ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/6688/23 Головуючий суддя І інстанції Ульяніч І. В.
Провадження № 22-ц/818/1416/26 Суддя доповідач Яцина В. Б.
Категорія: надання послуг
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Холод М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2025 року у справі за позовом Харківського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й території та житлово-комунальних послуг,-

в с т а н о в и в :

27.11.2023 року Харківський національний медичний університет (скорочено ХНМУ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й територій та житлово комунальних послуг в розмірі 97 720,79 грн. та судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що відповідно до Акту прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти (скорочено - ХМАПО) до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, який було затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022 року №2343, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс ХМАПО на праві оперативного управління, зокрема, будівлю гуртожитку №1, об`єкт державної власності, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно наказу ХНМУ від 26.01.2023 №10 «Про визначення переліку студентських гуртожитків ХНМУ» визначено перелік студентських гуртожитків Студентського містечка ХНМУ, які перебувають на балансі університету, зокрема - студентський гуртожиток АДРЕСА_2 . Відповідач ОСОБА_1 на підставі контракту №3353 від 31.07.2008 року на тимчасове проживання в гуртожитку, укладеного із Харківською медичною академією післядипломної освіти поселилася до колишнього гуртожитку № 1 ХМАПО, який на день подання позову Позивачем є студентським гуртожитком № НОМЕР_1 ХНМУ. За умовами контракту, який було укладено строком на 1 рік, з 01.05.2008 року по 01.05.2009 року, оплата за проживання визначається, виходячи з собівартості утримання 1 кв.м., які займає наймач, фактичних витрат за спожиті енергоносії та інші комунальні послуги у відповідності з показниками встановлених лічильників обліку у будівлі гуртожитку (п.4.1 Контракту).

Згідно положень ст. 1 Контракту ХМАПО надала в тимчасове користування для тимчасового проживання відповідачці та членам її родини квартиру АДРЕСА_3 , та згідно п. 3.2.3 Контракту зобов`язалось надавати наймачу комунальні послуги. Згідно п.п.2.1.2, 2.1.3 Контракту, відповідач, в свою чергу, має право користуватись комунальними послугами, приміщеннями побутового призначення, обладнанням, інвентарем гуртожитку.

Положеннями п. 4.2 Контракту передбачено, що наймач зобов`язується не пізніше 25-го числа кожного наступного місяця вносити плату за проживання в гуртожитку. Розмір плати за проживання може бути змінений у випадку зміни цін, індексу інфляції та в інших випадках, передбачених законодавством України, а також у зв`язку із збільшенням витрат, пов`язаних з у триманням гуртожитку (п.4.4 Контракту).

В подальшому, оскільки відповідачка не уклала новий договір на тимчасове проживання в гуртожитку №1 ХМАПО (станом на момент подачі позовної заяви студентський гуртожиток №7 ХНМУ), але продовжила займати квартиру АДРЕСА_4 разом із членами родини (чоловіком та донькою), між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з утримання будинку й території та відшкодування витрат на комунальні послуги, які тривали до моменту реорганізації ХМАПО та продовжились після приєднання ХМАПО до ХНМУ.

Відповідачка та члени її родини після закінчення строку дії контракту не мають жодних правових стосунків з позивачем (не є ні студентами, ні працівниками ХНМУ) та проживають в гуртожитку без правових підстав. Відповідачка не сплачує відшкодування витрат за комунальні послуги, послуги з утримання будинку й території, у зв`язку із чим за період з 01.10.2020 року по 30.09.2023 року у відповідача утворилась заборгованість в сумі 97720,79 грн.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25 квітня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківського національного медичного університету заборгованість з відшкодування витрат на утримання будинку й території та житлово-комунальних послуг у розмірі 64 951,70 грн. (шістдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят одну гривень 70 коп.) за період з 01.05.2021 по 30.09.2023 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківського національного медичного університету судовий збір у розмірі 1783 грн. 96 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити скаргу.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а саме що позивач не виконавши свого зобов`язання щодо розроблення економічно обґрунтованих тарифів та проведення їх погодження з органами місцевого самоврядування, просить суд стягнути нараховану ним заборгованість за економічно необґрунтованими тарифами, чим порушує її права та законні інтереси.

Суд першої інстанції визнав встановленими недоведені позивачем обставини щодо наведеної ним суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, що мають значення для справи. Позивач не підтвердив ці обставини належними та достовірними доказами.

Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а саме щодо відсутності надання мені житлово-комунальних послуг та надання мені таких послуг у неналежній якості.

Висновки суду, викладені у рішенні суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на даний позов, не відповідають обставинам справи скасування судами адміністративної юрисдикції рішень про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Харківського національного медичного університету Омельницька Т.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення залишити без змін.

Разом із тим до правовідносин сторін, які виникли в даній справі, а саме стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й території та житлово-комунальних послуг за період з 01.10.2020 по 30.09.2023 року, наведені норми законодавства не можуть бути застосовані через втрату ними чинності.

