Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/1907/25

Провадження № 2/439/113/26

30 січня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Войтюк Т.Л.,

за участі секретаря судового засідання Полінчук С.-Е.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна Агровиробнича Компанія» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельне підприємство «Щедра Нива», про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі ,

у засіданні приймали участь:

від позивача адвокат Ряснянська І.С.,

від відповідача не з`явився,

в с т а н о в и в:

Суть спору.

ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ ВТП «Щедра Нива», про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

Стислий виклад позиції учасників справи.

1)Позиція позивача.

Обґрунтовуючи свою позицію, позивач зазначає, що у 2018 році ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» уклало з ОСОБА_1 договір оренди землі № б/н, на підставі якого набуло право оренди земельної ділянки площею 0,9094 га, кадастровий номер :05:008:0007, яка розташована на території Батьківської с/ради Бродівського району Львівської області. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право оренди вказаної земельної ділянки, зареєстровано за позивачем, номер запису №28680489.

Сторони визначили строк дії договору на 7 років, а після закінчення цього строку орендар має переважне право поновити його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Реалізовуючи переважне право на поновлення договору оренди землі, 06.03.2025 року позивач повідомив шляхом направлення засобами поштового зв`язку Укрпошта ОСОБА_1 листа-повідомлення про намір продовжити дію договору оренди разом з двома примірниками додаткової угоди №б/н від 22.04.2025 р до договору для ознайомлення та підписання. Відповідач отримав лист 21.03.2025, проте на сьогодні не відповів згодою/не згодою або пропозицією щодо умов додаткової угоди.

Позивач зазначає, що належно виконував свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором та законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та надав проект додаткової угоди. Позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, а Відповідач, у відповідь на отриманий проект додаткової угоди, не надіслав повідомлення про заперечення на пропоновані умови або зустрічну пропозицію, що вказує «мовчазну згоду» та на існування правових підстав для визнання додаткової угоди укладеною. Отже, Позивач вважає поновленим Договір оренди землі № б/н від 01.01.2018р. на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», а тому наявні підстави для визнання укладеною Додаткової угоди про поновлення строку його дії від 06.03.2025 р. в судовому порядку.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, проведено державну реєстрацію іншого речового права:право оренди вказаної земельної ділянки, номер запису 60461278за ТОВ ВТП «Щедра Нива». Таким чином, Позивач дізнався про те, ОСОБА_1 уклала договір оренди земельної ділянки., яка знаходилась в оренді у Позивача, з ТОВ ВТП «Щедра Нива».

Позивач, покликається на положення Закону України «Про оренду землі» в редакції чинній на момент укладення договору, Перехідні положення Закону України «Про оренду землі» з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» № 340-ІХ, положення Земельного Кодексу України, Цивільного Кодексу України, вказує, що має право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

З урахуванням викладеного просить: визнати укладеною додаткову угоду № БН від 06.03.2025 року до договору оренди землі № б/н від 01.01.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Західна Агровиробнича Компанія» та ОСОБА_1 в редакції викладеній у позовній заяві; визнати відсутнім у Відповідача 2- ТОВ ВТП «Щедра Нива», права оренди земельної ділянки площею 0,4116 га, кадастровий номер :05:008:0007, яка розташована за адресою: Львівська обл.., Бродівський р., с/рада Батьківська, номер запису про інше речове право: 60461278; скасувати запис щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 0,9094 га, кадастровий номер :05:008:0007, яка розташована за адресою: Львівська обл.., Бродівський р., с/рада Батьківська, номер запису про інше речове право: 60461278.

2)Позиція відповідача.

Представник відповідачів 27.10.2025 подав відзив. У відзиві вказує, що з викладеними у позовній заяві обставинами, а також з правовою оцінкою обставин, позовними вимогами Відповідачі не погоджуються і заперечують. Заперечення проти позову мотивує наступним.

