УХВАЛА

05.01.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі: головуючого - судді Кузнєцова Д.В., розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи клопотання позивача ОСОБА_1 про відвід судді Богунського районного суду м. Житомира Єригіної І.М. у цивільній справі №295/13910/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Житомирської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває вказана вище цивільна справа.

27.11.2025 до суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про відвід судді з мотивів існування обґрунтованих сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді Єригіної І.М., яка у попередніх справах уже виявляла упереджене ставлення до доводів позивача, ухвалюючи рішення без забезпечення належного з`ясування доказової бази, зокрема, у справах №295/2122/20 та №295/9707/24. Так, у справі №295/9707/24 суддя ухвалила рішення про передачу позову за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва, мотивуючи це місцезнаходженням відповідача АТ «ПУМБ», тоді коли предмет спору безпосередньо стосувався нерухомого майна, розташованого у м. Житомирі. Лише після повторного розгляду питання суддя Подільського районного суду м. Києва у своїй ухвалі від 02.08.2024 дійшла висновку, що справа належить до виключної підсудності Богунського районного суду м. Житомира. На переконання позивача, це свідчить не лише про неправильне застосування процесуальних норм суддею, а й про формальне ставлення до аналізу підстав позову та предмета спору, що призвело до порушення розумних строків розгляду справи та невиправданого затягування судового процесу з вини суду. Такі дії створюють обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Єригіної І.М., оскільки в аналогічних правовідносинах вона вже допустила процесуальні помилки, які вплинули на доступ позивача до правосуддя та ефективний розгляд справи по суті. У свою чергу, у справі №295/2122/20 суддя, попри невиконання власної ухвали, не вжила заходів процесуального примусу, передбачених статтею 143 ЦПК України, та розглянула справу без дослідження витребуваних доказів, наслідком чого стала відмова у позові формально без встановлення фактичної правомірності дій державного реєстратора та без забезпечення принципу рівності сторін у процесі.

Ухвалою від 25.12.2025 даний відвід визнано необґрунтованим, а матеріали заяви про відвід передано в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України за протоколом автоматизованого розподілу для розгляду судді Кузнєцову Д.В.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

З огляду на зміст заяви про відвід, наявні у матеріалах справи документи, суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та безпосередньо заяву про відвід головуючій судді Єригіній І.М., дійшов наступного висновку.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Так, за приписами п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, проте встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (справа «Білуха проти України» (CASE OF BILUHA v. UKRAINE) від 09 листопада 2006 року).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення у справі у «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

У пункті 2.5 другого показнику «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Разом з цим, на переконання суду, позивачем у поданій заяві не наведено обґрунтованих й вмотивованих доводів існування інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності головуючої у справі судді Єригіної І.М.

Фактично доводи заяви про відвід зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді Єригіної І.М., ухваленими/постановленими, зокрема, у справах №295/2122/20 та №295/9707/24.

У свою чергу, згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, для задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Богунського районного суду м. Житомира Єригіної І.М.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 39, 40 ЦПК України суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Богунського районного суду м. Житомира Єригіної І.М. у цивільній справі №295/13910/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Житомирської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Д.В. Кузнєцов