Позивач як управитель приміщення гуртожитку по Салтівському шосе, 268 в м. Харкові, - не є виконавцем комунальних послуг в розумінні наведеного акту законодавства, а тому самостійно не формує ціни та тарифи на такі послуги.

За порядком, процедурою, нормативною обґрунтованістю та юридичним оформленням плата Відповідачки за проживання її в квартирі АДРЕСА_5 , здійснена відповідно до повноважень ректора університету, з дотриманням вимог чинного законодавства та у відповідності до об`єму та кількості спожитих послуг.

Перелік витрат щодо яких Позивач вимагав відшкодування за спірний період 2020-2023, повністю збігається із понесеними Позивачем фактичними витратами на утримання та обслуговування гуртожитку АДРЕСА_6 , докази щодо яких перевірені під час судового розгляду.

За наведених положень законодавства, витяг з технічного паспорту об`єкту - гуртожиток за адресою АДРЕСА_1 із наданням інформації щодо квартири АДРЕСА_4 як складової частини такого об`єкта нерухомості, є достатнім доказом в розумінні ч.1 ст. 80 Цивільного процесуального кодексу на підтвердження площі та характеристик такої квартири.

Апеляційна скарга Відповідачки не має достатньої та переконливої аргументації, підтвердженої будь-якими доказами, у зв`язку із чим наданий Позивачем письмовий доказ витяг з технічного паспорту на гуртожиток по АДРЕСА_1 (інв. справа №61257), виготовленого19.03.2019 КМ «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» є неналежним.

Станом на час розгляду справи та ухвалення у ній оскаржуваного судового рішення, ХМАПО як юридична особа є відсутньою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, поза реєстрацію в якому у такої юридичної особі відсутні право та дієздатність (ч.4 ст. 91 Цивільного кодексу України).

Відсутність поновлення стану ХМАПО в ЄДПРОУ не усуває обов`язку Відповідачки сплачувати вартість фактично спожитих послуг, адже вони пов`язані саме із фактом їх споживання, а не з фактом поновлення статусу юридичної особи.

Більш того, Відповідачка не є процесуальним учасником у судових справах №520/7440/21 та №520/5316/23, її права та обов`язки ними не вирішувались, а тому рішення в них не можуть регулювати її права та обов`язки як особи, що споживає комунальні послуги.

Учасники справи не скористались правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до норми ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, розглянула справу за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ст.ст.367,368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд своє рішення мотивував наступним.

Суд взяв до уваги визнання відповідачкою обставин проживання разом із родиною в квартирі АДРЕСА_3 та фактичного продовження між сторонами договірних відносин із тимчасового проживання в гуртожитку та у відповідності до ч.1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України такі обставини не підлягають доказуванню.

Визнаючи факт проживання в наведеній квартирі гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 , відповідачка в той же час заперечує, що користується такою квартирою у визначеній позивачем площі. При цьому відповідачка не надає суду інших даних щодо площі приміщень, якими вона та члени її родини користується та які нею фактично визнаються. За таких умов суд приймає надані позивачем розрахункові дані щодо площ приміщень, які становлять предмет контракту №3353 від 31.07.2008.

Також судом досліджений зміст стор. 12 паспорту громадянина України ОСОБА_1 НОМЕР_2 , виданого 20.11.2000 Чутівським РВ УМВС в Полтавській області, де значиться про реєстрацію місця проживання АДРЕСА_7 , що відповідає довідці ХНМУ 01.11.2023 №2.

Зазначене доводить факт проживання та користування відповідачкою квартирою АДРЕСА_3 , адже відповідно до п.4 постанови КМУ від 07.02.2022 №265 «Про Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до п.2) п.7 наведеної постанови декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання (далі - декларація), поданою такою особою в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, здійснюється щодо особи, яка: декларує місце проживання у гуртожитку, що не належить особі на праві власності, спільної власності (спільної часткової або спільної сумісної власності), за умови надання згоди уповноваженої особи з управління (утримання) гуртожитку, що належить до сфери управління підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності (далі - уповноважена особа житла).

При цьому, суд бере до уваги наданий та досліджений під час судового розгляду витяг з технічного паспорту на гуртожиток по АДРЕСА_1 (інв. справа №61257), виготовлений 19.03.2019 КМ «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», де містяться розрахункові дані про площі приміщень в гуртожитку. Такі дані повністю узгоджуються з витягами з відомостей нарахувань за проживання в гуртожитку (кв. АДРЕСА_4 ).

Наданий позивачем розрахунок ціни позову містить посилання на вартість 1м2 обслуговування гуртожитку, зокрема за жовтень 2020 - грудень 2020 року 13,290 грн. за 1м2, за січень 2021 грудень 2021 року 14,910 грн. за 1м2, січень лютий 2022 року 15,48 грн. за 1м2, вересень листопад 2022 року 7,57 грн. за 1м2, грудень 2022 року 6,39 грн. за 1м2 , січень -вересень 2023 року 13,50 грн. за 1м2, що відповідає наведеним локальним розпорядчим актам ХМАПО та ХНМУ.

