Справа № 747/22/26
Провадження№ 2/747/75/26
У Х В А Л А

29.01.2026 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою від 15 січня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 29 січня 2026 року, про що учасники справи повідомлені належним чином.

В судове засідання позивачка не з`явилась, в позовній заяві просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить надати термін на примирення на 3 місяці. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши клопотання відповідача, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У відповідності до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: «проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Як зазначено п. 10 даної Постанови, передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При призначенні строку на примирення суд враховує думку сторін, конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на примиренні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

У відповідності до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, зокрема, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу - до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

У поданій заяві відповідач ОСОБА_2 просить надати строк для примирення на 3 місяці, у позовній заяві позивачка зазначає, що на примирення вона не згодна. Заперечення позивачки проти примирення не може бути перешкодою для його встановлення, оскільки відповідач бажає примиритися і він має право прийняти міри для примирення, а суд зобов`язаний встановити строк для цього незалежно від бажання позивачки, оскільки таке примирення не суперечить моральним засадам суспільства, тому з метою збереження сім`ї, суд вважає за необхідне клопотання відповідача задовольнити частково та надати сторонам строк для примирення терміном на три місяці, що буде достатнім та дозволить їм визначитися з приводу збереження чи зруйнування сім`ї.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 240, 251, 259-261 ЦПК України, ст. 111 Сімейного кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Надати сторонам по справі строк на примирення терміном три місяці.

Зупинити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Л.В.Тіщенко