Провадження №: 2/336/218/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., за участю секретаря судового засідання Уткіної Є.А., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 до виконавчого комітету Запорізької міської ради, третя особа Запорізька міська рада, про визнання права тимчасового користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2025 року позивачі ОСОБА_3 , яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , звернулися до суду із позовом до виконавчого комітету Запорізької міської ради, в якому просили визнати за багатодітною родиною, яка складається з ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , право тимчасового користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , до отримання ними постійного житла в порядку черговості за першочерговим обліком родини, яка потребує поліпшення житлових умов.

Як обґрунтування позовних вимог вказали наступне. Позивач ОСОБА_3 є багатодітною матір`ю, яка самостійно виховує та утримує дітей. У її власності є частка квартири за адресою: АДРЕСА_2 , однак в цій квартирі мешкають її родичі (співвласники) в кількості 5 осіб, тож вона не має можливості влаштуватись в ній з трьома дітьми. ОСОБА_3 перебуває на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району. Рішенням голови районної адміністрації від 12.06.2024 за № 493 її було зараховано до першочергової черги як багатодітну родину. Через скрутне матеріальне становище, позивач вимушена була шукати житло, в якій вона могла б проживати разом зі своїми дітьми: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . В селищі Леваневському Шевченківського району міста Запоріжжя вона знайшла покинуту занедбану квартиру АДРЕСА_1 . Як повідомив голова квартального комітету, в цьому приміщенні (бараку) ніхто не живе вже 18 років, колишній мешканець хворий на туберкульоз, помер, заселятись в таке приміщення бажаючих не було. До того ж, в цьому приміщенні були відсутні двері, вікна, підлога, в ньому збирались бомжі і наркомани. На початку 2022 року позивач ОСОБА_3 власними силами, за свій рахунок, провела дезінфекцію та дератизацію вищевказаної квартири, вивезла все сміття, встановила паркан, вікна, двері та відновила водо-та електропостачання, зробила ремонт та стала жити там разом з дітьми. Позивач неодноразово зверталась до органів місцевого самоврядування з проханням укласти з нею договір найму та надати можливість реалізувати своє право на житло за рахунок цього приміщення. Проте, на її заяву районною адміністрацією Запорізької міської ради по Шевченківському району їй було надано відмову, яка мотивована, що відповідно до вимог ст.ст. 42, 43 Житлового кодексу України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості та інших переваг в одержанні житла залежно від віку, кількості дітей, захворювання, складності умов проживання законодавством не передбачено. Таким чином позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2025 вказаної матеріали цивільної справи передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Приходько В.А. від 08.05.2025, було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Призначене підготовче засідання. Встановлено відповідачу строк для одання відзив на позовну заяву.

20.05.2025 від представника відповідача виконавчого комітету Запорізької міської ради Білецької Н.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позовні вимоги не визнала та вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Власником квартири АДРЕСА_1 є територіальна громада міста в особі Запорізької міської ради. Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду, виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордеру. Водночас, відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 08.09.2021 № 284/9 спірну квартиру виділено районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району на чергу учасників дій в АТО, які потребують поліпшення житлових умов. Таким чином, вищевказану квартиру було виділено на чергу учасників бойових дій в АТО ще до моменту самовільного вселення ОСОБА_3 в неї, що безпосередньо є однією з підстав відмови в її проханні. Водночас, ОСОБА_3 та другий позивач ОСОБА_6 є співвласниками трикімнатної квартири АДРЕСА_3 , що передбачає їх безперечне право на проживання у вказаній квартирі. Виконавчим комітетом Запорізької міської ради не спростовується факт перебування позивачів на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, проте, згідно з нормами чинного законодавства України громадяни, які визнані потребуючими поліпшення житлових умов, забезпечуються житловими приміщеннями за місцем свого перебування на квартирному обліку з урахуванням пільг, в порядку черговості. Родина позивачки, як багатодітна, включена до списку осіб, які користуються правом на першочергове одержання житла, де числиться під номером 904 (серед останніх). Також, позивачі не входять до тих категорій осіб, які мають право на отримання житла з фонду житла для тимчасового проживання. Серед іншого, представник відповідача вказує, що виконавчий комітет Запорізької міської ради не є належним відповідачем у справі, оскільки власником спірної квартири є територіальна громада в м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, яка в свою чергу має право володіти, користуватись та розпоряджатись вказаним майном.

28.05.2025 від позивачів надійшла відповідь на відзив, в якій вони не погодились з доводами представника відповідача, викладеними у відзиві, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Запорізьку міську раду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2025 витребувано докази з районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району.

07.08.2025, на виконання ухвали суду, районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, надала витребувані документи.