Отже доводи відповідачки про не доведення позивачем порядку та способу обрахування витрат на обслуговування приміщень гуртожитку та вартості комунальних послуг спростовуються наведеними та дослідженими судом письмовими доказами у справі.

У суду не має підстав сумніватися в достовірності таких наданих позивачем витрат. Надані позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунки заборгованості складені з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць, а тому приймаються судом та покладаються в основу рішення, оскільки будь-якого іншого розрахунку чи обґрунтованого заперечення проти зазначених розрахунків відповідачем не надано. Так само не надано об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності.

Детальним дослідженням змісту розрахунку ціни позову, судом встановлено, що він містить як посилання на розмір площі, займаної відповідачкою кімнати в гуртожитку, так і на кількість осіб, які в них проживають із відповідністю їх витягам з відомостей нарахувань за проживання в гуртожитку за адресою АДРЕСА_7 .

Отже, відповідачка після закінчення строку дії контракту №3353 від 31.07.2008 та до укладення нового та інших відповідних договорів на отримання послуг повинна була щомісячно сплачувати фактично отримані ним послуги на умовах, визначених законом.

На думку суду, відсутність договору найму жилого приміщення в гуртожитку та договорів про надання житлово-комунальних послуг не звільняє відповідачку від обов`язку оплати за надані послуги і за період з 01.10.2020 30.09.2023.

Одночасно суд відхиляє посилання відповідачки на відповідні судові рішення в інших справах №2033/7685/12 від 29.10.2013, №2033/3817/12 від 18.10.2013 як такі, що не є тотожними із даною. В зазначених судових справах та прийнятих за ними рішеннях не вирішувалось питання про порядок оплати відповідачкою вартості проживання та комунальних витрат в кв. АДРЕСА_3 за період жовтень 2020 вересень 2023.

Разом із тим суд погоджується із твердженнями відповідачки, що питання заборгованості за період жовтень 2020 - квітень 2021 (до 01.05.2021) було предметом розгляду судом та рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 10.11.2021 у справі №645/3211/21 позивачу було відмовлено у задоволенні позову про стягнення із відповідача заборгованості за комунальні послуги в сумі 112515,46 грн. за період з 01.05.2018 по 01.05.2021 року.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у розмірі 11058,12 грн. за період жовтень грудень 2020 року та за період січень квітень 2021 на суму 21710,90 грн.

В іншій частині заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд також вказав, що реорганізація ХМАПО шляхом її приєднання до ХНМУ відбувалася в період з 2021 року по 2023 рік у відповідності до Розпорядження КМ України від 08.02.2021 р. №103-р та наказу МОЗ України від 15.03.2021р. №452, а до ХНМУ, як правонаступника, перейшло усе майно ХМАПО як сукупність прав та обов`язків, які їй належать на підставі передавального акту. Отже, будівля гуртожитку №1 ХМАПО (станом на день розгляду справи студентський гуртожиток № 7 ХНМУ), а також дебіторська та кредиторська заборгованість мешканців гуртожитку, обліковується на балансі ХНМУ, обслуговування гуртожитку, в тому числі витрати на утримання будинку і території та житлово-комунальних послуг здійснюється ХНМУ шляхом укладання договорів про закупівлю послуг за державні кошти.

У абзаці другому-четвертому підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 5 червня 2019 року № 3-р(І)/2019 № 3-р(І)/2019 Конституційний Суд України звернув увагу на те, що юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях (legitimate expectations), зокрема у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване.

Позбавлення через судову процедуру відповідача обов`язку сплачувати витрати про утриманню будинку й територій та житлово комунальні послуги лише через наявність правової колізії при проведенні процедури припинення (реорганізації) ХМАПО шляхом його приєднання до ХНМУ, може мати наслідком недотримання основних принципів цивільного законодавства, викладених в ст. 3 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Судом встановлено, що відповідно до Розпорядження КМ України від 08.02.2021р. №103-р та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 №452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» Харківську медичну академію післядипломної освіти було реорганізовано шляхом приєднання до Харківського національного медичного університету.

В подальшому відповідно до Акту прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс Харківської медичної академії післядипломної освіти на праві оперативного управління, в тому числі, будівлю гуртожитку АДРЕСА_8 , а також передано дебіторську заборгованість постійних мешканців гуртожитку станом на 01.11.2022 в сумі 8457762,20 грн. Такий акт затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022 року № 2343.

Наказом ХНМУ від 26.01.2023 №10 «Про визначення переліку студентських гуртожитків ХНМУ» визначений перелік студентських гуртожитків Студентського містечка ХНМУ, які перебувають на балансі університету, серед яких студентський гуртожиток АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 174352844 від 18.07.2019 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу 319980111 від 11.01.2023 року, власником будівлі гуртожитку, загальною площею 18771.2 кв.м., житлова площа 6778.7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , є держава Україна в особі Міністерства охорони здоров`я України. Харківському національному медичному університету належить право оперативного управління вказаним майном.

Відповідно до Контракту №3353 від 31.07.2008 року на тимчасове проживання в гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти із ОСОБА_1 , його було укладено на період з 01.05.2008 року по 01.05.2009 року (п.6.1. Контракту) із визначенням обов`язку мешканця здійснювати оплату за проживання, виходячи з собівартості утримання 1 кв.м., фактичних витрат за спожиті енергоносії та інші комунальні послуги у відповідності до показників встановлених приладів обліку в будівлі гуртожитку. (п.4.1 Контракту).

Згідно положень ст. 1 Контракту ХМАПО надала в тимчасове користування для тимчасового проживання відповідачу та членам його родини: чоловік ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_3 .

Згідно п. 3.2.1 Контракту ХМАПО зобов`язалась надати мешканцям у тимчасове користування для тимчасового проживання житлове приміщення в гуртожитку та згідно з п. 3.2.3 Контракту, надати наймачу комунальні послуги.

Згідно п. 2.1.2, 2.1.3 Контракту, мешканець, в свою чергу, має право користуватись комунальними послугами, приміщеннями побутового призначення, обладнанням, інвентарем гуртожитку.

Плата за проживання у гуртожитку розраховується, виходячи із собівартості утримання 1 кв. м. площі, яку займає мешканець, фактичних витрат за спожиті енергоносії та інші комунальні послуги у відповідності до показників приладів обліку, встановлених у будівлі гуртожитку ( п.4.1 Контракту).

Положеннями п. 4.2, Контракту передбачено, що мешканець зобов`язався не пізніше 25-го числа кожного наступного місяця вносити плату за проживання в гуртожитку. Розмір плати за проживання може бути змінений у випадку зміни цін, індексу інфляції та в інших випадках, передбачених законодавством України, а також у зв`язку із збільшенням витрат, пов`язаних з у триманням гуртожитку (п.4.4 Контракту).

Даних про визнання недійсним укладеного між ХМАПО та відповідачкою контракту №3353 від 31.07.2008 на тимчасове проживання в гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти матеріали справи не містять.

Згідно довідки ХНМУ від 01.11.2023 №2 в квартирі АДРЕСА_5 , в період з 01.10.2020 по 28.02.2022 фактично проживало 4 особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ; в період з 01.03.2022 по 30.09.2022 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 фактично не проживали; в період з 01.10.2023 по 31.05.2023 фактично проживала 1 особа ОСОБА_4 ; в період з 01.06.2023 по 30.09.2023 фактично проживало 3 особи ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Після закінчення визначеного в п.6.1. Контракту №3353 від 31.07.2008 строку його дії відповідачка разом із членами своєї родини продовжила проживати та займати квартиру АДРЕСА_3 , не укладаючи нового контракту на проживання.

Доказів заперечення з боку ХМАПО та ХНМУ обставин подальшого проживання відповідачки разом із членами своєї родини в квартирі АДРЕСА_3 , суду також не надано.

Відповідно до наказу ХМАПО від 31.08.2020 № 346-з «Про вартість проживання в гуртожитку АДРЕСА_9 у зв`язку з підвищенням заробітної плати з 01 вересня 2020 року», затверджено вартість 1 кв.м. за послуги з утримання гуртожитку та прибудинкової території для осіб, що проживають за контрактом та займають понад одне ліжко-місце. Згідно Калькуляції, яка є додатком до даного наказу вартість 1 кв.м. за послуги з утримання гуртожитків та прибудинкової території гуртожитку АДРЕСА_9 з 01 вересня 2020 року складала 16, 42 грн. ( 13, 68 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 2, 74 грн.).

Наказом ХМАПО від 25.01.2021 №46-з «Про вартість проживання в гуртожитку АДРЕСА_9 у зв`язку з підвищенням заробітної плати та тарифів на комунальні послуги (централізоване водопостачання та водовідведення, опалення, електропостачання) з 01 січня 2021 року» було затверджено Калькуляцію вартості 1 кв.м. послуги з утримання гуртожитків та прибудинкової території №1 з 01 січня 2021, яка склала для інших категорій громадян, які проживають за контрактом та займають понад одне ліжко-місце 17, 87 грн. (14, 91 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 2, 89 грн.).

Наказом ХМАПО від 12.01.2022 №18-з «Про зміну вартості проживання в гуртожитку №1 ХМАПО» з 01 січня 2022 року було затверджено Калькуляцію вартості 1 кв.м. послуги з утримання гуртожитків та прибудинкової території №1 з 01 січня 2022, яка склала для інших категорій громадян, які проживають за контрактом та займають понад одне ліжко-місце 18, 58 грн. (15, 48 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 3,10 грн.).

