Справа № 487/3097/19
Провадження № 2-зз/487/2/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Карташевої Т. А.,

за участю секретаря судового засідання Самедової Р. Ш.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , що діє від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служба у справах дітей Адміністрації Заводського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просила скасувати заходи збезпечення позову, вжиті ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.05.2019, в якій виправлено описку ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєві від 24.05.2019, та зняти арешт, накладений на належне їй майно, розташоване в м. Миколаєві: магазин продтоварів з кафетерієм по АДРЕСА_1 ; продтоварну базу по АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 ; земельну ділянку в СТ "Вчитель"; нежитлові будівлі млинцевої та кулінарії по АДРЕСА_4 ; нежитлові приміщення магазину з кафетерієм по АДРЕСА_5 .

Заява обґрунтована тим, що рішеням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.12.2024 відмовлено у задоволенні позову. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 11.03.2025 рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог. Постановою Верховного Суду від 13.08.2025 постанова Миколаївського апеляційного суду від 11.03.2025 скасована та зишено в силі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.12.2024. При ухваленні всіх судових рішень не були скасовані заходи забезпечення позову.

Ухвалою суду від 30.12.2025 вказану заяву призначено до розгляду.

Від ОСОБА_1 надійшла заява від 29.12.2025 про розгляд справи за її відсутності.

Позивачі та їх представники, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились.

Суд вважає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом наведених норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане з тим, що відпала потреба у цих заходах, при цьому процесуальний закон встановлює чітко, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом із власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З аналізу наведених положень можна зробити висновок, що правовий інститут скасування заходів забезпечення позову передбачає зняття застосованих судом обмежень, покликаних забезпечити можливість виконання судового рішення, у випадку зміни ситуації в порівнянні з тією, що існувала при застосуванні таких обмежень, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях припинила своє існування.

Судом встановлено, що ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.05.2019 частково задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову. Накладено арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , в межах суми позову 10 688 000,00 грн, а саме:

-магазин продтоварів з кафетерієм, загальна площа 106,1 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 16.05.2014 р.;

-продтоварну базу (торгово-виробнича-складська), літ. А-3 (торгівельно-складський корпус) загальною площею 2361,3 кв. м; літ. Б-2 адміністративна будівля загальною площею 667,7 кв. м; Г-2 виробнича будівля з складськими приміщеннями загальною площею 1162,9 кв. м; літ. Д-1 гараж загальною площею 129,5 кв. м; літ. Ж-1 прохідна загальною площею 9,2 кв. м; літ. В трансформаторна підстанція загальною площею 52,7 кв. м; літ. Е вбиральня загальною площею 6,2 кв. м; літ. З навіс загальною площею 19,6 кв. м; літ. К навіс загальною площею 51,8 кв. м; №1,2 огорожа; №1,13 споруди, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , свідоцтво про право власності № НОМЕР_2 від 17.02.2014 р.;

-квартиру АДРЕСА_3 , загальна площа 120,4 кв. м, що належить згідно з договором купівлі-продажу № 1369 від 14.08.2018 р.;

-земельну ділянку № НОМЕР_3 , кадастровий № :08:045:0012, площею 0,0696 га, розташована в м. Миколаєві, обслуговуючий кооператив СТ «Вчитель», що належить згідно з договором купівлі-продажу № 982 від 30.07.2013 р.;

-нежитлові будівлі млинцевої та кулінарії, розташовані в АДРЕСА_4 , згідно договору дарування № 4154 від 09.12.2004 р.;

-нежитлові приміщення магазину з кафетерієм, розташовані в АДРЕСА_6 , свідоцтво про право власності НОМЕР_4 від 24.12.2012 р.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.05.2019 виправлено описку, допущену в резолютивній частині ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.05.2019 по справі № 487/3097/19 за заявою ОСОБА_2 , яка діє від свого імені, та від імені і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про забезпечення позову, вказавши по батькові власника нерухомого майна, на яке накладено арешт, ОСОБА_1 - « ОСОБА_7 », замість - « ОСОБА_8 ».

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 30.09.2019 ухвалу судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2019 року залишено без змін.

Розгляд вказаної цивільної справи судом було закінчено ухваленням рішення 11.12.2024, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 , що діє від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служба у справах дітей Адміністрації Заводського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про стягнення боргу за договором позики.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 11.03.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , яка діє також і в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Позов ОСОБА_2 , яка діє також і в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6 412 800 (шість мільйонів чотириста дванадцять тисяч вісімсот) грн заборгованості за договором позики та 21131 (двадцять одна тисяча сто тридцять одна) грн судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , 1 603 200 (один мільйон шістсот три тисячі двісті) грн заборгованості за договором позики. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 21131 (двадцять одна тисяча сто тридцять одна) грн судового збору. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13.08.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 березня 2025 року скасовано та залишено в силі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2024 року. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Крім того, постановою Миколаївського апеляційного суду від 26.11.2025 апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , які подані їх представником ОСОБА_10 , залишені без задоволення. Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2024 року залишено без змін.

З огляду на викладене, враховуючи, що рішенням суду відмовлено у задоволенні позову задля якого вживались заходи його забезпечення, і це рішення набрало законної сили, застосовані судом заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 158, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову у цивільній справі № 487/3097/19 за позовом ОСОБА_2 , що діє від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служба у справах дітей Адміністрації Заводського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про стягнення боргу за договором позики, вжиті ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.05.2019 у вигляді арешту на майно:

-магазин продтоварів з кафетерієм, загальна площа 106,1 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 16.05.2014 р.;

-продтоварну базу (торгово-виробнича-складська), літ. А-3 (торгівельно-складський корпус) загальною площею 2361,3 кв. м; літ. Б-2 адміністративна будівля загальною площею 667,7 кв. м; Г-2 виробнича будівля з складськими приміщеннями загальною площею 1162,9 кв. м; літ. Д-1 гараж загальною площею 129,5 кв. м; літ. Ж-1 прохідна загальною площею 9,2 кв. м; літ. В трансформаторна підстанція загальною площею 52,7 кв. м; літ. Е вбиральня загальною площею 6,2 кв. м; літ. З навіс загальною площею 19,6 кв. м; літ. К навіс загальною площею 51,8 кв. м; №1,2 огорожа; №1,13 споруди, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , свідоцтво про право власності № НОМЕР_2 від 17.02.2014 р.;

-квартиру АДРЕСА_3 , загальна площа 120,4 кв. м, що належить згідно з договором купівлі-продажу № 1369 від 14.08.2018 р.;

-земельну ділянку № НОМЕР_3 , кадастровий № :08:045:0012, площею 0,0696 га, розташована в м. Миколаєві, обслуговуючий кооператив СТ «Вчитель», що належить згідно з договором купівлі-продажу № 982 від 30.07.2013 р.;

-нежитлові будівлі млинцевої та кулінарії, розташовані в АДРЕСА_4 , згідно договору дарування № 4154 від 09.12.2004 р.;

-нежитлові приміщення магазину з кафетерієм, розташовані в АДРЕСА_6 , свідоцтво про право власності НОМЕР_4 від 24.12.2012 р.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївської апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. А. Карташева