У Х В А Л А

Справа № 932/17892/25

Провадження № 2-з/932/1/26

14 січня 2026 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Петуніна І.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

30.12.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій прохає забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль марки JAGUAR, модель XF 2015 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована наступним чином.

Оскільки, у своєму позові позивач просить витребувати з незаконного володіння у ОСОБА_2 транспортний засіб марки JAGUAR, модель XF 2015 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_2 вважає, що на даний час існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Також зазначає, що у разі не накладення арешту на автомобіль JAGUAR, модель XF 2015 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , можливо його відчуження, що призведе до неможливості виконання рішення суду. За таких обставин, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль відповідача може мати наслідки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та ускладнить їх відновлення.

Окремо звертає увагу на таку обставину, що при моніторингу ним мережі інтернет, при перегляді спеціалізованих інтернет-ресурсів з продажу автотранспорту виявлено, що транспортний засіб, а саме: автомобіль марки JAGUAR, модель XF 2015 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 на даний час реєстраційний номер змінено на НОМЕР_1 (номер який автомобіль має станом на момент подання заяви), VIN НОМЕР_2 , який є предметом спору, в черговий раз виставлено на продаж, що у свою чергу може призвести до ускладнення виконання рішення суду у майбутньому.

Позивач вважає, що без вжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову може бути істотно ускладнено ефективний захист порушених прав або інтересів, а також призведе до не можливості виконання рішення суд.

З цих підстав, прохає суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль марки JAGUAR, модель XF 2015 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

У період часу з 28.12.2025 по 09.01.2026, суддя Петунін І. В. перебував у відпустці.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши долучені до неї докази, суд приходить до висновку про відмову у її задоволенні, за наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Відповідно до ч.ч. 6, 7, 8 цієї статті - залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У відповідності до п.п. 1, 4, 5 забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить забезпечити вказаний позов шляхом накладення арешту на автомобіль марки JAGUAR, модель XF 2015 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

Разом з цим, з заяви про забезпечення позову, а також з долучених до неї на підтвердження вимог заявника копій документів суд не має змоги пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду по справі № 932/17892/25.

Зазначені у заяві відомості про ОСОБА_2 не дають підстави вважати, що саме їй належить автомобіль, враховуючи, що в наданій позивачем довідці зазначені тільки прізвище, ім`я, по батькові, інших відомостей немає, що не дозволяє переконатися в правильності визначеного заявником суб`єктного складу учасників справи, зокрема щодо відповідача.

Окрім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, з урахуванням вимог, викладених у заяві про забезпечення позову, відсутності доказів, які можуть підтвердити обґрунтованість вжиття заходу забезпечення позову, заява позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150-153, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Петунін