11.06..2018 року між ОСОБА_1 та позивачем було укладено Договір оренди землі, площа земельної ділянки 0,9094 га, кадастровий номер :05:008:0007, строком на 7 років.

12.03.2025 року та 17.05.2025 року Відповідач 1 надіслав листа та повідомила Позивача, що після закінчення строку дії Договору укладати нові договори з Позивачем не має наміру, та просить не проводити будь-які сільськогосподарські роботи на її земельній ділянці після закінчення строку дії Договору.

24.06.2025 року, в реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право оренди (договір оренди) Відповідача 2 на відповідну земельну ділянку. Відповідач 1 завчасно повідомив Позивача про небажання продовжувати договірні відносини щодо оренди належної їй земельної ділянки. Твердження Позивача про відсутність такого повідомлення не відповідає дійсності.

У відзиві представник відповідачів покликається на те, що позивач не надав доказів належного виконання обов`язків за умовами договору оренди.

Позивач просить визнати поновленими Договір, а також змінити умови Договору доповнивши його пунктом про автоматичне поновлення та іншими положеннями.

Позовна вимога про визнання укладеною угоди до Договору оренди землі між Позивачем та Відповідачем 1 не відповідає законодавству. Позивач намагається в судовому порядку не лише безпідставно продовжити строк дії Договору, але і доповнити Договір пунктом про його автоматичне поновлення, додає нові процедури відмови від поновлення цього Договору, способи комунікації (усні, текстові, голосові та «у будь-який інший спосіб»), використання конкретних електронних адрес, інтернет ресурсів, номерів телефонів. Таким чином Позивач просить суд поновити строк дії Договору на той самий строк, але на інших умовах.

Покликання позивача на недійсність договору оренди, укладеного орендодавцем з ТОВ ВТП «Щедра Нива», у частині орендаря, так як цей договір було укладено з новим орендарем, чим, на його думку, було порушено переважне право позивача на укладення такого договору, є безпідставними, оскільки установлено відсутність факту порушеного переважного права ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» на укладення з ОСОБА_1 договору оренди спірної земельної ділянки та волевиявленні на переукладення договору.

3) Позиція позивача викладена у додаткових поясненнях поданих до суду 07.12.2025.

Представник позивача покликається на відсутність зі сторони позивача будь яких порушень умов Договору оренди землі, відносно якого порушується питання щодо поновлення, що фактично відповідає обставинам справи.

Позивач категорично заперечує отримання від Відповідача-1 будь яких заперечень щодо укладення договору оренди на новий строк від 03.03.2025 та від 01.05.2025, що направлялися рекомендованими листами № 128, № 091 та описи вкладення у зазначені листи. Відповідачем-1 не надано документального підтвердження, яка саме кореспонденція направлялася на адресу Позивача, якщо й направлялась. Навіть якщо припустити, одержання від орендодавця інформації щодо небажання продовження орендних відносин, законом передбачена можливість оскарження такої відмови. Позивач дотримався вимог законодавства, які регламентують його поведінку, необхідну для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, відтак, позивач може вважатися таким, що набув «правомірного очікування» натомість, орендодавець знехтував своїм обов`язком добросовісно провести переговори, не пропонуючи жодних умов орендарю.

Відповідач фактично проект додаткової угоди не розглянула, жодних обґрунтованих заперечень не висловила, тобто явно безпідставна надала відмову позивачу в укладенні додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

На переконання позивача, порушене переважне право ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» на укладення договору оренди землі на новий строк підлягає захисту, оскільки Відповідач 1 по-перше уклав договір з новим орендарем при тому, що отримав від позивача письмове повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк, по-друге позивач не виключає того, що договір оренди землі, який відповідач 1 уклав з відповідачем 2 містить гірші для відповідача 1 умови, аніж ті, що були запропоновані позивачем.

4)Позиція представника відповідачів викладена у додаткових поясненнях поданих до суду 07.12.2025.

