Провадження № 2/175/4280/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(Заочне)

"28" січня 2026 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Яшиної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Слобожанське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В позовних вимогах просить суд стягнути з відповідача: заборгованість за теплову енергію в сумі 28 193, 34 грн. за період з 01.11.2018 року до 01.10.2024 року; заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 1 240, 53 грн. за період з 01.11.2020 року до 01.10.2024 року; інфляційні втрати в сумі 29, 20 грн. та 3% річних в сумі 4, 06 грн. за період з 01.12.2021 року по 23.02.2022 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» є обласним теплопостачальним підприємством, яке виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення. Підприємство засноване на спільній власності територіальних громад і знаходиться в управлінні Донецької обласної державної адміністрації.

Управління Підприємством на період дії Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» здійснює облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація. До складу підприємства входить 16 теплопостачальних відокремлених підрозділів. Відокремлений підрозділ «Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомунерго» «Краматорськміжрайтепломережа» є структурним підрозділом Позивача, основною діяльністю якого є виробництво теплової енергії та надання її споживачам (фізичним та юридичним особам) у тому числі і Відповідачам.

Згідно із Законами України Про теплопостачання, Про житлово-комунальні послуги Позивач виробляє теплову енергію відповідно до стандартів, нормативів, норм і правил для потреб опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, а споживач, відповідно до ст. ст. 19, ст.19-1 Закону України Про теплопостачання від 02.06.2005р. №2633-IV, зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію у строки, встановлені договором або законом.

Оскільки квартира АДРЕСА_1 , який приєднано до системи централізованого теплопостачання Відповідачі - є споживачами житлово-комунальних послуг та на ці відносини поширюється дія Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Позивач протягом тривалого часу в опалювальний період надавав теплову енергію у квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 використали надану послугу для задоволення власних потреб та не відмовлялись від цих послуг.

На підприємстві Позивача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію. Будинок, де розташована квартира обладнаний лічильником.

Станом на дату звернення Позивача до Суду, грошове зобов`язання Відповідачів перед Позивачем не виконане, на порушення норм статей 509, 525, 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства України, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно ст. 543 Цивільного кодексу України кредитор має право вимагати виконання обов`язку частиною або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором (стягувачем).

Представник позивача в судове засідання не з`явився надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, заяв не подавала.

Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що відповідачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 .

На підприємстві позивача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію. Будинок, де розташована квартира обладнана лічильником.

Доказами надання послуг з теплопостачання до квартири відповідача є акти включення та відключення опалення в будинку за адресою: АДРЕСА_3 ., за опалювальний період 2019 - 2024.

Тобто, між сторонами фактично уклались договірні відносини з надання послуг для якого законом не встановлено обов`язкову письмову форму, оскільки відповідач користується житлово-комунальними послугами та від їх отримання не відмовлявся.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом, згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем за теплову енергію складає 29 467, 13 грн., а саме: - заборгованість за теплову енергію за період з 01.11.2018 року до 01.10.2024 року у сумі 28 193, 34 грн.; - 3% річних за період з 01.12.2021 року по 23.02.2022 року 4, 06 грн.; інфляційні втрати за період з 01.12.2021 року по 23.02.2022 року 29, 20 грн. - заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2020 року до 01.10.2024 року у сумі 1 240, 53 грн.

За змістом ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 5 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з п. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами встановленими відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

На підставі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги.

Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надав послуги з постачання теплової енергії, а відповідачі ними користувалися.

Згідно з наданим розрахунком по особовому рахунку № НОМЕР_1 , окрім послуг з постачання теплової енергії, нараховано плату за абонентське обслуговування у розмірі 1 240, 53 грн.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку.

Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог Постанови кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються позивачем споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами. Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі.

Плата за абонентське обслуговування (граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України) входить до плати виконавцю комунальної послуги за договором.

Стаття 1 Закону №2189 визначає, що плата за абонентське обслуговування це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку.

Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхні приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами».

Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення відповідачем зобов`язань по оплаті за послуги теплопостачання та оплаті за абонентське обслуговування, що надавалися позивачем.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Враховуючи, що відповідачем прострочене виконання грошового зобов`язання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 29 467, 13 грн., а саме: - заборгованість за теплову енергію за період з 01.11.2018 року до 01.10.2024 року у сумі 28 193, 34 грн.; - 3% річних за період з 01.12.2021 року по 23.02.2022 року 4, 06 грн.; інфляційні втрати за період з 01.12.2021 року по 23.02.2022 року 29, 20 грн. - заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2020 року до 01.10.2024 року у сумі 1 240, 53 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2 422, 40 грн.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Враховуючи задоволення позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2 422, 40 грн.

Згідно із ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність заявлених вимог, тому вони підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89, 141, 263,280 ЦПК України, ст. 64,68 ЖК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (84207, Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів, буд.39, ) заборгованість за теплову енергію в сумі 28 193, 34 грн. за період з 01.11.2018 року до 01.10.2024 року; заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 1 240, 53 грн. за період з 01.11.2020 року до 01.10.2024 року; інфляційні втрати в сумі 29, 20 грн. та 3% річних в сумі 4, 06 грн. за період з 01.12.2021 року по 23.02.2022 року, що загалом складає 29 467, 13 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (84207, Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів, буд.39, ) понесені витрати на оплату судового збору 2 422, 40 грн., поштові витрати у розмірі 90,00 грн., що загалом складає 2 512, 40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О. М. Білоусова