УХВАЛА

29 січня 2026 року

м. Київ

справа № 496/683/18

провадження № 61-219ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу представника Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» - Нестерця Юрія Петровича на ухвали Одеського апеляційного суду від 19 та від 26 грудня 2025 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Литвин Валентини Андріївни, заінтересовані особи:Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», ОСОБА_2 , та

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанови старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Литвин В. А.

27 червня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області ухвалою скаргу ОСОБА_3 задовольнив. Визнав пункт 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 05 червня 2025 року у виконавчому провадженні № 78281163, яким стягнуто з ОСОБА_3 виконавчий збір у розмірі 16 000,00 грн, протиправним та скасував. Визнав постанову про стягнення виконавчого збору від 05 червня 2025 року у виконавчому провадженні № 78281163 протиправною та скасував її.

27 листопада 2025 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (далі - АТ «СК «ІНГО») задоволено частково. Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 27 червня 2025 року скасовано. Провадження в справі за скаргою ОСОБА_3 закрито. Повідомлено ОСОБА_3 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів та він має право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Одеського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

На адресу Одеського апеляційного суду у встановлений законом строк надійшла заява ОСОБА_3 про направлення справи за встановленою підсудністю.

19 грудня 2025 року ухвалою Одеського апеляційного суду призначено до розгляду заяву ОСОБА_3 про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

26 грудня 2025 року ухвалою Одеського апеляційного суду заяву ОСОБА_3 про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено. Передано справу № 496/683/18 до Сумського окружного адміністративного суду.

06 січня 2026 року представник АТ «СК «ІНГО» - Нестерець Ю. П. через систему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвали Одеського апеляційного суду від 19 та від 26 грудня 2025 року, в яких просить їх скасувати, залишити в силі постанову Одеського апеляційного суду

від 27 листопада 2025 року про закриття провадження у справі без подальшої передачі справи до іншого суду.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом

випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Частиною першою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;

2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

За змістом пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що ухвали суду апеляційної інстанції про призначення справи до розгляду та про передачу справи за встановленою юрисдикцією не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Гарсія Манібардо проти Іспанії» від 15 лютого 2000 року зазначено, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. ЄСПЛ зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом першим статтею 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12 липня 2001 року у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини»).

Тлумачення статті 389 ЦПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року в справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

Заявник подав касаційну скаргу на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження в справі необхідно відмовити.

Зазначення в ухвалі Одеського апеляційного суду від 26 грудня 2025 року (про передачу справи за встановленою юрисдикцією) щодо можливості її оскарження до Верховного Суду є помилковим та не зобов`язує суд касаційної інстанції відкрити касаційне провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Вказана стаття не передбачає права оскарження ухвали про передачу справи за встановленою юрисдикцією ні в апеляційному, ні в касаційному порядку.

Верховний Суд зауважує, що правом оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 27 листопада 2025 року щодо закриття провадження у справі заявник не скористався.

Згідно з положенням частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною першою статті 389,

пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» - Нестерця Юрія Петровича на ухвали Одеського апеляційного суду від 19 та від 26 грудня

2025 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Литвин Валентини Андріївни, заінтересовані особи:Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська