Провадження № 2/748/484/26
Єдиний унікальний № 359/7243/25
У Х В А Л А

03 лютого 2026 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Базарної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 20 квітня 2018 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що зроблений відповідний актовий запис № 446, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2025 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направлено до Чернігівського районного суду Чернігівської області для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2025 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

07 січня 2026 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Якуба Г.О. через систему «Електронний суд» звернулась до суду із заявою про надання строку для примирення. Згідно даної заяви відповідач зацікавлений у збереженні сім`ї, вважає можливим досягнення порозуміння між сторонами та просить надати строк для примирення тривалістю 6 (шість) місяців.

19 січня 2026 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Охрімчук Т.В. через електронну пошту суду надала заперечення на заяву про надання строку на примирення. Заперечення обґрунтовані тим, що у подружжя відсутні спільні інтереси, відсутнє взаєморозуміння, майже рік сторони живть окремо в різних містах, в зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні заяви про надання строку на примирення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя».

Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

При цьому, надання судом строку для примирення подружжя не суперечить моральним засадам суспільства, не є примушуванням сторін до спільного проживання, втручанням у їх приватне життя, порушенням норм моралі, конституційних прав позивача та принципу добровільності шлюбу.

Системний аналіз наведених положень матеріального та процесуального права дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 20 квітня 2018 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що зроблений відповідний актовий запис № 446.

Від цього шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням зазначених у позовній заяві причин для розірвання шлюбу, обгрунтованості заперечень позивача щодо примирення, тривалості існування шлюбу, наміру відповідача зберегти сім`ю, наявності двох малолітніх дітей, суд вважає за необхідне надати сторонам у справі строк для примирення.

Зі змісту заперечення вбачається, що позивач фактично не погоджується з наданням строку для примирення та наполягає на розірванні шлюбу.

При прийнятті процесуальних рішень і застосуванні будь-яких процесуальних норм суд має керуватись у першу чергу основним завданням цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту прав та інтересів особи.

Враховуючи наведені обставини справи та положення законодавства, взявши до уваги інтереси як позивача, так і відповідача, суд вважає, що строк на примирення подружжя тривалістю два місяці є достатнім та розумним для вирішення питання щодо можливості збереження шлюбу сторін, та, з огляду на обставини справи, є таким, що не порушує прав обох з подружжя.

Пунктом 4 частини 1 статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Суд, вирішуючи питання про надання сторонам строку для примирення та зупиняючи при цьому провадження у даній цивільній справі до закінчення строку для примирення, виходить із приписів зазначених норм права, які регламентують дані правовідносини.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Беручи до уваги те, що відповідач скористався своїм правом та подав клопотання, у якому просить надати сторонам строк на примирення, в обов`язок cуду входить вжиття заходів для примирення подружжя, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а провадження у справі зупиненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 111, 112 СК України, ч. 7 ст. 240, п. 4 ч. 1 ст. 251, ст. 253 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Якуби Галини Олександрівни про надання строку для примирення задовольнити частково.

Надати сторонам у справі строк для примирення на два місяці, у зв`язку з чим провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - зупинити.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст. 354 ЦПК України.

Суддя Л.В. Хоменко