Наказом ХНМУ від 02.01.2023 №05-госп «Про затвердження граничного розміру вартості послуг з експлуатації та господарського обслуговування будинків одного квадратного метра в гуртожитку №7 ХНМУ» з 01 січня 2023 року було затверджено розмір вартості послуги з експлуатації та господарського обслуговування будинків одного квадратного метру житлових приміщень гуртожитку №7 для осіб, які працюють у ХНМУ та інших закладах освіти, установах та організаціях 13,50 грн. (11,25 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 2,25 грн.) та включає в себе: оплату праці, грн./місяць 8, 34 грн., нарахування на заробітну плату - 22,0 % грн. 1, 84 грн., матеріальні витрати 0,11 грн., оплата послуг(крім комунальних) 0,92 грн., капітальні витрати (до 10% інших витрат) 0,04 грн. Всього витрат 11,25 грн., ПДВ 2,25грн. Вартість проживання у студентському гуртожитку складається з вартості утримання 1 кв.м. загальної площі будинку гуртожитку, помноженої на кількість кв.м. приміщення, яке займає особа.

Нарахування плати з відшкодування за комунальні послуги у студентському гуртожитку № 7 ХНМУ здійснювалося відповідно до наказу ХНМУ від 30.12.2022 №179/2022-адм. (відомості нарахувань за січень 2023, відомості нарахувань за лютий 2023, відомості нарахувань за березень 2023), Наказу ХНМУ від 20.04.2023 №84-адм «Про порядок обрахунку плати за проживання в гуртожитках ХНМУ», розпорядження ХНМУ №1 від 15.05.2023 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за квітень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 13.06.2023 №3 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за травень 2023 року», розпорядження ХНМУ №4 від 17.07.2023 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за червень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 11.08.2023 №5 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за липень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 14.09.2023 №6 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за серпень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 16.10.2023 №7 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за вересень 2023 року».

Відповідно до розрахунку ціни позову за період 01.10.2020 - 30.09.2023 у відповідачки як особи, що фактично разом із членами своєї родини (чоловіком та дітьми) проживає в квартирі АДРЕСА_3 , що має загальну опалювальну площу 58,9 кв.м., корисну площу 51,2 кв.м., утворилась заборгованість в загальному розмірі 97 720,79 грн., в тому числі за жовтень - грудень 2020 року в сумі 11058,19 грн. виходячи, з яких витрати 2101,26 грн. на утримання будинку та території, 1885,76 грн. на опалення, 1498,63 грн. холодна вода, 905,32 грн. водовідведення, 2670,00 грн. електропостачання, 11,67 грн. освітлення міст загального користування, 142,53 грн. користування ліфтами.

Аналогічно за 2021 рік у відповідачки утворилась заборгованість в сумі 48165,43 грн., з яких витрати 9160,68 грн. на утримання будинку та території, 7314,80 грн. на опалення, 5392,09 грн. холодна вода, 2987,07 грн. водовідведення, 14666,40 грн. електропостачання, 46,68 грн. освітлення міст загального користування, 570,12 грн. користування ліфтами.

За 2022 рік у відповідачки утворилась заборгованість в сумі 16155,73 грн., з яких витрати 2747,90 грн. на утримання будинку та території, 4032,93 грн. на опалення, 1221,31 грн. холодна вода, 644,44 грн. водовідведення, 4574,10 грн. електропостачання, 19,20 грн. освітлення міст загального користування, 223,22 грн. користування ліфтами. Відповідно до наданого позивачем та дослідженого судом розрахунку витрати на обслуговування гуртожитку за період березень вересень 2022 року відповідачці не нараховувались. Аналогічно за період березень вересень 2022 року відповідачу не нараховувались витрати на опалення, холодну воду, водовідведення, електропостачання, освітлення міст загального користування, користування ліфтами.

За січень вересень 2023 року у відповідачки утворилась заборгованість в сумі 22341,44 грн., з яких витрати 6220,80 грн. на утримання будинку та території, 5272,09 грн. на опалення, 852,05 грн. холодна вода, 450,90 грн. водовідведення, 5431,77 грн. електропостачання, 266,79 грн. освітлення міст загального користування, 123,46 грн. вивіз сміття. Доказів оплати зазначеної суми заборгованості відповідачем до суду не надано.

