Дата документу 26.01.2026
Справа № 334/8814/25
Провадження № 2/334/514/26
26 січня 2026 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Енергодарської міської військової адміністрації Василівського району Запорізької області про визнання права власності,
представник позивачів адвокат Шевченко Л.О. звернулась до суду з позовом до Енергодарської міської військової адміністрації Василівського району Запорізької області, в якому просить визнати за позивачами право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49,1 кв.м., у тому числі жилої 27,6 кв. м.
Позов обґрунтовує тим, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживають за адресою: АДРЕСА_3 , є внутрішньо переміщеними особами. Позивач ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 є тимчасово окупованим містом з 04.03.2022 Російською Федерацією. 06.04.1998 Відокремленим підрозділом Запорізької АЕС Національної атомної енергогенеруючої компанії «Енергоатом», відповідно до розпорядження від 05.03.1998 за № 4408, було видано Свідоцтво про право власності на житло за № НОМЕР_1 . Свідоцтво про право власності на житло було зареєстроване в Енергодарському бюро технічної інвентаризації 13.05.1998, запис у реєстровій книзі № 1рн14. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 06.04.1998 квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . На підставі Свідоцтва про право власності на житло було видано технічний паспорт на квартиру. Для реєстрації права власності на квартиру позивачем до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради Кіровоградської області, була подана заява від 20.02.2025 за реєстраційним номером 65352772. Державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради Кіровоградської області встановив наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій, а саме: після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав. 26.03.2025 державним реєстратором направлено запит до Енергодарської міської військової адміністрації № 440/13 щодо надання відомостей про наявність (відсутність) реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , на який отримано відповідь, а саме: у м. Енергодарі Запорізької області до 01.01.2013 державна реєстрація права власності та права користування (сервітуту) на об`єкти нерухомого майна проводилась КП «ЕНЕРГОДАРСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» Енергодарської міської ради і на теперішній час територія Енергодарської міської територіальної громади є тимчасово окупованою Російською Федерацією. Адміністративна будівля вказаного комунального підприємства, де зберігались оригінали документів, створені в результаті діяльності підприємства, також захоплена окупантами. У Енергодарської міської військової адміністрації та органів місцевого самоврядування м. Енергодара відсутній доступ до інформації, яка знаходилася у КП «ЕНЕРГОДАРСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» Енергодарської міської ради. У працівників виконавчого комітету Енергодарської міської ради відсутній доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно через обмежувальні заходи з боку ДП «НАЦІОНАЛЬНІ ІНФОРМАЦІЙНІ СИСТЕМИ». Таким чином, виконавчий комітет Енергодарської міської ради позбавлений можливості надати запитувану інформацію, а також, не може направити на запит від 26.03.2025 № 440/13 на розгляд до КП «ЕНЕРГОДАРСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» ЕМР. До моменту тимчасової окупації м. Енергодар Запорізької області, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно мешкали та були зареєстровані в квартирі. Отже, через обставини, які виникли не з вини позивачів через збройну агресію Російської Федерації в Україні неможливо отримати від БТІ запитувану інформацію, позивачі фактично позбавлені можливості підтвердити своє право власності та зареєструвати його в порядку, встановленому чинним законодавством. Крім того зазначене рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій унеможливлює отримання в майбутньому позивачами компенсації для відновлення своєї квартири, а також позбавляє іншим чином можливості розпоряджатися своїм майном. Зважаючи на те, що право власності позивачами набувалося до введення в дію Державного реєстру речових прав, реєстру прав власності на нерухоме майно, воно не зареєстровано в цих реєстрах, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухоме майна щодо об`єкта нерухомого майна, № 446432881 від 06.10.2025. Квартира АДРЕСА_1 була приватизована ОСОБА_1 та членами її родини, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 06 квітня 1998 року. На час отримання свідоцтва на право власності на житло законодавство не пов`язувало виникнення права власності на житло з його реєстрацією, а передбачало тільки реєстрацію самого свідоцтва в органах приватизації, що було здійснено, так як про це зазначено по тексту свідоцтва. На даний час, з огляду на положення статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на підставі свідоцтва на право власності на житло в процесі приватизації не зареєстроване в Державному реєстрі прав, бо державна реєстрація речового права на нерухоме майно на той час не проводилася, а зараз її провести не можливо, оскільки надані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, територія м. Енергодар окупована, КП «ЕНЕРГОДАРСЬКЕ БТІ» ЕМР не здійснює свої повноваження.
