САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/4416/25
Провадження №2-с/726/2/26
УХВАЛА

про скасування судового наказу

08.01.2026 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Проскурняк І. Г. розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування судового наказу №726/4416/25 виданого 22.12.2025 року Садгірським районним судом м.Чернівці,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про скасування судового наказу, виданого 22.12.2025 року Садгірським районним судом м.Чернівці за заявою ТОВ «Укрвторресурси Буковина» про стягнення заборгованості за несплачені послуги 5 328,78 гривень та судового збору 242,12 гривень.

Обґрунтовують свої вимоги тим, що судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки відсутні договірні відносини між стягувачем та боржниками, та стягувач не обслуговує провулок, де проживають боржники, що підтверджується рішенням ЧМР від 11.12.2020 року №602/27 та додатком №2 до рішення та договором №2 від 18.12.2020 року.

Зазначають, що ТОВ «Укрвторресурси Буковина» не надали жодних доказів про існування письмового договору, не доводило факту укладення договору та виконання зобов`язань.

Стягувачем не надано жодних доказів надання послуг та відсутні будь які платіжні документи, які свідчать про вартість наданих послуг.

Просять суд скасувати судовий наказ від 22 грудня 2025 року, виданий Садгірським районним судом м.Чернівці про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість у сумі 5 328,78 гривень та судового збору у сумі 242, 24 гривень на користь ТОВ «Укрвторресурси Буковина».

Покласти всі судові витрати на ТОВ «Укрвторресурси Буковина».

Часиною 2 статті 171 ЦПК України визначено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Підстав для повернення заяви про скасування судового наказу немає.

Дослідивши матеріали заяви вважає, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає задоволенню, оскільки між сторонами виникає спір, щодо підстав стягнення заборгованості, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Щодо вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення на її користь понесених судових витрат, враховую таке.

Згідно із ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже саме по собі звернення стягувача з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

Таким чином, відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника у разі пред`явлення ним позову до боржника.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування витрат на оплату судового збору, сплаченого у наказному провадженні, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 171, 260, 261 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування судового наказу №726/4416/25 виданого 22.12.2025 року Садгірським районним судом м.Чернівці - задовольнити частково.

Судовий наказ від 22.12.2025 року, виданий Садгірським районним судом м. Чернівці про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість у сумі 5328,78 гривень та судового збору у сумі 242, 24 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси Буковина» скасувати.

Роз`яснити стягувачу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси - Буковина» його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

У іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І. Г. Проскурняк