У додаткових поясненнях представник відповідачів зазначає, що позивач замовчує факт отримання від відповідача повідомлення про припинення договору оренди землі, яке було надіслано на адресу позивача. Позивач вважається належним чином повідомленим про небажання продовжувати орендні відносини, незалежно від того, чи була фактично отримана кореспонденція адресатом.

Відсутність юридичної особи за місцем реєстрації, відмова від отримання поштового відправлення чи кур`єрського відправлення, або пасивні дії, коли суб`єкт господарювання уникає отримання відправлення (поштове чи кур`єрське відправлення повертається «за закінченням терміну зберігання», тощо) - все це є формою ухилення від виконання обов`язків та не може тлумачитися на користь особи, яка створює перешкоди. Вважає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Покликаючись на ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка була чинною на момент укладення Договору оренди землі, вказує, що позивач не надає доказів належного виконання обов`язків за умовами Договору, а саме не надав доказів своєчасності та повноти виплати орендної плати згідно з умовами Договору. Вказує на те, що направлення позивачем пропозиції про продовження оренди, за умови отримання ним волевиявлення орендодавця про небажання продовження оренди, не може слугувати підставою для поновлення дії орендних відносин між сторонами.

Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник відповідачів у відзиві заявив про стягнення судових витрат з покликанням на ч. 8 ст. 14 ЦПК України.

07.12.2025 представник відповідачів подав клопотання про стягнення судових витрат. Просить стягнути з ТОВ «Західна Агровиробнича компанія» на користь ТОВ ВТП «Щедра Нива» судові витрати на надання правової допомоги у розмірі 8 000,00 грн. На підтвердження понесених витрати надав докази.

У додаткових поясненнях, поданих суду 07.12.2025, представник позивача заявив клопотання про витребування оригіналу листа повідомлення від 03.03.2025, що направлявся рекомендованим листом, оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового направлення ф 119 № 128; оригінал квитанції до рекомендованого повідомлення про вручення № 128; оригінал листа від 01.05.2025; оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового направлення ф 119 № 091; оригінал квитанції до рекомендованого повідомлення про вручення № 091; оригінал опису вкладеного у рекомендовані листи № 128 та № 091; витребувати у приватного нотаріуса копію договору оренди землі б/н від 24.06.2025 укладеного ОСОБА_1 та ТОВ ВТП «Щедра Нива», рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.06.2025 № 79604856.

У додаткових поясненнях позивача, представник зазначає, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу відповідача становлять надмірний тягар та не можуть бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються. Вважає, що виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрати, враховуючи всі аспекти та складність справи, відшкодуванню підлягають витрати в сумі 2 000,00 грн.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 29.09.2025 позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою судді від 13.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначити підготовче засідання на 10.11.2025.

Ухвалою суду від 19.11.2025, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.12.2025.

08.12.2025 судове засідання не відбулося у зв`язку із зайнятістю судді в іншому судовому провадженні, судове засідання відкладено на 21.01.2026.

Ухвалою суду від 21.01.2026, постановленою в судовому засіданні, суд залишив без задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів оскільки, таке подане із пропуском встановленого ст. 83 ЦПК України і позивач не обґрунтував неможливість його подання у встановлений строк.

У судовому засіданні 21.01.2026 суд, відповідно до положень ст. 244 ЦПК України, перейшов до стадії ухвалення рішення. Ухвалення та проголошення рішення відкладено на 30.01.2026 на 09:00 год.

Представник позивача адвокат Ряснянська І.С. у судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у позові та додаткових поясненнях до позову, просила його задовольнити. Представник позивача просила суд зменшити заявлені до стягнення представником відповідачів судові витрати.

У судове засідання представник відповідачів не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідачів та відповідачів.

Суд створив учасникам процесу належні умови для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечень для висловлення своїх доводів і заперечень, повідомлення усіх відомих їм обставин та подання усіх можливих доказів.

Визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

З досліджених судом доказів встановлено, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка з кадастровим номером:05:008:0007, площа земельної ділянки 0,9094га.

11 червня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» укладено Договір оренди земельної ділянки. Відповідно до умов договору, орендодавець ОСОБА_1 надає, а орендар ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» приймає в строкове платне користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровий номером :05:008:0007, площа земельної ділянки 0,9094 га, договір укладено на 7 років.Згідно з п. 3.2. договору, після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендна плата вноситься Орендарему грошовій формі у розмірі 17,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди. Орендна плата вноситься орендарем у такі строки до 31 грудня кожного року. Договір набирає чинності після підписання сторонами. Право оренди за цим договором виникає з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу 143502131 від 31.10.2018, 29.10.2018 в державному реєстрі зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим № :05:008:0, площею0,9094. Строк дії - 7 (сім) років, з правом пролонгації. У витязі зазначені відомості про суб`єкта іншого речового права, а саме: орендар ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія», орендодавець ОСОБА_1 .

Маючи намір продовжити дію Договору оренди землі б/н від 03.08.2018, орендар ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» 21.03.2025 направив ОСОБА_1 . Лист-повідомлення № 1290 від 06.03.2025. Цим листом, позивач повідомляє відповідача про намір продовжити дію Договору оренди землі б/н від 11.06.2018 площею 0,9094 га з кадастровим № :05:008:0007. До вказаного листа долучено два оригінальних примірники додаткової угоди на продовження дії Договору оренди земельної ділянки.

У Додатковій угоді № бн до Договору оренди землі № бн від 06.03.2018, позивач пропонував відповідачу ОСОБА_1 змінити умови договору, а саме: доповнити договір розділом «Умови використання земельної ділянки»: Поновлення Договору оренди. Договір вважається поновленим на той самий строк і на них самих умовах, в разі відсутності заяви однієї зі Сторін цього Договору про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення Договору. Вчинення інших дій Сторонами Договору для його поновлення не вимагається. Сторона даного Договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення цього Договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення Договору не пізніше ніж за 1 місяць (якщо інший більший строк, не буде передбачений законодавством) до дати закінчення строку дії Договору, з одночасним відправленням іншій Стороні за Договором повідомлення про подання заяви про виключення з ДРРПНМ відомостей про поновлення Договору. Також, згідно з п. 1.3. запропоновано доповнити договір розділом «Прикінцеві положення» такого змісту: Сторони домовилися, що для комунікації з приводу виконання умов Договору, Орендар використовує усі можливі засоби зв`язку, в тому числі: направлення рекомендованих листів з повідомленнями на адресу Орендодавця, вказану у реквізитах даного Договору; повідомлення Орендодавця за номером телефону, вказаним ним у цьому Договорі (усно, текстові/голосові повідомлення у будь-який доступний спосіб); направлення листів/повідомлень на адресу електронної пошти Орендодавця. При цьому, офіційною адресою електронної пошти Орендодавця є:e-mail ___, офіційною електронною адресою електронної пошти Орендаря є: e-mail: . Сторони погодилися, що у випадку відсутності зв`язку з Орендодавцем та неможливістю повідомити його про виконання даного Договору способами, зазначеними у цьому пункті Договору, Орендар має право публікувати інформацію, оголошення та ін. повідомлення щодо виконання даного Договору на своєму сайті: https://www.ulf.com.ua та такий спосіб повідомлення Орендодавця вважається достатнім».

Лист-повідомлення № 1290 від 06.03.2025 з додатковою угодою направлений відповідачу ОСОБА_1 21.03.2025, що підтверджується Описом вкладення за Ф.107, Списком згрупованих відправлень № 229 Ф.103 пріоритет від 21.03.2025 та чеком № 38 АТ «Укрпошта» від 21.03.2025.

Позивач, як на підтвердження належного виконання умов Договору оренди землі №бн від 11.06.2018 надав до суду платіжні інструкції.

Відповідно до платіжних інструкцій в національній валюті ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» сплачувалоОСОБА_1 орендну плату по договору оренди землі, а саме:21.12.2020 на суму 3861,31грн за 2020 рік; 03.02.2022 на суму 5327,66грн, за 2021 рік; 24.11.2022 на суму 9193,59грн за 2022 рік; 27.12.2023 на суму 9211,21 грн за 2023 рік; 28.11.2024 на суму 9680,98грн за 2024 рік.

На підтвердження користування землею позивач надав суду Довідку № 5145 від 23.09.2025 про те, що земельна ділянка з кадастровим № :05:008:0007 знаходиться в межах поля № 102-7325, перебуває в користуванні підприємства та засіяна сільськогосподарською культурою - Соя під урожай 2025 року.

Відповідач ОСОБА_1 не маючи наміру продовжувати орендні відносини з позивачем, направив ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» повідомлення про припинення договору оренди землі у зв`язку із закінченням строку договору оренди. У повідомленні ОСОБА_1 зазначає, що після закінчення договору укладати новий договір з орендарем не має наміру, просить не проводити будь-які сільськогосподарські роботи на земельній ділянці після закінчення строку дії договору.

Повідомлення направлене позивачу рекомендованим листом 12.03.2025, що підтверджується чеком № 66 від 12.03.2025.

ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» отримало повідомлення від ОСОБА_1 17.03.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Ф.119.

У травні 2025 року відповідач повторно повідомила позивача про припинення договору оренди землі у зв`язку із закінченням строку договору. Повідомлення направлене позивачу рекомендованим листом 17.05.2025, що підтверджується чеком № 42 від 17.05.2025.

Позивач отримав повідомлення від ОСОБА_1 20.05.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення .119.

З інформаційної довідки від 24.09.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що ОСОБА_1 24.06.2025 уклала Договір оренди землі з ТОВ ВТП «Щедра Нива». Право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :05:008:0007, площею 0,9097 зареєстровано в державному реєстрі 31.10.2025, номер запису про інше речове право: 60461278.

Таким чином, оскільки між ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» та ОСОБА_1 не було досягнуто домовленості щодо поновлення Договору оренди землі № бн від 11.06.2018, строк якого закінчився 10.06.2025, то відповідач після спливу строку його дії, 24.06.2025 уклав договір оренди землі з іншим орендарем ТОВ ВТП «Щедра Нива».

Звертаючись з позовом до суду, ТОВ «Західна АгровиробничаКомпанія» покликається на те, що дії відповідача ОСОБА_1 не відповідають умовам договору оренди землі, положенням земельного законодавства та порушують переважне право позивача на поновлення оренди землі.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», Земельним Кодексом України (далі ЗК України) та загальними нормами Цивільного Кодексу України (далі ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина 1 ст. 16 ЦК України , визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Частиною 1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно з ст.90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду.

За змістом ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Положеннями ст.16 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Отже, користуватися чужою земельною ділянкою, яка належить особі на праві приватної власності, можливо на праві оренди, підставою для якої є відповідний договір оренди.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1ст.638 ЦК України).

У силу вимог ч.1-3 та ч. 5-6ст.203 ЦК Українизміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків.

Законом України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із ч.1 ст.19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін.

За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України«Про оренду землі».

Правові підстави переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк визначені статтею 33 Закону України«Про оренду землі» (у редакції, чиннійна момент виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до приписів ч.1-5 статті 33 Закону України«Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Під час укладення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті).

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передання земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті).

Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст.777 ЦК України.

Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).

Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України «Про оренду землі», є «автоматичною» пролонгацією орендних правовідносин.

При цьому реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (частини друга-п`ята Закону України «Про оренду землі») процедури, так і наявності волевиявлення сторін.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Судувід30.06.2025 у справі № 604/617/24,від 23 січня 2019 року в справі № 902/619/17, від 27 червня 2019 року в справі № 923/925/18.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Щодо дотримання ТОВ «Західна АгровиробничаКомпанія» процедури повідомлення орендодавця про намір реалізувати переважне право орендаря, суд звертає увагу на таке.

У даній справі, до закінчення строку дії договору оренди, у строк передбачений договором, ТОВ «Західна АгровиробничаКомпанія» листомповідомило ОСОБА_1 про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України «Про оренду землі», необхідно щоб орендар належно виконував обов`язки за цим договором.

Проте, з наданих позивачем доказів вбачається, що позивач не завжди своєчасно сплачував орендну плату за договором оренди землі від 11.06.2018. Так, з платіжної інструкції від 03.02.2022 на суму 5327,66грн, орендна плата сплачена за 2021 рік, хоча відповідно до умов договору, мала бути сплачена до 31 грудня поточного року.

Отже, суд вважає, що позивач не довів належне виконання умов договору оренди землі.

Відповідно до ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, крім іншого, свобода договору.

Згідно ч.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ст.203 ч.3 ЦК України).

Аналізуючи вищевказане, суд дійшов переконання, що для реалізації переважного права необхідна наявність двох складових в їх сукупності - дотримання встановленої законом процедури та наявності волевиявлення сторін.

Відповідач на адресу товариства направив Повідомлення про припинення договору оренди землі у зв`язку із закінченням строку договору оренди. У повідомленні відповідач Валько ІМ. висловила відсутність наміру надалі продовжувати строк дії орендних відносин з ТОВ «Західна АгровиробничаКомпанія» щодо земельної ділянки з кадастровим №:05:008:0007. Вказаний лист ТОВ «Західна АгровиробничаКомпанія» отримало 17.03.2025 року.

Суд відхиляє доводи позивача про неотримання повідомлення про припинення договору оренди землі уповноваженим представником позивача. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

У своїй постанові від 28 вересня 2020 року (справа №272/440/18) Верховний Суд зазначив, що у разі незгоди орендодавця у поновленні договору оренди, направленої орендарю у місячний строк до закінчення строку його дії, переважне право на укладення договору оренди землі припиняється, тому що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.

Відтак орендодавець вчасно повідомив орендаря про небажання продовжувати з позивачем договірні відносини щодо оренди належної їй земельної ділянки.

У даному випадку волевиявлення відповідача ОСОБА_1 на поновлення договору оренди землі відсутнє.Зазначене чітко та послідовно підтверджує безпідставність тверджень позивача щодо порушення його прав, оскільки ОСОБА_1 повідомила позивача про небажання укладати новий договір оренди землі, просила не проводити будь-які сільськогосподарські роботи на належній їй земельній ділянці після закінчення строку дії договору.

Водночас, наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з положеннями ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» виключає можливість визнання поновленим попереднього договору в обраний позивачем спосіб.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21.01.2020 у справі №379/1354/18, від 25.03.2020 у справі 379/1439/18, від 15.02.2023 у справі №399/295/11, від 15.05.2023 у справі №693/137/22.

Також Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.

Такий висновок викладений у постановах Верховного суду від 28.05.2024 у справі №604/648/23, від 12.04.2024 у справі №131/970/23.

Крім того, направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди.

Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31 січня 2025 року в справі № 604/646/23 (провадження № 61-1814св24).

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За приписами статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

У ході судового розгляду не встановлено наявність у позивача суб`єктивного матеріального права та охоронюваного законом інтересу на захист якого подано позов, зокрема, щодо порушення переважного права ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія», оскільки ОСОБА_1 у встановленому законом порядку вказала на відсутність наміру продовжувати договірні відносини з оренди землі з позивачем, що беззаперечно свідчить про відсутність його волевиявлення на поновлення договору оренди землі чи укладення на новий строк з позивачем.

