Справа № 188/1741/24
Провадження № 2/188/283/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року с-ще Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Сахно А.А.

справа 188/1741/24

Позивачі :

ОСОБА_1

ОСОБА_2

Відповідач:

Лисичанська міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області

ВСТАНОВИВ:

На підставі Свідоцтва про право власності на житло від 27.02.2001 р. позивачам, на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Дане свідоцтво видане Державною холдинговою компанією «Лисичанськвугілля» згідно розпорядження від 27.02.2001 р. № 4135. Загальна площа вказаної квартири становить 66,10 кв. м. В свідоцтві про право власності також вказано, що квартира зареєстрована Лисичанським державним малим комунальним підприємством «БТІ» за позивачами на праві приватної спільної сумісної власності, запис № 491 кн. 25 від 05.03.2001 р.

Згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , власником вказано позивачів, підстава набуття права власності - Свідоцтво про право власності на житло від 27.02.2001р., видане Державною холдинговою компанією «Лисичанськвугілля», рішення № 4135.

В технічному паспорті зазначені технічні характеристики квартири, план квартири тощо.

Житлова площа квартири становить 41,10 кв м, загальна площа -66,10 кв.м; складається: з трьох кімнат, а саме: кімната «6» - 12,40 кв м, кімната «7» - 18,0 кв м, кімната «8» - 10,70 кв м; кухня - 8,40 кв м, ванна кімната - 2,50 кв м, туалет - 1,10 кв м, коридор 9,50 кв м, кладовка 1,20 кв м, балкон - 1,0 кв м, лоджія - 1,3 кв м.

В Домовій книзі реєстрації громадян, які проживають в квартирі АДРЕСА_1 вказано осіб, які там зареєстровані. Домова книга прошита, пронумерована, скріплена печаткою, також на ній міститься штамп з реєстраційним написом - штамп Лисичанського державного малого комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» про те, що вказана квартира зареєстрована за позивачами як власниками на підставі Свідоцтва про право власності від 27.02.2001 року.

У зв`язку з окупацією позивачі вимушені були переміститися з м. Лисичанська Луганської області, залишили своє житло і все майно, що було нажито протягом життя.

На час видачі Свідоцтва про право власності на квартиру право власності реєструвалося в органах БТІ, Державних реєстрів речових прав за нерухоме майно на той час не було. Відсутність реєстрації права власності в ДРРП вплине вподальшому на отримання компенсації у разі знищення квартири.

Позивачі звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Олександрійської міської ради Кіровоградської області, з метою реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме на вказану квартиру, проте у здійсненні реєстрації права власності було відмовлено на підставі Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 73952437 від 04.07.2024 р., винесеного державним реєстратором прав на нерухоме майно Олександрійської міської ради Кіровоградської області Третяковою Н.М., з тих підстав, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну, припинення речових прав на нерухоме майно.

Позивачі не можуть розпоряджатися своїм майном та не мають можливості отримати відповідну компенсацію за пошкодження свого нерухомого майна, що порушує їх право власності.

Просять суд визнати за ними право власності на належне їм нерухоме майно.

В судове засідання позивачі надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Відповідач про розгляд справи належним чином повідомлений, від відповідача не надходило заяв про розгляд справи у його відсутність, клопотань та відзивів.

Вивчивши позов та матеріали справи суд приходить до висновку, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Справа надійшла в провадження суду 24.07.2025 року. За заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до позову залучено свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заяв про правонаступництво та зупинення розгляду справи від позивачів та третіх осіб до суду не надійшло.

Копією паспорту позивача ОСОБА_1 та довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 20.04.2022 №3505- підтверджується, що він є внутрішньо переміщеною особою.

Копією паспорту позивача ОСОБА_2 та довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 27.10.2022 №3505- підтверджується, що вона є внутрішньо переміщеною особою.

Свідоцтвом про право власності на житло від 27.02.2001 року за реєстраційним №491 кн.25 від 05.03.2001 року виданим Державною ходінговою компанією «Лисичанськвугілля», посвідчується, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Технічним паспортом, справа №491, домовою книгою підтверджується, що позивачі є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Листом Лисичанської міської військової адміністрації №2104/01-31від 04.06.2024 року підтверджується, що відповідач не має можливості надати державному реєстратору інформацію щодо реєстрації права власності на нерухоме майно.

Довідкою на заяву від 08.07.2024 року підтверджується вартість квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій №73952437 від 04.078.2024 року позивачам було відмовлено в проведенні реєстраційних дій з тих підстав, що обов`язки по зберіганню реєстраційних справ щодо об`єктів нерухомого майна, права на які виникли та зареєстровані до 1 січня 2013 року, були покладені Лисичанською міською радою на комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації». Такі справи до 24.02.2022 оцифровані не були, зберігалися у приміщенні ЛКП «БТІ» у паперовій формі та до моменту окупації 03 липня 2022 року з міста Лисичанська евакуйовані не були, само підприємство не релоковане, діяльності на підконтрольній Україні території не провадить. Таким чином, на сьогоднішній день неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 1 січня 2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна.

У зв`язку з чим провести державну реєстрацію права власності не надається можливим.

За змістом статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У статті 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що відповідно до статті 328 цього Кодексу набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, за яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України (аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018року у справі № 920/615/16, від 05 вересня 2019року у справі № 907/310/18).

Стаття 392 ЦК України, в якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право.

Таким чином суд підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, відповідно до ст. 392 ЦК України, а рішення спрямоване на захист, існуючого, наявного, права, що виникло у позивача з передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами.

Підтвердження права власності на зруйноване майно необхідно позивачам для отримання матеріального відшкодування від держави.

Указом Президента України . № 64/2022 від 24. лютого 20.22року, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки, і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово був продовжений та станом на час розгляду справи триває.

Відповідно де Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022року № 309. (у редакції станом на час і розгляду справи), територію , на якій розміщено спірний об`єкт нерухомої приватної власності включено до території активних бойових дій та бойові дії на даній території не завершені, а саму територію віднесено до тимчасово окупованої РФ території України.

Відповідно до ст.349 ЦК право власності на майно припиняється в разі його знищення, але суд при задоволенні позову керується практикою ЄСПЛ та міжнародними нормами.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.328,392 ЦК, ст.ст. 79-81, 258, 264-265 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Лисичанської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп: НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 рнокпп НОМЕР_2 право спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ., яка має загальну площу 66.10 кв.м., житлову площу 41.10 кв. м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Курочкіна