Справа № 459/4243/25
Провадження № 2/459/1403/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 січня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.

з участю секретаря Козак І. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

01.12.2025 представник позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №44634-04/2025 від 20.04.2025 в розмірі 25090,00 грн, вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 20.04.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №44634-04/2025, який

підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, а останній свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 25 090,00 грн.

29.07.2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу №29072025, відповідно до умов якого право грошової вимоги за вищезазначеним кредитним договором, перейшло до позивача.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №29072025 від 29.07.2025 позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 25 090,00 грн., з яких: 10000,00 грн. сума заборгованості за основою сумою боргу, 9090,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 5000,00 грн. сума заборгованості за штрафом, 1000,00 грн. сума комісії за видачу кредиту. Тому просить позов задовольнити.

Ухвалою від 03.12.2025 у справі було відкрито спрощене позовне провадження.

Представник позивача у позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач у судові засідання, призначені на 30.12.2025, 28.01.2026 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд даної справи, що підтверджується оголошенням на офіційному веб-порталі судової влади України, рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (судових повісток), які містяться в матеріалах справи та які повернулися на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також відповідачем не було подано відзиву на позов.

Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд вважає, що відповідач є повідомленим про розгляд справи належним чином.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 20.04.2025 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» договір про надання фінансового кредиту №44634-04/2025 в електронній формі, який підписано електронним підписом відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора Y918, який був надісланий на мобільний номер телефону позичальника (а.с. 6-10).

Згідно з п.1.1 Договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 10000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, комісію за видачу кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п.1.2 кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 20.04.2025. Наданий кредит клієнт зобов`язується погасити в останній день строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 17.08.2025.

Пунктом 1.4 договору встановлено тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка становить 0,90% в день на залишок заборгованості та комісія за видачу кредиту в сумі 1000,00 грн (що складає 10,00% від суми кредиту).

Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта з реквізитами №5232-44хх-хххх-9972 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п.1.6 Договору).

За користування кредитом нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюються згідно графіку, який є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 11).

Первісний кредитор ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання виконав, перерахувавши кредитні кошти на рахунок відповідача, що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3426_36 від 15.10.2025 про успішне перерахування 20.04.2025 о 10:10:00 на суму 10000грн., маска карти № НОМЕР_1 хх-хххх-9972, транзакція в системі iPay.ua 639979274 (а.с.16).

Однак зобов`язання по договору відповідач не виконує та кредитні кошти не повертає, внаслідок чого виникла заборгованість по кредитному договору №44634-04/2025 від 20.04.2025 року.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, така становить 25 090,00 грн., з яких: 10000,00 грн. сума заборгованості за основою сумою боргу, 9090,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 5000,00 грн. сума заборгованості за штрафом, 1000,00 грн. комісія (а.с. 17-18).

29 липня 2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №29072025 у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права Вимоги, а ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (а.с.19-23).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 29.07.2025 до Договору факторингу №29072025 від 29.07.2025 року, ТОВ «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 25 090,00 грн. (а.с.26).

За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Так, положеннями статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки за умовами вищезазначеного договору відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 10000 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 9090 грн, які нараховані в межах строку дії договору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

Щодо стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту за договором № 44634-04/2025 у розмірі 1000,00 грн, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5, 7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.

Відповідно до ч.5ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Аналіз умов договору №44634-04/2025 від 20.04.2025 свідчить про те, що комісія за надання кредиту в розмірі 1000,00 грн, що складає 10% від суми кредиту, встановлена в п. 1.4 договору, є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику.

Умови договору не містять переліку інших додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які кредитодавцем встановлена комісія за обслуговування кредиту.

Тому, суд дійшов висновку про те, що положення кредитного договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 1000,00 грн суперечить положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемним з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» вищезазначеної заборгованості за комісією.

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за штрафом в сумі 5000 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22.

Оскільки, кредитний договір №44634-04/2025 був укладений відповідачем 20.04.2025, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України штраф в розмірі 5000,00 грн не підлягає стягненню з відповідача.

Беручи до уваги часткове задоволення позову, керуючись положенням ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1843,20 грн судового збору згідно з таким розрахунком: 19090,00 (сума задоволених позовних вимог)*100/25090,00 (сума заявлених позовних вимог) = 76,09% (частина задоволених позовних вимог); 2422,4*76,09%/100%= 1843,20 грн.

Керуючись ст. ст. 12,13,81,141,259,263,279, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №44634-04/2025 від 20.04.2025 у розмірі 19090,00 грн, з яких: 10000,00 грн сума заборгованості за основою сумою боргу, 9090,00 грн сума заборгованості за відсотками.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 1843,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 30.01.2026.

Суддя: М. Д. Новосад