Відповідач відзив на позов не подав.
Ухвалою про відкриття провадження у справі від 22.10.2025 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у загальному провадженні, призначено підготовче засідання. Ухвалою про призначення судового розгляду від 18.12.2025 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.
Позивачі та їх представник адвокат Шевченко Л.О. в судове засідання не з`явилися. Представник позивачів подала заяву про розгляд справи без їх участі. Позов підтримала. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не подав.
Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05 березня 1998 року, виданого ОП ЗАЕС НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ», на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 . На зворотному боці вказаної копії свідоцтва міститься реєстраційний напис, згідно з яким вказана квартира зареєстрована в Енергодарському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , здійснено запис в реєстрову книгу № 1рн14.
Позивачами надана копія технічного паспорту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 від 1998 року.
Відповідно до листа виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області № 02-32/0947 від 09.09.2025, у м. Енергодарі Запорізької області до 01.01.2013 державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об`єкти нерухомого майна проводилась комунальним підприємством «Енергодарське бюро технічної інвентаризації» Енергодарської міської ради. З 04.03.2022 і на теперішній час територія Енергодарської міської територіальної громади є тимчасово окупованою російською федерацією відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 «Про затвердження Переліку територій, па яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією». Адміністративна будівля вказаного комунального підприємства, де зберігались оригінали документів, створені в результаті діяльності підприємства, також захоплена окупантами. В Енергодарської міської військової адміністрації та органів місцевого самоврядування м. Енергодара, на жаль, відсутній доступ до інформації, яка знаходилася у комунального підприємства «Енергодарське бюро технічної інвентаризації» Енергодарської міської ради.У працівників виконавчого комітету Енергодарської міської ради відсутній доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Реєстру прав власності на нерухоме майно) через обмежувальні заході з боку ДП «Національні інформаційні системи».Таким чином, виконавчий комітет Енергодарської міської ради позбавлені можливості надати запитувану інформацію, а також не може направити адвокатський запит від 08.09.2025 №67 на розгляд до КП «Енергодарське бюро технічної інвентаризації» ЕМР.
Згідно з інформаційною довідкою з ДРРП від 06.10.2025 № 446432881 відсутня інформація щодо власників квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Частиною першою статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
З приписів статті 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Тобто передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
Судом встановлено, що позивачі мають свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05.03.1998. Реєстрація права власності відбулася в Енергодарському бюро технічної інвентаризації, відповідно до чинного на час реєстрації законодавства, та відповідно відсутня інформація в Державному реєстрі речових на нерухоме майно, який станом на день реєстрації прав не існував.
Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2015 року у справі №6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, утому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.
Позивачами право власності набуте у 1998 році. Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05.03.1998 з відповідним реєстраційним написом Енергодарського бюро технічної інвентаризації, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації квартири. Також, відомості у вказаному документі підтверджуються технічним паспортом на квартиру.
Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачами було доведено їх право власності на спірну квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такі відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивачів на спірну квартиру в БТІ з тимчасово окупованої території (м. Енергодар Запорізької області) на теперішній час неможливо, позивачі не можуть розпоряджатися своїм майном, що порушує їх право власності.
За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання за позивачами ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49,1 кв.м., у тому числі жилої 27,6 кв. м.
Керуючись статтями 3, 4, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
позов задовольнити повністю.
Визнання за позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49,1 кв.м., у тому числі жилої 27,6 кв. м.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Реквізити учасників справи:

позивачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: зареєстроване АДРЕСА_2 , фактичне АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: зареєстроване АДРЕСА_2 , фактичне АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ,

відповідач Енергодарська міська військова адміністрація Василівського району Запорізької області, місцезнаходження: просп. Соборний, буд. 164, м. Запоріжжя, .

Суддя М.В. Фетісов