Справа № 489/9799/25
Провадження № 22-ц/812/636/26
У Х В А Л А

30 січня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Шаманської Н.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 на рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 23 грудня 2025 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_4 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Інгульського районного суду міста Миколаєва від 23 грудня 2025 року заяву ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису задоволено частково.

Постановлено видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_5 поклавши на нього на строк шість місяців такі обов`язки:

-- заборонити ОСОБА_6 наближатися на відстань 200 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць часткового відвідування ОСОБА_3 ;

-заборонити ОСОБА_7 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб контактувати з нею;

-заборонити ОСОБА_6 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 .

У іншій частині вимог заяви ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_8 через свого представника ОСОБА_2 25 січня 2026 року подав апеляційну скаргу через систему «Електронний Суд» в якій просить змінити вищезазначене рішення суду, а саме викласти судове рішення у наступній редакції:

- заборонити ОСОБА_6 наближатися на відстань 200 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць часткового відвідування ОСОБА_3 , окрім квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_6 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 , окрім випадків спілкування з приводу догляду, утримання та виховання спільних дітей.

Крім того, в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилався на те, що відповідно до роздруківки з електронної поштової скриньки представника відповідача, останній отримав копію судового рішення 24 грудня 2025 року, у зв`язку з чим останнім днем для подачі клопотання про поновлення строку для звернення з апеляційною скаргою є 23 січня 2026 року.

Однак, представник відповідача не мав змоги з поважної причини, а саме тривалого відключення електроенергії у січні 2026 року у м. Миколаєві, у т.ч. 22, 23 січня 2026 року своєчасно надіслати скаргу до апеляційного суду, вважає що це є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

За правилами статті 127 ЦПК України суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною 2 статті 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення суду проголошено 23 грудня 2025 року за участю ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 . Повний текст оскаржуваного судового рішення складено 24 грудня 2025 року.

З автоматизованої системи документообігу суду вбачається, що копія рішення направлена судом першої інстанції ОСОБА_6 02 січня 2026 року. Відомостей, про отримання останнім копії рішення, автоматизована система документообігу суду не містить. Апеляційна скарга сформована в системі «Електронний суд» 25 січня 2026 року.

Враховуючи викладене та за відсутності відомостей про вручення апелянту копії судового рішення, клопотання захисника Качана Р.Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції поновленню.

Між тим, дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року

№ 3674-VI із змінами внесеними, згідно із Законом № 4508-ІХ від 18 червня 2025 року (далі Закон № 4508-ІХ) апеляційна скарга на рішення суду оплачується судовим збором у розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Відповідно до вимог частини 3 статті 4 Закону при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З оскаржуваного рішення вбачається, що заява подана в грудні 2025 року. Апеляційна скарга на рішення суду про видачу або відмову у видачі обмежувального припису розглядається як апеляція на рішення у справі окремого провадження. У 2025 році судовий збір становить 150% від ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб * 1,5), що дорівнює 908,40 грн.

Отже, судовий збір за подачу апеляційної скарги в даному випадку складає 726,72 грн (3028 х 0,2 х 150% ) х 0,8.

Однак, судовий збір особою, яка звертається з апеляційною скаргою, не сплачений. Натомість представником заінтересованої особи заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_5 від сплати судового збору або відстрочення його сплати, з посиланням на те, що ОСОБА_9 є діючим військовослужбовцем та учасником бойових дій, що відповідно до пунктів 12,13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» дає йому право на звільнення від сплати судового збору, або на підставі п.п. «а» пункту 2 частини 1 статті 8 цього Закону може бути відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Дослідивши апеляційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Що стосується клопотання про звільнення апелянта від сплати судового збору

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. У цьому приписі немає вичерпного переліку справ, у яких військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори звільняються від сплати судового збору, але є вказівка на те, що мова йде про справи, які стосуються порушення прав саме під час виконання військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

За змістом пункту 13 частини 1 статті 5 цього Закону, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 (провадження №14-730цс19) зроблений правовий висновок про те, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Серед них немає пільг щодо звільнення від сплати судового збору у справах із вимогами, подібними до тих, з якими заявниця звернулась до ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що предметом спору у цій справі є вимоги про видачу обмежувального припису, то відсутні підстави вважати, що справа пов`язана із порушенням прав ОСОБА_1 як учасника бойових дій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту учасника бойових дій.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року (справа №285/3858/17) суд зазначив, що вищевказана пільга щодо сплати судового збору поширюється на учасників бойових дій, які звертаються до суду як позивачі за захистом своїх порушених прав.

Що стосується клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі

Відповідно до частин 1,3 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити, розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

За практикою щодо застосування статті 6 Конвенції, наведеною, зокрема, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії» (Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania), «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансового положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави в цивільних спорах, і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження в цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» (Kniat v. Poland) від 26.07.2005, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» (Jedamski and Jedamska v. Poland) від 26.07.2005, пункти 63, 64).

Вимога про сплату судового збору є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» (Shishkov v. Russia) від 20.02.2014, пункт 111).

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести у своєму клопотанні доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є майновий стан сторони.

При цьому, саме на заявника покладається обов`язок довести обставини неможливості сплати судового збору.

Між тим, представником ОСОБА_1 - адвокатом Качаном Р.Ю. до апеляційної скарги не надано жодних доказів, які б вказували на важкий фінансовий стан ОСОБА_1 та неможливість сплати судового збору в розмірі 726,72 грн.

Саме по собі посилання на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, не є безумовною підставою для звільнення його від сплати судового збору.

Чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану або статусу за своїм внутрішнім переконанням.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору в зв`язку з тим, що особа має незадовільний майновий стан повинно бути належним чином оформлене, містити доводи та підтверджуватися доказами того, що майновий стан особи перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тому, враховуючи відсутність будь-яких інших доказів наявності обставин, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір» для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 .

За такого, особі, яка звертається з апеляційною скаргою, слід сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 726,72 грн.

На підставі викладеного та відповідно до вимог частини 2 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 23 грудня 2025 року.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Качаном Романом Юрійовичем на рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 23 грудня 2025 року, залишити без руху.

Надати апелянту можливість в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, усунути недоліки, наведені у її мотивувальній частині, а саме:

-сплатити 726,72 грн судового збору та надати документи, що підтверджують сплату судового збору до Миколаївського апеляційного суду.

Платіжні реквізити для сплати судового збору:

Одержувач коштів: Миколаїв. ГУК/тг м. Миколаїв/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0014478

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом __ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від _ (Дата оскаржуваного рішення) по справі __ (Номер справи), Миколаївський апеляційний суд.

У випадку не усунення недоліків апеляційної скарги у визначений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Головуючий І.В.Лівінський

Судді: Т.Б. Кушнірова

Н.О. Шаманська