Судовим розглядом також встановлено, що за наведений спірний період 2020-2023 позивачем понесені фактичні витрати на утримання та обслуговування гуртожитку АДРЕСА_6 , що доводиться наступними письмовими доказами: за 2020 рік: щодо технічного обслуговування ліфтів договір №30/20 від 30.01.2020, копії актів приймання виконаних послуг з обслуговування ліфтів та платіжних доручень; щодо надання послуг з поводження з побутовими відходами договір 12/1 від 03.02.2020, копії актів здачі-приймання послуг та платіжних доручень; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №588/20 від 04.02.2020, копії актів виконаних робіт по відпуску теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договори про закупівлю електричної енергії №0060С/20 від 19.02.2020 та №0060С/20 від 24.12.2020, копії актів приймання-передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення копії актів здачі - приймання послуг водовідведення та водопостачання та платіжних доручень згідно договорів №1841/09-ТВ-Б від 26.02.2020 та №1842/09-ТК-Б від 26.02.2020; за 2021 рік: щодо технічного обслуговування ліфтів договір №37/21 від 02.03.2021, копії актів приймання виконаних послуг з обслуговування ліфтів та платіжних доручень; щодо надання послуг з утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям договір 12/1 від 18.02.2021, копії актів здачі приймання послуг та платіжних доручень; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №588/21 від 12.02.2021, копії актів виконаних робіт по відпуску теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договір про закупівлю електричної енергії №27/02 від 22.02.2021 та №1 від 29.03.2021, копії актів приймання- передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення копії актів здачі-приймання наданих послуг водопостачання та водовідведення, платіжних доручень згідно договорів №2218/09-ТВ-Б від 19.02.2021, №2219/09-ТК-Б від 19.02.2021, №3002/09-ТК-Б від 21.12.2021 та 3001/09-ТВ-Б від 21.12.2021; за 2022 рік: щодо технічного обслуговування ліфтів договір №41/22 від 01.06.2022, копії актів приймання виконаних послуг з обслуговування ліфтів та платіжних доручень; щодо надання послуг з утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям договір № 12 від 18.04.2022 копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг) та платіжних доручень; щодо теплопостачання договори про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №588/22 від 11.02.2022 та №10117/22 від 17.10.2022, копії актів виконаних робіт по відпуску теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договір про закупівлю електричної енергії №16-02/2022 від 11.02.2022, копії приймання-передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення договори №16303/09- Б-2-ТК від 03.02.2022, №16302/09-Б-2-ТВ від 03.02.2022, копії актів здачі- приймання наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, платіжних доручень; за 2023-рік: щодо надання послуг з вивезення твердих побутових відходів договір 20/01 від 20.01.2023, копії актів надання послуг та платіжних доручень; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №10161/23 від 17.01.2023 копії актів приймання-передачі теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договори про закупівлю електричної енергії №0060 від 30.01.2023, №0060-1 від 03.04.2023, №0060-2 від 03.05.2023, №0060-3 від 07.06.2023, копії актів приймання передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення платіжні доручення договори №3706/00-ТВ-Б від 30.01.2023 та №3707/00-ТК-Б від 30.01.2023, копії актів здачі-приймання наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, платіжних доручень; щодо витрат на утримання будинку й території - калькуляція вартості послуги з експлуатації та господарського обслуговування будинків одного квадратного метру житлових приміщень гуртожитку, відповідно до наказів ХМАПО та ХНМУ.

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки (речення 1 ч. 1 ст. 127 ЖК України).

Порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Особливості користування жилою площею в гуртожитку, який підлягає передачі у власність територіальної громади, визначаються законом (ст. 130 ЖК України).

Примірне положення про користування гуртожитками затверджується Кабінетом Міністрів України після консультацій з громадськістю, що проводяться відповідно до законодавства. Відповідно до Примірного положення про користування гуртожитками органи державної влади, органи місцевого самоврядування, власники гуртожитків після консультацій з громадськістю (громадськими об`єднаннями, створеними з метою захисту інтересів мешканців гуртожитків) за погодженням з профспілками (за наявності) затверджують положення про користування гуртожитками, що перебувають у їхній власності, управлінні, розпорядженні, користуванні (ст. 131 ЖК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. окрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно (ст. 629 ЦК України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

За договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату (ч. 1 ст. 810 ЦК України).

Договір найму житла укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 811 ЦК України).

Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму (ч. 3 ст. 815 ЦК України).

Розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла (речення 1 ч. 1 ст. 820 ЦК України)

Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла (ч. 3 ст. 820 ЦК України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Крім того, згідно з п. 7 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 20.06.2018 № 498 (далі Положення), яке поширюється на усі гуртожитки незалежно від форм власності, користування жилою площею здійснюється у гуртожитках державної та комунальної форми власності - виключно за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера.

Наймачі жилої площі в гуртожитку та члени їх сімей, які проживають разом з ними, мають право, зокрема, на своєчасне отримання житлово-комунальних послуг належної якості згідно із законодавством (п. 10 Положення).

Організація, що здійснює управління гуртожитком, може надавати наймачеві жилої площі в гуртожитку в користування ліжко, шафу для одягу, стільці, стіл, постільні речі (матрац, подушки, ковдри, постільну білизну) тощо. Перелік майна, що передається наймачеві, визначається договором (п. 14 Положення).

Згідно з п. 11 Положення наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 15 Положення особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору.

Плата за проживання у гуртожитку включає:

витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами);

інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).

