Справа № 185/7685/25
Провадження № 2/185/764/26
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 січня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 571424399 від 15 березня 2021 року у розмірі 27 045 грн 25 коп.

25 липня 2025 року надійшла уточнена позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 571424399 від 15 березня 2021 року у загальному розмірі 27 045 грн 25 коп, у тому числі: тіло кредиту 8250 грн, відсотки 18 795 грн 25 коп.

Відповідач не має зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками надсилалися відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою реєстрації згідно ЄДДР, поштове відправлення повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Іншої адреси проживання відповідача суду не повідомлено.

Тому згідно з положеннями пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, відповідач вважається належно повідомленим про розгляд справи. Відзиву на позов не надійшло, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як визначено статтями 11-12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

З матеріалів справи видно, що 15 березня 2021 року позичальник ОСОБА_1 уклала з кредитодавцем ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір № 571424399 в електронній формі з використанням електронного підпису, стовореного за допомогою одноразового ідентифікатора.

Згідно з презумпцією правомірності правочину, що визначена статтею 204 ЦК України, зазначений кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним.

За умовами договору позичальник отримала кредит на суму 8250 грн строком на 30 днів (дисконтний період), протягом якого зобов`язалася сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 1,65 відсотки від суми кредиту. У разі невиконання зобов`язань позичальника щодо повернення кредиту строк повернення кредиту відкладається, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Проценти за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду становлять 2,30 відсотки в день від суми кредиту.

Зарахування кредитних коштів на картку позичальника підтверджується випискою з карткового рахунку, наданою АТ КБ «ПриватБанк».

Первісним кредитором було відступлено право вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «Таліон плюс» відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього).

05 серпня 2020 року мід ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого неодноразово продовжувався, предметом цього договору є зокрема право вимоги за кредитним договором № 571424399 від 15 березня 2021 року.

04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт капітал» уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 571424399 від 15 березня 2021 року.

Як визначено статтею 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17, для підтвердження факту відступлення права вимоги заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Проте до позовної заяви не додано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу, укладеним між первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс», а саме відсутня належним чином завірена копія первинного платіжного документу (платіжної інструкції).

Акт звірки взаємних розрахунків між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» від 31 грудня 2021 року, підписаний сторонами договору факторингу № 28/1118-01, яким сторони підтверджують здійснення оплати за відступлення прав вимоги за зазначеним договором, не є первинним документом, який є підставою для бухгалтерського обліку господарської операції відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Тому цей акт не є належним доказом здійснення господарської операції - оплати за договором факторингу № 28/1118-01.

Таким чином згідно наведеного висновку Верховного Суду, позивачем не надано всіх належних доказів набуття ним права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 571424399 від 15 березня 2021 року.

Тому позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» не обґрунтовані належним чином і задоволенню не підлягають.

За змістом статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають судові витрати по справі слід покласти на позивача,

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

-Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал», 01024 місто Київ, вулиця Рогнідинська, будинок 4-А, офіс 10, ,

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя У.М. Болдирєва