ПОСТАНОВА

іменем України

20 січня 2026 року м. Кропивницький

справа № 644/7744/25

провадження № 22-ц/4809/413/26

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач - Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Департаменту служби у справах дітей Харківської міської радина ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2025 року у складі судді Запорожця О.М.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради звернувся в Індустріальний районний суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Харкова від 04 вересня 2025 року цивільну справу за даним позовом надіслано за підсудністю до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області.

Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2025 року позов було залишено без руху та надано строк п`ять днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків, а саме для зазначення місця проживання (реєстрації) ОСОБА_1 .

Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2025 року позов було залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Департамент служби у справах дітей Харківської міської радиподав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просив вказану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

У судовому засіданні апеляційного суду представник Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради Томенко Я.В. підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила її задовольнити. Відповідачі у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 26 серпня 2025 року Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради подав до Індустріального районного суду міста Харкова позов до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав. У вказаному позові позивачем зазначено адресу проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 . Також зазначено, що ОСОБА_1 є громадянкою Республіки Молдова (а.с.1-10).

Ухвалою Індустріального районного суду міста Харкова від 04 вересня 2025 року цивільну справу №644/7744/25 за цим позовом надіслано за підсудністю до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області (а.с.58).

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 06 жовтня 2025 року визначено склад суду для розгляду цивільної справи № 644/7744/25 у Новоархангельським районним судом Кіровоградської області (а.с.59).

На виконання положень ч.2 ст. 187 ЦПК України Новоархангельським районним судом Кіровоградської області було направлено запит щодо реєстрації місця проживання відповідачів (а.с.92-93).

Як убачається з відповіді Новоархангельської селищної ради від 24 жовтня 2025 року №12-19/459 ОСОБА_2 зареєстрований на території Новоархангельської територіальної громади за адресою АДРЕСА_1 (а.с.115).

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 14 жовтня 2025 року №12-0, наданої Управлінням реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харьківської міської ради, інформація за параметрами запиту щодо гр. ОСОБА_1 відсутня (а.с.116-117).

Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2025 року позов було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для зазначення вірного місця проживання (реєстрації) ОСОБА_1 (а.с.119-120).

10 листопада 2025 року на виконання ухвали суду Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради направив заяву, у якій вказав, що робота з гр. ОСОБА_1 щодо захисту прав малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснюється Службою у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служби у справах дітей міста Харкова з 2019 року, за її місцем проживання. ОСОБА_1 більше шести років проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із сином та співмешканцем ОСОБА_4 , що підтверджується доданими письмовими доказами (а.с.122-132).

Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2025 року позов було залишено без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України (а.с.133-134).

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позову без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивачем невірно зазначено адресу місця проживання (реєстрації) ОСОБА_1 , оскільки згідно з інформацією, наданою компетентним органом, така по вказаній позивачем адресі не зареєстрована і не проживає, а тому є підстави для застосування положень п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява має містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно з частиною першою статті 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача.

Наведеними вище статтями ЦПК України вимоги до форми та змісту позовної заяви, а також документів, які додаються до позовної заяви, є проявом здорового формалізму, який передбачає обов`язок всіх учасників судового процесу дотримуватися процедур, визначених законодавством, нехтування якими призводить до суттєвих негативних наслідків.

Разом з тим, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

З аналізу наведених норм права убачається, що особа, звертаючись до суду з позовом, може зазначити відому їй адресу фізичної особи відповідача, а суд першої інстанції до відкриття провадження у справі в порядку, встановленому ч.1 ст.187 ЦПК України з`ясовує інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування фізичної особи відповідача.

Отже, якщо позивач в позовній заяві помилково зазначив відому йому, але неправильну адресу фізичної особи відповідача, вказані недоліки не є підставою для залишення позовної заяви без руху та в подальшому її повернення до відкриття провадження або залишення без розгляду після відкриття провадження, а можуть бути усунені шляхом з`ясування судом першої інстанції інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування фізичної особи відповідача. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 08 червня 2022 року у справі № 394/820/21.

Судом встановлено, що на виконання вимог ухвали Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2025 року позивачем було направлено заяву, до якої були додані наявні у Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради належні письмові докази на підтвердження зазначеного ними фактичного проживання ОСОБА_1 , що помилково залишилось поза увагою місцевого суду.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справі «Bellet v. France» (Белле проти Франції) від 04 грудня 1995 року та «Nunes Dias v. Portugal» (Нун`єш Діаш проти Португалії) від 10 квітня 2003 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії) від 28 жовтня 1998 року).

Враховуючи наведене та право заявника на доступ до правосуддя колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду є обґрунтованими.

Згідно з п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи зазначене вище апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 - 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради задовольнити.

Ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 січня 2026 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

О.Л. Карпенко