справа «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006).

Слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Водночас суд підкреслює, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому обов`язково мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Зміст заяви про відвід головуючого судді Макарова М.О. у даній справі свідчить, що підставою для відводу є те, що він приймав участь у розгляді справ №204/4447/24 та №199/1719/23 тобто інших справ.

В силу ч. 4 ст. 36 ЦПК України зазначені у заяві доводи не є підставою для відводу колегії суддів.

Враховуючи необґрунтованість заявленого колегії суддів відводу у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 30, 33-41 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Макарова М.О. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді А.О. Пістун

О.Є.Джерелейко