Номер провадження: 22-ц/813/1355/26
Головуючий у першій інстанції Маркарова С.В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

12.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Назарової М.В. (суддя - доповідач), Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Назарової М.В., Коновалової В.А. та Кострицького В.В.,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3

на ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2025 року

у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Камнєва Д.А. по виконавчому провадженню ВП: № НОМЕР_1, стягувач: ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 13.10.2025 ОСОБА_2 в особі свого представника Мацка В.В. звернулася до суду з апеляційною скаргою через підсистему «Електронний суд».

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2025 визначено колегію суддів для розгляду справи № 521/10339/25 у складі головуючого (судді-доповідача): Назарової М.В., суддів: Коновалової В.А. та Кострицького В.В.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.10.2025 відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Суддя Кострицький В.В. з 22.12.2025 по 09.01.2026 перебував у відпустці (наказ № 161-в від 27.11.2025).

22.12.2025 ОСОБА_1 на офіційну електронну пошту суду надіслав заяву про відвід колегії суддів: Назарової М.В., Коновалової В.А. та Кострицького В.В., яка ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.01.2026 повернута заявнику без розгляду на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України.

24.12.2025 ОСОБА_1 на офіційну електронну пошту суду надіслав уточнену заяву про відвід колегії суддів: Назарової М.В., Коновалової В.А. та Кострицького В.В., в якій, з посиланням на ст. 36 ЦПК України та ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», просить визнати наявність підстав для відводу колегії суддів, задовольнити заяву про відвід та передати справу для розгляду іншій колегії суддів без зайвих затримок.

В обґрунтування заяви вказує, що 17.10.2025 Одеським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження та винесено ухвалу про витребування матеріалів справи № 521/10339/25 з Хаджибейського районного суду м. Одеси. Станом на 21.12.2025 матеріали справи до апеляційного суду не надійшли, судове засідання не призначене. Заявником встановлено, що районний суд направив справу лише 27.10.2025, однак фактичне її надходження не зафіксовано, а секретар судді апеляційного суду підтвердив відсутність матеріалів справи.

Вказує, що Одеський апеляційний суду протягом двох місяців не вжив активних процесуальних дій для забезпечення руху справи та виконання власної ухвали, не призначив розгляд справи, що об`єктивно породжує сумніви щодо безсторонності та належного виконання суддями обов`язків, посилаючись на порушення ст. 36, 368, ЦПК України, ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Зазначає, що затримка розгляду справи напряму впливає на виконання графіка зустрічей дітей з батьком та порушує інтереси дітей, завдається емоційна шкода та обмежується право заявника на участь у їх вихованні.

02.01.2026 ОСОБА_1 на офіційну електронну пошту суду надіслав заяву про приєднання доказів до заяви уточнення про відвід колегії суддів, в якій просить приєднати відповіді з Одеського апеляційного суду та відповідь з Хаджибейського районного суду м. Одеси.

Перевіривши матеріали справи, доводи заявленого відводу, суд доходить наступного висновку.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в ст. 36 ЦПК України.

Відповідно положень цієї статті, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Порядок вирішення заявленого відводу визначений статтею 40 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

У висновку № 3 (2002) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи підкреслюється, що мета, для досягнення якої повноваження надані суддям, - дати їм можливість здійснювати правосуддя шляхом застосування закону, забезпечуючи право кожної людини реалізовувати належні йому права та/або законні інтереси, яких вона була або може бути несправедливо позбавлена.

Дійсно, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, не можуть бути підставами для відводу заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Відвід суддів пов`язується з не вжиттям активних процесуальних дій для забезпечення руху справи, виконання власної ухвали та не призначення розгляду справи.

Аналізуючи зміст заяви заявника про відвід судді за суб`єктивним критерієм, апеляційний суд доходить висновку про те, що її зміст не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, для відводу судді та про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в їх неупередженості та об`єктивності щодо справи.

Як вбачається із матеріалів справи, 13.10.2025 ОСОБА_2 в особі свого представника Мацка В.В. звернулася до суду з апеляційною скаргою через підсистему «Електронний суд».

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.10.2025 відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та витребувано з Хаджибейського районного суду м. Одеси виділені матеріали цивільної справи № 947/29673/25.

Вказану ухвалу суду направлено на офіційну електронну адресу Хаджибейського районного суду м. Одеси - , яка доставленадо електронної скриньки 27.10.2025 о 17:52:57 годині, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

19.12.2025 о 12:08:01 годині судом повторно направлено ухвалу суду від 17.10.2025, яка не доставлена з поверненням наступного повідомлення про помилку: протягом 24 годин не отримано результатів доставки листа учаснику процесу.

Одеським апеляційним судом втретє направлено ухвалу суду від 17.10.2025, яка доставлена до електронної скриньки 22.12.2025 о 16:16:15 годині, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

24.12.2025 до Одеського апеляційного суду надійшли матеріали справи цивільної справи № 947/29673/25.

Як зазначалося вище, суддя Кострицький В.В. з 22.12.2025 по 09.01.2026 перебував у відпустці (наказ № 161-в від 27.11.2025). Перший робочий день вказаного судді -12.01.2026.

Отже, судом активно вживалися дії для направлення матеріалів справи, що свідчить про процесуальну діяльність суду, спрямовану на забезпечення руху справи та дотримання строків розгляду.

Натомість, ненадходження до суду справи виключає можливість закінчення підготовчих дій, передбачених ст. 365 ЦПК України, та унеможливлює призначення справи до судового розгляду.

Суд зазначає, що недостатня кількість суддів в Одеському апеляційному суді щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (з 2014 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 13), створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляд справ в строки, передбачені національним законодавством.

Крім того, слід зазначити, що за період з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року у

провадження судді-доповідача Назарової М.В. надійшло 462 цивільних справ та 128 справ про адміністративні правопорушення.

Станом на 31 грудня 2025 року у провадженні судді-доповідача Назарової М.В. перебувало 342 цивільні справи, 23 справи про адміністративні правопорушення.

Таким чином, висловлені заявником сумніви щодо невідповідності суддів принципам неупередженості та необ`єктивності не підтверджуються фактичними обставинами справи та доказами.

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

Згідно із ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст. 40 ЦПК України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (із змінами, внесеними Закон № 460-IX від 15.01.2020).

З огляду на викладене, обґрунтованих доказів на підтвердження заявленого відводу про упередженість суддів Назарової М.В., Коновалової В.А. та Кострицького В.В. заявником до суду надано не було, а тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Керуючись ст. 33-40, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Назарової М.В., Коновалової В.А. та Кострицького В.В. визнати необґрунтованою і передати справу для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту ухвали - 12 січня 2026 року

Судді: М.В. Назарова

В.А Коновалова

В.В. Кострицький