Провадження № 22-ц/812/2/26 Головуючий суду першої інстанції Савін О.І.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

03 лютого 2026 року м. Миколаїв Справа 486/80/22

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Крамаренко Т.В.,

при секретарі судового засідання Лівшенку О.С.,

за участі представниці позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про відновлення розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 березня 2022 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та дружину до досягнення дитиною трьох років,

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2022 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину та дружину до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 березня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 січня 2022 року і до повноліття дитини.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 18 січня 2022 року та до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір розміром 992 грн 40 коп.

Не погодившись з судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на дружину, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судове рішення в цій частині та ухвалити нове яким позовні вимоги в цій частині задовольнити частково та стягнути з нього аліменти на утримання дружини в розмірі 1/12 частки усіх видів заробітку.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 19 липня 2022 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 березня 2022 року в частині стягнення аліментів на ОСОБА_4 до досягнення дитиною трьох років у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину та дружину до досягнення дитиною трьох років, в оскарженій частині за клопотанням відповідача було зупинено до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.

23 січня 2026 року ОСОБА_4 , в інтересах якої діяла її представниця ОСОБА_1 , через підсистему «Електронний суд» подала клопотання про поновлення провадження у справі та відновлення апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача. При цьому посилалася на те, що відповідач несе службу у Збройних Силах України, проте не бере участь у бойових діях, працює в штабі, що не заважає йому брати участь у судових засіданнях при розгляді його апеляційної скарги.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 27 січня 2026 року поновлено апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину та дружину до досягнення дитиною трьох років та вирішення питання щодо подальшого розгляду апеляційної скарги призначено до розгляду на 03 лютого 2026 року на 11 год. 00 хв.

В судовому засіданні представниця позивачки адвокатка Кучерява Т.Ю. підтримала своє клопотання.

Відповідач через засоби електронного зв`язку апеляційного суду надіслав заяву про неможливість брати участь у судовому засідання з причин проходження військової служби та неможливістю брати участь в судовому засіданні та просив відкласти розгляд цього питання.

Як встановлено з матеріалів справи підставою для зупинення апеляційного провадження було письмове клопотання ОСОБА_6 від 04 липня 2022 року про зупинення апеляційного провадження у справі до припинення перебування ним у складі Збройних сил України.

Клопотання було обґрунтовано тим, що він позбавлений можливості з`явитись в судове засідання та прийняти участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, оскільки проходить військову службу в складі Збройних Сил України, що підтверджується долученими до апеляційної скарги копією повістки, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 15 від 24 лютого 2022 року, контрактом про проходження громадянином України служби у військовому резерві Збройних Сил України та змістом записів військового квитка.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Системне тлумачення пункту 2 частини 1 статті 251 та статті 254 ЦПК України дозволяє зробити висновок про те, що підставами для поновлення зупиненого на підставі цієї процесуальної норми права провадження у справі можуть бути: припинення, у тому числі призупинення, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань під час дії воєнного стану в Україні; припинення воєнного стану в Україні, навіть якщо відповідні особи продовжують військову службу у певній військовій частині, якщо тільки ця військова частина не залишається переведеною на воєнний стан через запровадження / збереження цього стану для певної території України або не залучена до проведення антитерористичної операції (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22)

Воєнний стан є загальним правовим режимом, що вводиться в Україні та створює юридичні рамки (правову конструкцію) для діяльності всіх державних інститутів, економіки та суспільства в умовах збройної агресії. Такий захід є системним, комплексним і загальнодержавним, який змінює правовий режим функціонування держави в цілому. Натомість переведення на організацію і штати воєнного часу є конкретним військово-організаційним заходом, який є наслідком та складовою частиною введення воєнного стану та оголошення мобілізації. Цей захід стосується внутрішньої структури та чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань з метою приведення їх у максимальну бойову готовність.

Проходження військової служби регулюється Законом України від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу».

Для обов`язкового зупинення провадження у справі відповідно до пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України повинні існувати дві імперативні умови:

-перебування сторони на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань;

-Збройні Сили України або інші утворені відповідно до закону військові формування повинні бути переведені на воєнний стан.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 06 квітня 2000 року воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до статті 2 цього Закону правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, а в подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено Указами Президента № 133/2022 від 14 березня 2022 року, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, 17 травня 2022 року № 341/2022, 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 листопада 2022 року № 2738-IX затверджено Указ Президента від 07 листопада 2022 року, за яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався і не скасовано до теперішнього часу.

Отже, наразі в Україні (на всій її території) діє воєнний стан та проводиться загальна мобілізація. А отже, з настанням особливого періоду вся структура Збройних Сил України та інші військові формування як цілісний організм почали функціонувати в умовах особливого періоду та були переведені на організацію і штати воєнного часу.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 15 від 24 лютого 2022 року ОСОБА_2 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» вважається призначеним до військової частини НОМЕР_1 та з 24 лютого 2022 року зарахований до списків особового складу.

Ці обставини підтверджені й записами у військовому квитку відповідача.

Будь-яких доказів на спростування факту перебування ОСОБА_2 у складі Збройних сил України суду позивачкою та її представницею не надано.

Доводи клопотання позивачки про те, що ОСОБА_2 не приймає участі у бойових діях відхиляються апеляційним судом, оскільки процесуальний закон, зокрема, приписи пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України, не пов`язує припинення провадження у справі з такими обставинами.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що заявлене клопотання ОСОБА_4 про відновлення розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 , слід залишити без задоволення та продовжити зупинення апеляційного провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.

Керуючись пунктом 2 частини 1 статті 251, пунктом 2 частини 1 статі 253, 381 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_7 , в інтересах якої діяла її представниця адвокатка Кучерява Тетяна Юріївна, про відновлення розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Продовжити зупинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 березня 2022 року в частині стягнення аліментів на ОСОБА_4 до досягнення дитиною трьох років у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину та дружину до досягнення дитиною трьох років, в оскарженій частині до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Т.В. Крамаренко

Повне судове рішення складено 03 лютого 2026 року