Отже позивачем доведено надання комунальних послуг відповідачу та членам її родини у заявлений період, а відповідач відповідно до ст. 12,81 ЦПК України доказів того, що нарахування проводилися в цей період за відсутності надання таких послуг, або комунальні послуги надавалися неналежної якості, що вказувало на наявність підстав для звільнення відповідача від оплати їх вартості або зменшення нарахованих сум, не надав. Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам, суд виходить з наступного.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.

Пунктом 1 частини 1статті 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; а пунктом 5 частини 2 тієї ж статі Закону передбачений обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 66 ЖК України встановлено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).

Відповідно до ст. 67 ЖК України, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно положень ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Порядок користування приміщеннями, а також утримання житлових будинків визначається Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, в редакції від 14.01.2009 року і ст. ст. 20, 21 Закону України від 24.06.2004 р. «Про житлово- комунальні послуги» (які були чинні на час укладання контракту), відповідно до яких власник або споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати надані житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та інше. Як встановлено в судовому засіданні відповідачка після закінчення строку дії контракту №3353 від 31.07.2008 не уклала договір про тимчасове проживання в гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти та відповідно про сплату за надані послуги та витрат на утримання будинку і територій та житлово- комунальні послуги з позивачем, тобто допускає порушенням норм чинного законодавства. В той же час відповідачка фактично продовжує проживати в гуртожитку та користуватись комунальними послугами.

Отже між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг) . У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Згідно п.3 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», (в редакції закону чинній на час закінчення дії контракту), виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору.

Отже, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови від оплати таких послуг споживачем, посилання на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 127 Житлового кодексу України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Згідно з ч. 2 ст. 128 Житлового кодексу України жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.

За правилом ст. 129 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку.

Частиною 1 статті 130 Житлового кодексу України передбачено, що порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 року №498 затверджено Примірне положення про користування гуртожитком ( далі - Примірне положення), яке визначає порядок користування гуртожитками: жилою площею, жилими та іншими приміщеннями в них, дія якого поширюється на всі гуртожитки незалежно від форми власності та п. 11 якого передбачено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17).

Отже, відповідачка після закінчення строку дії контракту №3353 від 31.07.2008 та до укладення нового та інших відповідних договорів на отримання послуг повинна була щомісячно сплачувати фактично отримані ним послуги на умовах, визначених законом.

На думку суду, відсутність договору найму жилого приміщення в гуртожитку та договорів про надання житлово-комунальних послуг не звільняє відповідачку від обов`язку оплати за надані послуги і за період з 01.10.2020 30.09.2023.

Одночасно суд відхиляє посилання відповідачки на відповідні судові рішення в інших справах №2033/7685/12 від 29.10.2013, №2033/3817/12 від 18.10.2013 як такі, що не є тотожними із даною. В зазначених судових справах та прийнятих за ними рішеннях не вирішувалось питання про порядок оплати відповідачкою вартості проживання та комунальних витрат в кв. АДРЕСА_3 за період жовтень 2020 вересень 2023.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом із тим суд погоджується із твердженнями відповідачки, що питання заборгованості за період жовтень 2020 - квітень 2021 (до 01.05.2021) було предметом розгляду судом та рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 10.11.2021 у справі №645/3211/21 позивачу було відмовлено у задоволенні позову про стягнення із відповідача заборгованості за комунальні послуги в сумі 112515,46 грн. за період з 01.05.2018 по 01.05.2021 року.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у розмірі 11058,12 грн. за період жовтень грудень 2020 року та за період січень квітень 2021 на суму 21710,90 грн.

В іншій частині заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо обставин наявності права позивача на даний позов, то суд виходить з наступного.

За актом прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, який було затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022 року №2343, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс ХМАПО на праві оперативного управління, зокрема, будівлю гуртожитку №1, об`єкт державної власності, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 174352844 від 18.07.2019 та індексний номер витягу 319980111 від 11.01.2023 року в оперативному управлінні позивача перебувають будівлі гуртожитку, загальною площею 18771.2 кв. м., житлова площа 6778.7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління визнається речове право суб`єкта управління, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим органом) у межах встановлених цим кодексом, іншими законами, а також власником майна (уповноваженим органом).

Також згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Харківський національний медичний університет () є правонаступником юридичної особи Харківська медична академія післядипломної освіти ().

Відповідно до ч.5 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч. ч. 4-8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у разі приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, до містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках.

Відповідно до п. п. 39, 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №826/10249/18 «згідно пунктом 2 частини першої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» судове рішення, що набрало законної сили, про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є підставою для проведення відповідних реєстраційних дій…….згідно пунктом 2 частини першої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» судове рішення, що набрало законної сили, про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є підставою для внесення запису про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи будь-яким державним реєстратором».

Даних, що на виконання судових рішень у справах №520/7440/21 та №520/5316/23 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відповідні відомості щодо статусу Харківської медичної академії післядипломної освіти () під час судового розгляду не добуто.

