Провадження №2/523/2263/26
У Х В А Л А

28.01.2026 року м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси

у складі головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Павлова О.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в залі судових засідань № 24 у м. Одесі, клопотання відповідачки ОСОБА_1 про надання строку на примирення сторін в рамках розгляду цивільної справи № 523/22853/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Суд констатує, що від відповідачки ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про надання строку на примирення подружжя терміном на 6 місяців, оскільки відповідачка ОСОБА_1 категорично заперечує проти розірвання шлюбу, зацікавлена у збереженні сім`ї та вважає, що відсутні підстави для розірвання шлюбу, оскільки у подружжя є двоє малолітніх дітей, інтереси яких також мають враховуватися.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Однак, надіслав до суду листа, в якому вказує на те, що заперечує в повному обсязі щодо задоволення заявленого відповідачкою клопотання про надання строку на примирення та просить суд у задоволенні такого відмовити, оскільки надання такого строку буде суперечити його бажанню розірвати шлюб та фактично змусить перебувати у небажаному для нього шлюбі, що прямо заборонено нормами СК України. А тому, наполягав на задоволенні даного позову та розірванні шлюбу. Окрім того, просив суд провести розгляд даної справи за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про час та місце слухання справи.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та справи, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що 30.10.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Суворовським районним у м. Одеси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), було зареєстровано шлюб за актовим записом № 90.

У сторін по справі народилося двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (до державної реєстрації шлюбу), та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Суд зазначає, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст. 24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу, а також положення ст. 56 СК України, в якій закріплено заборону примушування до збереження шлюбних відносин.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі, надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення

В той же час, суд зазначає, що відповідно до висновку, сформованого у постанові КЦС/ВС від 15.01.2020 року за результатами розгляду справи № 200/952/18, надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Суд констатує, що наявність наміру для примирення лише в одного подружжя без згоди на це іншого подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги категоричне заперечення позивача ОСОБА_2 щодо надання строку на примирення подружжю, суд доходить висновку, що заява відповідачки ОСОБА_1 про надання строку для примирення подружжя задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 24, 55, 56, 105, 111, 112 СК України ст.ст. 260, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_1 про надання строку на примирення сторін в рамках розгляду цивільної справи № 523/22853/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Пересипського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер