1Справа № 335/944/26 2/335/1290/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Новасардова І.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2026 року до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами у розмірі 53 533,16 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 662,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до наступних висновків.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позовні вимоги позивача складаються з декількох вимог, зокрема, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за двома різними договорами, які були укладені між ОСОБА_1 і двома Товариствами:

1)за кредитним договором № 75224786 від 17.06.2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , у розмірі 21 305,94 грн.;

2)за кредитним договором № 2691946 від 10.07.2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 у розмірі 32 227,22 грн.

Так, відповідно до пункту 2) частини 4 статті 185 ЦПК України, позовна заява повертається у випадку, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Згідно частини 1 статті 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Тобто, об`єднані в одне провадження можуть бути декілька позовних вимог, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших, тобто є похідними.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються пов`язаністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же підстав або доказів.

Метою об`єднання позовних вимог є можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання непов`язаних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги. Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому, об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Під вимогою розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача стосовно предмету спору. Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач обґрунтовує свої вимоги наявністю у відповідача ОСОБА_1 сукупного боргу перед ним за двома різними договорами, укладеними між різними товариствами, визначивши ціну позову у розмірі 53 533,16 грн.

В той же час, із змісту позовних вимог вбачається, що заявлені вимоги позивач обґрунтовує різними доказами, різними розрахунками заборгованості у двох різних договорах. Заявлені вимоги також не є похідними одна від одної. Отже, позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, визначені статтею 188 ЦПК України, оскільки такі позовні вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, такі вимоги не є основними та похідними, вимоги заявлені з різних підстав.

За поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню окремі спори з різними предметами спору щодо стягнення заборгованості за різними договорами, вказані вимоги не є однорідними та такими, які нерозривно пов`язані між собою.

При цьому, кожна кредитна операція (операція позики) є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, договори факторингу тощо).

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.02.2019 у справі № 910/11811/18, від 25.07.2019 у справі № 916/2733/18 та від 16.10.2020 у справі № 910/7186/19.

Під час розгляду справи суд має надати оцінку умовам кожного з укладених договорів та правовій природі кожного з них, а також встановити обставини щодо виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, обставин укладення договорів, дотримання їх умов сторонами, а також правомірність заявлених до стягнення сум, суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру з визначенням та дослідженням різного кола доказів, пов`язаних зі встановленням обставин, на які посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги. Відтак, заявлені вимоги не можуть бути об`єднані в одне провадження та сумісний їх розгляд є неможливим.

Крім того, не встановлено наявності підстав для застосування положень статті 188 ЦПК України щодо роз`єднання позовних вимог, оскільки роз`єднаними можуть бути вимоги, які за правилами ч. 1 ст. 188 ЦПК України можуть бути об`єднаними. Позивач з власної ініціативи об`єднав позовні вимоги без дотримання правил об`єднання позовних вимог.

З огляду на викладене та враховуючи те, що позовна заява подана з порушенням правила об`єднання вимог, суддя повертає позовну заяву відповідно до п. 2) ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

За змістом частини 7 статті 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Аналізуючи вищезазначене, слід прийти до висновку, що повернення позовної заяви відповідно до п. 2) ч. 4 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Звернути увагу представника позивача, що оскільки позовна заява була подана з використанням підсистеми ЄСІТС - Електронний суд, в його електронний кабінет буде надіслана лише дана ухвала.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 185, 187, 188, 352-354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами, повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя І.В. Новасардова