УХВАЛА

12 січня 2026 року

м. Київ

справа № 172/104/24

провадження № 61-16130ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства «Ліверпуль»на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2025 року, ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня

2025 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада

2025 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Ліверпуль», третя особа-державний реєстратор Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Побережний Сергій Євгенович, про витребування земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2025 року ФГ«Ліверпуль», засобами поштового зв`язку, звернулося

до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2025 року, ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2025 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року у цій справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання

про відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Представником заявника до касаційної скарги додано платіжну інструкцію

від 15 грудня 2025 року № 1481 про сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Разом з тим, на день подання касаційної скарги неможливо встановити точний розмір судового збору за подання касаційної скарги.

Пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову

у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - визначається вартістю майна.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 серпня 2020 року у справі

№ 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зазначила, що «майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані

з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви

про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить

про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі

№ 907/9/17 (провадження № 12-76гс18)). Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці».

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (стаття 190 ЦК України).

Тому вимога у цій справі в частині витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння має майновий характер, оскільки підлягає грошовій оцінці, проте судові рішення судів попередніх інстанцій та матеріали касаційного провадження не містять відомостей про ціну позову (вартість спірної земельної ділянки).

Отже, ФГ «Ліверпуль» слід надати докази (наприклад, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел щодо ринкової вартості земельної ділянки, тощо),

які підтверджують ціну позову на день подання позовної заяви.

Крім того, з прохальної частини касаційної скарги вбачається, що вона подана

на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2025 року, ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області

від 06 серпня 2025 року та постанови Дніпровського апеляційного суду

від 18 липня 2025 року.

При цьому, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, Дніпровський апеляційний суд у справі № 172/104/24 ухвалював дві постанови саме 18 листопада 2025 року.

За таких обставин представнику заявника необхідно направити на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи, у якій правильно зазначити дати постанов суду апеляційної інстанції, які ним оскаржуються в касаційному порядку у справі № 172/104/24.

Таким чином, виходячи із наведених норм права, якщо представник заявника відповідно до ухвали суду у встановлений строк усуне недоліки касаційної скарги, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фермерського господарства «Ліверпуль» на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2025 року, ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2025 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада

2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк