Провадження № 2-з/175/2/26
У Х В А Л А

30 січня 2026 року Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

за участі секретаря Рожкової Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні в с-щі Слобожанське заяву представник позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2025 року до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

16 січня 2026 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, в якій він просив суд постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту та вчинення певних дій на наступне майно: житловий будинок розташована за адресою:, АДРЕСА_1 , загальною площею 168,8 кв.м., де житлова становить 96,3 кв. м.; земельну ділянку площею 0,0854 га, місце розташування:, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0092, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), розташована за адресою:, АДРЕСА_1 ; надати вільний доступ та проживання і користування ОСОБА_3 до житлового будинку земельну ділянку площею 0,0854 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0092, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), розташована за адресою:, АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 здавати в оренду житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 168,8 кв.м., де житлова становить 96,3 кв.м.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2, 4 ч.1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Як роз`яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Представник позивача в обґрунтування своєї заяви зазначив, що 31 грудня 2025 року позивачу надійшло повідомлення про зняття його з місця реєстрації за заявою відповідачки як власника житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Вищезазначений житловий будинок, який розташований на земельній ділянці кадастровий номер :02:001:0092, як вказує позивач є об`єктом спільної сумісної власності та підлягає поділу між подружжям.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав житловий будинок та земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:0092, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , дійсно на праві власності належать ОСОБА_2 .

Оскільки відповідачка добровільно здійснити поділ майна не бажає, позивач просить накласти арешт та вчинити певні дій на наступне майно: житловий будинок розташована за адресою:, АДРЕСА_1 , загальною площею 168,8 кв.м., де житлова становить 96,3 кв. м.; земельну ділянку площею 0,0854 га, місце розташування:, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0092, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), розташована за адресою:, АДРЕСА_1 ; надати вільний доступ та проживання і користування ОСОБА_3 до житлового будинку земельну ділянку площею 0,0854 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0092, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), розташована за адресою:, АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 здавати в оренду житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 168,8 кв.м., де житлова становить 96,3 кв.м., з метою забезпечення належного виконання рішення у майбутньому та недопущення перереєстрації відповідачем житлового будинку та земельної ділянки на іншого власника.

Судом перевірено аргументованість вимоги про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, враховано те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідність забезпечувальних заходів заявленій вимозі полягає у відповідності майнового інтересу заявника заходам, про застосування яких він клопоче перед судом.

Встановлено, що між сторонами дійсно виник спір щодо поділу майна подружжя, при цьому відповідачкою можуть здійснюватися заходи, які у майбутньому можуть ускладнити виконання рішення суду, зокрема перереєстрація житлового будинку та земельної ділянки на інших власників з метою уникнення поділу майна між подружжям.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак суд прийшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню шляхом накладення арешту на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 168,8 кв.м., де житлова становить 96,3 кв. м. та земельну ділянку площею 0,0854 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0092, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності відповідачці ОСОБА_2 .

Саме такий вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам, забезпечить запобігання ухиленню від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 149-154, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 168,8 кв.м., де житлова становить 96,3 кв. м. та земельну ділянку площею 0,0854 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0092, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності відповідачці ОСОБА_2 .

Виконання ухвали про забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень, а згідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : Озерянська Ж.М.