Відповідно до Розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2025 № 310, у зв`язку з тимчасовим відстороненням від здійснення правосуддя судді ОСОБА_7 на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 21.08.2025 року, було призначено повторний автоматизований розподіл вищезазначеної справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 25.08.2025 справа передана судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А. від 28.08.2025, вказану цивільну справу прийнято до свого провадження. Вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Призначене судове засідання.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов з наведених вище підстав та просили його задовольнити. Позивачка не заперечувала той факт, що у 2022 році заселилася у вищевказану квартиру з дітьми самовільно, без офіційної згоди міської ради та без правових на те підстав, через складні життєві обставини. Як на підставу заселення послалася на договір оренди вказаного житла з актом-прийому передачі від 01.05.20022, який був укладений між нею та головою вуличного комітету Савицькою Л.М.

Від позивачки ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача виконавчого комітету Запорізької міської ради Білецька Н.О. в судовому засіданні заперечувала про задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, просила відмовити в їх задоволенні. Додатково зазначила, що житлові приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються громадянам за умови, якщо таке житло є єдиним місцем проживання, а сукупний дохід недостатній для придбання або найму іншого житлового приміщення. Разом з тим позивачка ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_6 , є співвласниками іншої трикімнатної квартири, розташованої в Шевченківському районі м. Запоріжжя, проживання в цій квартирі інших родичів позивачки не дає підстав для отримання нею права тимчасового користування іншим житловим приміщенням. Крім того, укладений між позивачкою та головою вуличного комітету договір оренди квартири АДРЕСА_1 , є нікчемним та не створює юридичних наслідків, оскільки процедура вселення та укладення договорів найму регулюється житловим законодавством України, зокрема ЖК України

Представник третьої особи Запорізької міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Правом на подання пояснень третя особа не скористалася.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 є матір`ю трьох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із посвідченням серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта позивачі ОСОБА_3 і ОСОБА_6 є співвласниками 3/4 частки квартири загальною площею 72,63 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Іншими співвласниками вказаної квартири є ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Згідно довідки голови правління ОСББ «Ренесанс,99» від 03.04.2025 вих.№1-С, фактично за адресою: АДРЕСА_2 , проживають п`ять осіб: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 .

На підставі розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 12.06.2024 № 493, ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , з 12.06.2024 перебуває на квартирному обліку за місцем реєстрації для отримання державного житла, складом родини 4 особи. Вид черги першочергова (багатодітна родина), першочергова черга № 904. Дані обставини підтверджуються довідкою відділу житлово-комунального господарства та благоустрою районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району № 07-25/33 від 08.07.2025 (а.с. 13).

Також, під час розгляду справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 знаходиться в комунальній власності м. Запоріжжя, власником квартири є територіальна громада міста в особі Запорізької міської ради, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.05.2025 № 427230198, та сторонами не заперечувалося.

На обґрунтування свого позову позивач ОСОБА_3 вказує, що на початку 2022 року, через складні життєві обставини та скрутну фінансову ситуацію, вона разом з дітьми, заселилася в квартиру АДРЕСА_1 , яка на той час була покинута, занедбана, та власними зусиллями і за свій рахунок зробила там ремонт.

З метою отримання дозволу на тимчасове проживання за вищезазначеною адресою та укладення договору найму, позивач неодноразово зверталась до органів місцевого самоврядування.

Згідно відповіді Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради від 01.04.2024 № К-0640, підстави для проживання родини ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 , були відсутні через відсутність перебування на квартирному обліку. Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради про надання родині ОСОБА_3 житлового приміщення за вищезазначеною адресою не приймалось, ордер на заселення вказаної житлової площі не оформлявся.

Також, згідно відповіді Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради від 17.07.2024 № К-1257, ОСОБА_3 було повідомлено, що згідно з рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 30.08.2021 № 284/9, однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , виділена на чергу учасників бойових дій в АТО, які перебувають на квартирному обліку в районній адміністрації міської ради по Шевченківському району, та остаточне рішення щодо розподілу вказаної квартир буде прийнято районною адміністрацією міської ради по Шевченківському району.

Згідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Крім цього, згідно ст. 1 ЖК України, відповідно до Конституції України громадяни мають право на житло. Це право забезпечується розвитком і охороною житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі, яка надається в міру здійснення програми будівництва благоустроєних жител, наданням громадянам за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, а також невисокою платою за квартиру і комунальні послуги.

Згідно ст. 51 ЖК України жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих рад надаються громадянам виконавчим комітетом районної , міської, районної в місті, селищної, сільської ради.

Статтею 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Згідно п.69 Постанови Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» № 470 від 11.12.1984 року (станом на день виникнення спірних правовідносин), на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер (додаток N 7), який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

За ст. 18 ЖК України, управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.

Відповідно до ст.31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Відповідно до ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Аналізуючи наведені положення закону, підставою для визнання права користування житловим приміщенням, яке перебуває у власності територіальної громади міста, може бути договір найму житлового приміщення, укладений в письмовій формі на підставі ордера на дане житлове приміщення, виданого на ім`я наймача. Право на видачу ордера належить органу місцевого самоврядування.

Позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не подано суду доказів, які б підтверджували наявність у них ордеру на квартиру АДРЕСА_1 , чи доказів укладення договору найму такої з територіальною громадою м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Постановою КМУ від 31.03.2004 № 422 затверджено Порядок формування фондів житла для тимчасового проживання та Порядку надання і користування житловими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання.

Вказаними вище Порядками визначено: яким чином формується фонд житла для тимчасового проживання, цей порядок поширюється на громадян, які не мають або втратили постійне місце проживання, у зв`язку з чим їм надають житлові приміщення з фондів житла для тимчасового проживання.

Житлові приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються громадянам за умови, якщо таке житло є єдиним місцем проживання, а сукупний дохід недостатній для придбання або найму іншого житлового приміщення.

Під час розгляду справи позивач неодноразово посилалася на наявність в неї та дітей конституційного права на житло, та на те, позивач та її родина тривалий час проживають в спірній квартирі, витратили значні кошти на її ремонт, що ця квартира є єдиним місцем проживання і іншого житла вони не мають.

Водночас, як свідчать матеріали справи, позивачі ОСОБА_3 і ОСОБА_6 є співвласниками трикімнатної квартири АДРЕСА_3 , що передбачає їх безперечне право на проживання у вказаній квартирі.

Доводи позивачки про те, що нею було зроблено ремонт у квартирі та вона тривалий час фактично проживає з дітьми в спірному житловому приміщенні самі по собі не можуть бути єдиною підставою для визнання права користування цим житлом.

Судом було допитано свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є головою вуличного комітету № 142 Шевченківського району. До вселення ОСОБА_3 , квартира АДРЕСА_1 , знаходилась в жахливому стані, за нею ніхто не доглядав і заселятись туди ніхто не хотів. Всі сусіди, які мешкають поряд з цією квартирою не заперечують, щоб там проживала родина ОСОБА_3 , оскільки вона привела квартиру в належний вигляд, зробила там ремонт. Про те, що цю квартиру рішенням виконавчого комітету було вирішено виділити на чергу учасників бойових дій в АТО, які потребують поліпшення житлових умов, свідок нічого не знала.

Однак, надаючи оцінку показанням свідка, суд констатує, що вони не впливають на суть спору та не підтверджують наявності законних підстав для вселення і проживання позивача в спірній квартирі.

Також, судом досліджені одинадцять письмових заяв учасників бойових дій в АТО, кожному з яких, з метою поліпшення житлових умов, було запропоновано заселитись в однокімнатну квартиру АДРЕСА_5 , однак через віддаленість вказаного помешкання від міста та через відсутність транспорту, всі вони відмовились від отримання житлової площі за вказаною адресою.

Суд звертає увагу, що Рішення від 25.06.2021 «Про виділення житлової площі районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району на чергу учасників бойових дій в АТО, які потребують поліпшення житлових умов» станом на дату розгляду справи є чинним, та не встановлює гранічного терміну дії.

Крім того, мотивуючи, свої позовні вимоги, ОСОБА_3 посилалася на статус багатодітної родини та перебування її разом з дітьми на квартирному обліку, яка така родина, що потребує поліпшення житлових умов, вид черги першочергова.

Проте, згідно з нормами чинного законодавства України, громадяни, які визнані потребуючими поліпшення житлових умов, забезпечуються житловими приміщеннями за місцем свого перебування на квартирному обліку з урахуванням пільг, в порядку черговості.

Черговість надання житла громадянам визначається датою зарахування їх на квартирний облік (внесення до пільгового списку) і інших переваг залежно від складності умов проживання, віку, кількості дітей, тощо законодавством не передбачено.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 перебуває на першочерговому квартирному обліку з 12.06.2024 за № 904 (розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 12.06.2024 № 493).

Таким чином, судом не встановлено підстав для визнання за позивачами права користування квартирою АДРЕСА_1 , а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволені позову відмовлено у повному обсязі, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 76-82, 141, 247, 258, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач: виконавчий комітет Запорізької міської ради, , юридична адреса: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 206.

Третя особа: Запорізька міська рада, , юридична адреса: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 206.

Повний текст рішення суду складено 03 лютого 2026 року.

Суддя Юлія ГАЛУЩЕНКО