Встановивши відсутність волевиявлення ОСОБА_1 на продовження договору оренди землі, суд, врахував положення ст.33 Закону України «Про оренду землі», дійшов до висновку про те, що переважне право ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» на укладення з ОСОБА_1 договору оренди землі на новий строк є припиненим і не підлягає захисту.

Водночас суд зауважує, що укладення ОСОБА_1 нового договору оренди землі з іншим орендарем не порушує переважне право ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія», оскільки дія попереднього договору оренди землі закінчилася 10.06.2025 року, а новий договір укладений відповідачами вже після його припинення, а саме 24.06.2025 року.

Проаналізувавши матеріали справи, вимоги чинного законодавства, суд доходить до висновку, що позивач не підтвердив наявність у нього порушеного переважного права на укладення договору оренди землі за умови доведення відсутності згоди власника земельної ділянки на продовження орендних відносин, відтак позов задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Оскільки суд відмовив ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» у позові, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 61-16723св20) вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Так, представником відповідача у відзиві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогуадвокат Хацкевич Р.М. надав суду: Договір про надання юридичних послуг № 02/10/25/01 від 02.10.2025року укладений між ТОВ ВТП «Щедра Нива» та ТОВ «Правник експерт», акт приймання-передачі наданих послуг від№4/25 від 05 грудня 2025 року,з яких відомо, що вартість отриманих послуг становить 8000,00 грн за консультації з питань застосування земельного, цивільного та цивільного процесуального законодавства, написання процесуальних документів, представництво в суді.

Сплата за договором підтверджуєтьсяплатіжною інструкцією № 648 від 04 грудня 2025 року на суму 8000,00 грн.

Акт приймання-передачі наданих адвокатом Хацкевичем Р.М. послуг містить перелік послуг, які адвокатом було надано та загальна сума їх вартості, передбачена, в тому числі договором про надання правової допомоги, а також у ньому зазначено і сам номер договору правничої допомоги, що свідчить про належність даного Акту наданих послуг саме до договору про надання правничої допомоги від 02.10.2025 року №02/10/25/01.

Водночас, вивчивши договір про надання юридичних послуг та матеріали справи суд доходить до висновку, що сума судових витрат, заявлених до відшкодування в цій частині, не в повній мірі відповідає умовам договору та не в повній мірі підтверджена відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

При цьому суд звертає увагу, що згідно з п. 2.1 договору про надання юридичних послуг передбачено представництво та захист інтересів Замовника в судах усіх рівнів та правоохоронних органах.

Суд встановив, що представником відповідача в межах умов вказаного договору було вчинено підготовку та подання відзиву на позовну заяву, додаткових пояснень та інших процесуальних документів (подання клопотань про розгляд справи у його відсутності) та не доведено надання всіх передбачених умовами договору послуг.

Разом зтим судвраховує,що судовий розгляд даної справи відбувався без участі представника відповідачів усудовому засіданні,який подавклопотання пророзгляд справиу відсутностіпредставника відповідача. При цьому подання заяви про розгляд справи у відсутності представника є правом сторони, а не обов`язком.

З огляду на викладене, встановлені судом обставини справи та досліджені докази, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача ТОВ ВТП «Щедра Нива» витрат за надання правничої допомоги у розмірі 6 000 грн, та такий розмір є співмірним з наданими послугами та складністю справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна АгровиробничаКомпанія» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельне підприємство «Щедра Нива» про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна АгровиробничаКомпанія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельне підприємство «Щедра Нива» судові витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн 00 к.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна АгровиробничаКомпанія`місцезнаходження: 35601, Рівненська область, Дубенський район, місто Дубно, пров.Центральний, будинок 1, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельне підприємство «Щедра Нива»місцезнаходження:35500, Рівненська область,Дубенськийрайонн, місто Радивилів, вул.Почаївська, .

Повний текст рішення складено 30 січня 2026 року.

Суддя Т.Л. Войтюк