Справа № 308/1445/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Наумова Н.В., ознайомившись з заявою Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , на користь заявника заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , на користь заявника заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання в розмірі 4740,15 грн. та судового збору в сумі 332,80 грн.

Згідно з ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно відповіді № 2292860 від 30.01.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, з відповіді № 2292866 від 30.01.2026 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що ОСОБА_1 не зареєстрована за адресою щодо якої у заявника виникло право вимоги стягнення заборгованості, не є її власником, а доказів, які б свідчили про її обов`язок утримувати житло за адресою: АДРЕСА_2 , також не надано, а також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження надання послуг саме цій особі, відтак, у видачі судового наказу необхідно відмовити, у зв`язку з тим, що із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Як зазначено у ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 353-355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , на користь заявника заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання.

Роз`яснити заявнику його право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів у порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Наумова