УХВАЛА

29 січня 2026 року

м. Київ

справа № 333/12357/25

провадження № 61-42вп26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., розглянув ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2026 року про передачу матеріалів цивільної справи для визначення підсудності у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2026 року справу передано до Верховного Суду для визначення підсудності відповідно до статті 29 ЦПК України, з посиланням на те, що відповідач є громадянином Республіки Молдова і проживає за межами України.

28 січня 2026 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Вирішуючи питання про визначення підсудності справи Верховний Суд враховує таке.

Відповідно до положень статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Отже, Верховний Суд визначає підсудність справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, якщо обидві сторони проживають за межами України.

Таке тлумачення положень статті 29 ЦПК України є усталеним у практиці Верховного Суду (див. ухвали від 03 січня 2025 року у справі

№ 990SCCV/113/24 (провадження № 61-306вп24), від 10 січня 2025 року у справі № 725/11365/24 (провадження № 61-2вп25), від 27 січня 2025 року у справі № 990SCCV/7/25 (провадження № 61-12вп25), від 30 січня 2025 року у справі № 369/1592/24 (провадження № 61-13вп25), від 05 лютого 2025 року у справі № 990SCCV/9/25 (провадження № 61-16вп25), від 07 лютого 2025 року у справі № 990SCCV/12/25 (провадження № 61-23вп25).

Районний суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 є громадянином Республіки Молдова та за інформацією Державної прикордонної служби України виїхав за межі України у січні 2024 року.

Водночас позивачка ОСОБА_1 є громадянкою України, докази, які б підтверджували її проживання за межами України в матеріалах справи, надісланих Верховному Суду, відсутні, а зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 разом з донькою проживає у м. Запоріжжя.

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження факту проживання обох сторін розглядуваної справи за межами України, правові підстави для визначення підсудності справи суддею Верховного Суду наразі відсутні.

Керуючись статтями 2, 29, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у визначенні підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначення місця проживання дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович