Провадження № 2/522/3213/26
УХВАЛА

21 січня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Запольської А.М.,

сторони в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» адвоката Бурдюг Тетяни Вікторівни про передачу на розгляд іншому суду справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Публічного акціонерного товариства «Фінбанк», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2025 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» та ПАТ «Фінбанк», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги.

27.11.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

12.12.2025 до суду від представника відповідача ПАТ «Платинум Банк» надійшов відзив на позовну заяву.

18.12.2025 до суду від представника відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про витребування доказів.

16.01.2026 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

16.01.2026 до суду від представника позивача надійшло заперечення щодо розгляду клопотання ТОВ «Вердикт Капітал» про витребування доказів від 25.12.2025.

20.01.2026 ухвалою суду задоволено заяву представника ТОВ «Вердикт Капітал» адвоката Бурдюг Т.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

20.01.2026 до суду від представника відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» надійшло клопотання про передачу справи на розгляд іншому суду.

Розглянувши клопотання про передачу справи на розгляд іншому суду, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача (п. 15 ст. 28 ЦПК України).

Відкриваючи провадження у даній справі суд виходив з того, що згідно відповіді № 2051188 від 26.11.2025 з Єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням ПАТ «Фінбанк» є: Україна, 65032, Одеська обл., місто Одеса, проспект Шевченка, буд. 4А, що територіально знаходиться у Приморському районі м. Одеси. Водночас судом встановлено, що юридичну особу припинено.

Інший відповідач ПАТ «Платинум Банк» згідно відповіді № 2045933 від 25.11.2025 знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, та перебуває в стані припинення.

Місцезнаходженням відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5-Б. Товариство перебуває в стані припинення.

Разом з тим з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.07.2024 було відкрити провадження у справі № 910/6826/24 про банкрутство ТОВ «Вердикт Капітал».

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Водночас, п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Згідно ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

У ч. 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з питань банкрутства зазначено установити, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, порушення провадження у справі про банкрутство боржника обумовлює особливість вирішення таких спорів і полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються по суті саме у межах справи про банкрутство.

Дана позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 19.06.2018 у справі № 908/4057/14 та Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц (провадження №14-404цс19), де зокрема зазначено і те, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що цивільну справу № 522/24799/25-Е слід передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва, оскільки відносно відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» відкрито провадження у справі про банкрутство, а згідно ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спору про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Керуючись ст.ст. 31, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» адвоката Бурдюг Тетяни Вікторівни про передачу на розгляд іншому суду справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Публічного акціонерного товариства «Фінбанк», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги задовольнити.

Справу № 522/24799/25-Е за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Публічного акціонерного товариства «Фінбанк», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва (01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 44В) на розгляді якого перебуває справа № 910/6826/24 про банкрутство ТОВ «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5б).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

У зв`язку з тривалим аварійним відключенням світла, повний текст ухвали складено 28.01.2026.

Суддя І.А. Павлик