Справа № 372/77/26
Провадження 2-з-3/26
ухвала

Іменем України

08 січня 2026 року

08.01.2026 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г. В., розглянувши заяву позивача представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

01.01.2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», третя особа приватний виконавець Шарков Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом із позовом позивач заявив про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №68654257, відкритого на підставі виконавчого напису №5878 від 17.01.2022 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості.

06.01.2026 року вказані заяви відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано головуючій судді Висоцькій Г.В.

Перевіривши матеріали заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів, суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частина 6 зазначеної статті передбачає, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 1 та 2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову фізичною особою встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 605,60 грн.

Таким чином, заявник мав додати до заяви квитанцію про сплату судового збору по 605,60 грн.

Однак, зазначеного не зробив.

Частина 10 ст.153 ЦПК України передбачає, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Крім того, необхідно в даному випадку також зазначити, що повернення заяви про забезпечення позову не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

З урахуванням викладених обставин, оскільки заявником не в повній мірі сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, суддя вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову останньому.

Керуючись ст.ст.149 - 153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня підписання ухвали.

Суддя Г.В.Висоцька