1Справа № 335/9886/25 2/335/91/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про зупинення провадження у справі

02 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Колесник Д.С. розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Лічман І.І. та відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про встановлення порядку користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про встановлення порядку користування квартирою.

Ухвалою судді від 10.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

У підготовчому засіданні 27.10.2025 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Лічман І.І. подано відзив на позовну заяву, який містить клопотання про зупинення провадження по справі, яке обґрунтовано тим, що відповідач ОСОБА_1 станом на теперішній час перебуває на військовій службі в лавах Збройних Сил України та забезпечує стримування збройної агресії проти України в період воєнного стану. Аналогічне клопотання було надано відповідачем ОСОБА_1 15.01.2026 року.

У підготовчому засіданні 28.01.2026 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Лічман І.І. клопотання про зупинення провадження у справі підтримала з підстав викладених у клопотанні.

У підготовчому засіданні 28.01.2026 року позивач ОСОБА_2 проти задоволення клопотання заперечував та просив у задоволенні клопотання відмовити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі, суд приходить до наступних висновків.

Пунктом 2 ч.1 ст.251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Частиною 2 ст.251 ЦПК України передбачено, що суд з питань, зазначених у цій статті постановляє ухвалу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російською федерацією проти України, Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Відповідно до Довідки форми 5 від 22.10.2025 р. виданої лейтенанту ОСОБА_5 , вона дійсно перебуває на військовій службі за контрактом у військові частині НОМЕР_1 з 10 квітня 2024 року по теперішній час. Тимчасове місце дислокації військової частини знаходиться у зоні бойових дій.

Норми статей 251 і 252 ЦПК розрізняють обов`язкову та факультативну підставу для зупинення. Пункт 2 ст. 251 передбачає, що перебування особи у складі ЗСУ є обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі. З обох сторін дотримати баланс інтересів фактично неможливо. Тому на сьогодні перебування у складі ЗСУ є обов`язкова підстава для зупинення провадження у справі. Разом з тим, виходячи з принципу диспозитивності, суд не позбавлений можливості розглядати справу без участі особи, якщо така особа, яка знаходиться у лавах ЗСУ, подала заяву про те, щоб справу розглядали без його/її участі.

Правові позиції з цього питання висловлені Верховним Судом у постанові від 21 грудня 2022 року у справі №456/2541/19, від 29 листопада 2023 року у справі № 161/8166/23, 29 листопада 2023 року у справі №466/5393/22.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на розгляд справи упродовж розумного строку, закріплене в п.1 ст.6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. При цьому Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Водночас ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що право на доступ до правосуддя, закріплене у ст.6 Конвенції, не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашінгдейн проти Великої Британії», рішення від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються і передбачають усталений порядок їх застосування. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (п.47 рішення Європейського суду з прав людини від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України», заява №19164/04).

Тобто, принцип правової визначеності передбачає зрозумілість, прогнозованість та усталений порядок застосування процесуальних норм.

У даному випадку норми процесуального права, зокрема п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, які покладають на суд безумовний обов`язок зупинити провадження у справі у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, є чіткими та прогнозованими в частині того, що вони встановлюють неможливість вирішення спору у відношенні сторони, яка перебуває у складі ЗСУ під час воєнного стану, а тому позивач не вправі мати законних очікувань з приводу розгляду та вирішення справи за такої обставини.

Розгляд справи у відношенні сторони, яка перебуває у складі Збройних Сил України в період воєнного стану з порушенням приписів процесуального закону та за підстав, які не видаються переконливими, буде порушувати законні права та інтереси такої сторони і суперечити принципу юридичної визначеності (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», п. 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

Суд звертає увагу на те, що ст. 6 Конвенції гарантує справедливий судовий розгляд не тільки позивачу, а й іншій стороні - відповідачу, в тому числі при вирішенні питання щодо його перебування у складі Збройних Сил України.

За таких обставин постановлення судом ухвали про зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі ЗСУ ґрунтується на законі та переслідує легітимну мету, а також має розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами і поставленою метою та не суперечить принципу юридичної визначеності.

Відповідно до ч.1 ст.254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, тобто, до припинення перебування відповідачки у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені у воєнний стан, він (або його представник) зобов`язані повідомити про це суд.

Враховуючи обставини справи, запровадження в Україні воєнного стану, особу відповідача яка є військовослужбовцем, яка разом з адвокатом подала клопотання про зупинення провадження по справі, суд вважає за необхідне клопотання представника відповідача та відповідача задовольнити та зупинити провадження у справі.

Керуючись ст.13, ст. 81, п.2 ч. 1. ст.251, п.2 ч.1 ст. 253 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про встановлення порядку користування квартирою - до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України - зупинити.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_1 або його представника після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, повідомити про це суд.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.В. Воробйов