У суду також відсутні дані, що скасований акт прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022року №2343, та відбулося повернення до складу майна Харківської медичної академії післядипломної освіти заборгованості відповідача, яка є предметом розгляду в даній справі.

Відповідно інформації Міністерства охорони здоров`я України, викладеної листом 14.04.2025, Харківська медична академія післядипломної освіти та Харківський національний медичний університет є вищими навчальними закладами, які засновані на державній формі власності, та підпорядковані Міністерству охорони здоров`я України є неприбутковими установами. Майно закладів є державною власністю. Згідно положень частини другої статті 70 Закону України «Про вищу освіту» майно закріплюється за державним закладом вищої освіти на праві господарського відання. Майно державного або комунального закладу вищої освіти, у тому числі того, що має статус національного, яке не використовується для провадження видів діяльності, передбачених цим Законом, та не забезпечує статутну діяльність, може безоплатно передаватися у встановленому законодавством порядку іншому державному або комунальному закладу вищої, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної) освіти. у Державному бюджеті України на 2025 рік бюджетні призначення на підготовку фахівців з вищою освітою, а також на підготовку наукових і науково-педагогічних кадрів для Харківської медичної академії післядипломної освіти не передбачені, відсутні підстави для закріплення за нею державного майна, у тому числі будівлі гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Власником будівлі гуртожитку, розташованого за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 268 є держава, в особі Міністерства охорони здоров`я України. Зазначена будівля розташована за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 268, закріплена за Харківським національним медичним університетом на праві оперативного управління та перебуває у нього на балансі.

Між тим, відповідно до визначень, наведених в Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. N 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207 балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Судовим розглядом встановлено, що реорганізація ХМАПО шляхом її приєднання до ХНМУ відбувалася в період з 2021 року по 2023 рік у відповідності до Розпорядження КМ України від 08.02.2021 р. №103-р та наказу МОЗ України від 15.03.2021р. №452, а до ХНМУ, як правонаступника, перейшло усе майно ХМАПО як сукупність прав та обов`язків, які їй належать на підставі передавального акту. Отже, будівля гуртожитку №1 ХМАПО (станом на день розгляду справи студентський гуртожиток № 7 ХНМУ), а також дебіторська та кредиторська заборгованість мешканців гуртожитку, обліковується на балансі ХНМУ, обслуговування гуртожитку, в тому числі витрати на утримання будинку і території та житлово-комунальних послуг здійснюється ХНМУ шляхом укладання договорів про закупівлю послуг за державні кошти.

У абзаці другому-четвертому підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 5 червня 2019 року № 3-р(І)/2019 № 3-р(І)/2019 Конституційний Суд України звернув увагу на те, що юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях (legitimate expectations), зокрема у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване.

Позбавлення через судову процедуру відповідача обов`язку сплачувати витрати про утриманню будинку й територій та житлово комунальні послуги лише через наявність правової колізії при проведенні процедури припинення (реорганізації) ХМАПО шляхом його приєднання до ХНМУ, може мати наслідком недотримання основних принципів цивільного законодавства, викладених в ст. 3 ЦК України.

Велика Палата ВС у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19 (провадження № 12-18гс20, п. 6.20) сформулювала такий висновок: «Пунктом 6 статті 3 ЦК України закріплений принцип справедливості, добросовісності та розумності. Зазначений принцип включає, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість». Суд не може заохочувати недобросовісну поведінку боржника з тим, щоб останній отримав майнову вигоду лише через невиконання судових рішень у справах №520/7440/21 та №520/5316/23. Більш того, суд вважає, що визнання протиправними та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» не впливає на обов`язок відповідача здійснювати оплату витрат на утримання будинку й територій та житлово комунальних послуг позивачу, який наразі продовжує бути балансоутримувачем будівлі гуртожитку. Такі витрати позивачем понесені, а відповідачем отримані відповідні послуги.

Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 11 ЦК України:

1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Отже встановивши на підставі наявних у справі доказів фактичні обставини, які доводами скарги не спростовані, суд першої інстанції відповідно до ст. 89 ЦПК України дійшов обґрунтованого висновку, що між сторонами з моменту укладення Контракту №3353 від 31.07.2008 та після закінчення терміну його дії договірних відносин щодо надання відповідачу житлової площі за договором найму, згідно до ст. 11 ЦК України в силу фактичного споживання наданих послуг та вищевказаних нормативних актів відповідачка зобов`язана нести витрати за проживання у гуртожитку своєї родини, а також за використання допоміжними приміщеннями для задоволення своїх санітарно-гігієнічних потреб і сплачувати спожиті комунальні послуги.

Наведене свідчить, що вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що оскаржене рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги є недоведеними та висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 03 лютого 2026 року.

Головуючий суддя В.Б. Яцина.

Судді колегії Ю.М.Мальований.

О.Ю.Тичкова.