Справа № 307/4757/25
Провадження № 2-о/307/110/25
У х в а л а

02 лютого 2026 року м.Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Чопик В.В. вивчивши матеріали клопотання ОСОБА_1 де заінтересована особа: Орган опіки та піклування Тересвянської селищної ради, про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тячівського районного суду із клопотанням, де заінтересована особа: Орган опіки та піклування Тересвянської селищної ради, про продовження строку дії рішення Тячівського районного суду від 04.01.2024 у справі 307/3049/23.

Ухвалою суду від 08 грудня 2025 року вказане клопотання було залишено без руху, де суд вказав, що заявнику необхідно додати до матеріалів справи висновок судово-психіатричної експертизи.

З поданого до суду клопотання про усунення недоліків вбачається, що заявником отримано вище вказану ухвалу від 08.12.2025, однак, висновку судово-психіатричної експертизи щодо визначення психічного стану ОСОБА_2 суду не надано.

Суддя звертає увагу заявника на ті обставини, що заява про визнання фізичної особи недієздатною, порядок подання і вимоги до якої врегульовані ст. ст. 295-297 ЦПК України, не є тотожною клопотанню про продовження строку дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною, порядок подання і вимоги до якого врегульовані ч.ч. 6-9 ст. 300 ЦПК України, оскільки ЦПК України прямо передбачені відмінні одна від одної вимоги до кожної із вказаних заяв, а також відмінні одні від одних обов`язки заявника при поданні вказаних заяв до суду.

Згідно ч. 7 ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи (ч. 8 ст. 300 ЦПК України).

У порушення ч. 8 ст. 300 ЦПК України до заяви про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не було додано висновку судово-психіатричної експертизи, який би підтверджував той факт, що ОСОБА_3 продовжує хворіти хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно приписів ч. 9 ст. 300 ЦПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Таким чином, суддя зазначає, що клопотання заявника про призначення судово-психіатричної експертизи на підтвердження продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, не може бути предметом розгляду під час вирішення питання прийняття до розгляду чи під час розгляду по суті клопотання про продовження строку дії рішення суду, оскільки чинним законодавством прямо передбачено обов`язок заявника подати такий висновок разом із цим клопотанням (ч. 8 ст. 300 ЦПК України).

Оскільки ЦПК України визначені короткі строки розгляду вказаного клопотання та покладено на суд обов`язок провести розгляд такого до закінчення строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, а тому, задля забезпечення дотримання судом строків розгляду справи, законодавцем визначені імперативні норми ч. 8 ст. 300 ЦПК України, які зобов`язують заявника до клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною надати суду висновок судово-психіатричної експертизи, який підтверджує обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Таким чином, заявником недоліки заяви, що викладені в ухвалі суду від 08 грудня 2025 року не усунено.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Позивач (в даному випадку заявник) має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що повернення клопотання відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, позаяк після усунення вказаних недоліків заявник має право повторно звернутися до суду із вказаним клопотанням, суддя вважає за необхідне клопотання визнати неподаним та повернути клопотання ОСОБА_1 де заінтересована особа: Орган опіки та піклування Тересвянської селищної ради, про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, у зв`язку з не усуненням недоліків та роз`яснити, що повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню із таким до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 300, 353, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 де заінтересована особа: Орган опіки та піклування Тересвянської селищної ради, про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна - вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню із клопотанням до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 15-денний строк з дня проголошення (складання).

Головуючий: В.В. Чопик