УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м.Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Доновської А.В., представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Тульчевського О.В., заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Міністерсва юстиції України Коваленко Вікторія Вікторівна, Запорізька міська рада, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила суд встановити факт того, що заявниця постійно проживала разом із чоловіком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2025 року було відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку окремого провадження, витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коваленко Вікторії Вікторівни засвідчену належним чином копію спадкової справи, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17.11.2025 від приватного нотаріуса Коваленко В.В. до суду надійшла копія спадкової справи №32/2025 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

З наданої приватним нотаріусом копії спадкової справи №32/2025 судом було встановлено, що з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 зверулась ОСОБА_1 , інші особи з відповідною заявою до приватного нотаріуса не зверталися та на момент смерті не були зареєстровані з померлою.

З урахуванням зазначеного, ухвалою суду від 23 грудня 2025 року до участі у справі у якості зацікавленої особи було залучено Запорізьку міську раду.

06 січня 2026 року через систему «Електронний суд» до суду надійшли письмові пояснення представника Запорізької міської ради у яких ознайомивши із вимогами заяви ОСОБА_1 зазначає, що обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних, міських рад за місцем проживання спадкодавця.

В матеріалах справи наявний лист роз`яснення приватного нотаріуса Коваленко В.В. від 13.10.2025 року № 167/02-14 щодо оформлення спадщини ОСОБА_1 , яким відмовлено заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Запорізька міська рада вважає, що заявницею пропущено строк для прийняття спадщини у зв`язку із чим приватним нотаріусом правомірно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Разом з цим, заявниця не просить поновити строк для прийняття спадщини, а звертається до суду з вимогою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем разом на час відкриття спадщини. При цьому заявницею не надано жодних належних, достовірних, допустимих доказів факту спільного проживання на момент смерті зі спадкодавцем, у зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

У судовому засіданні судом оголошено зміст письмових пояснень представника Запорізької міської ради та роз`яснено зміст положення ч.4 ст.315 ЦПК України.

Представник заявниці - адвокат Тульчевський О.В. у судовому засіданні вимоги заяви підтримав, зазначив, що не вбачає спору про право, а тому заява підлягає розгляду за правилами окремого провадження.

Заінтересована особа ОСОБА_2 підтримав позицію представника заявниці.

Заінтересована особа приватний нотаріус ЗМНО Коваленко В.В., будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву у якій просила розгляд справи провести за її відсутності.

Представник заінтересованої особи ЗМР належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилась у письмових поясненнях зазначила, що просить суд розглянути подану заяву за її відсутності.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту постійного проживання заявниці з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , необхідно для подальшого прийняття останньою спадщини після померлого.

Водночас Запорізькою міською радою подано письмові пояснення у яких представник заінтересованої особи зауважує, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_4 та її чоловік були зареєстровані за різними адресами, отже відсутній факт прийняття нею спадщини на день смерті спадкодавця. Водночас, заявницею пропущено строк для прийняття спадщини за законом, а відтак вважає, що приватним нотаріусом правомірно відмовлено заявниці у виді свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 .

З наданої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В. на виконання ухвали суду від 30.10.2025 року копії спадкової справи №32/2025 заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 вбачається, 02.10.2025 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом згідно ст.1261 Цивільного кодексу України.

Інші спадкоємці відсутні.

Листом приватного нотаріуса ЗМНО Коваленко В.В. від 13.10.2025 року №167/02-14 ОСОБА_1 роз`яснено, що враховуючи те, що згідно інформації Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 03.10.2025 №06.4-06/02/25797, отриманої на запит нотаріуса, місце проживання ОСОБА_3 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 в період з 22.11.2001 по 29.12.2022 року, у зв`язку із чим відсутній факт прийняття спадщини на день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

З урахуванням встановлених обставин справи та враховуючи наведені норми закону вбачається, що Запорізькою міською радою оспорюється право заявниці на отримання свідоцтва на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю належних, достовірних, допустимих доказів факту її спільного проживання на момент смерті зі спадкодавцем, тобто вбачається, що існує спір про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде повідомлено про існування спору про право або суд сам зробить висновок, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов із зазначеними вимогами на загальних підставах в порядку позовного провадження.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи те, що судом встановлено, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду та роз`яснити заявниці право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 258-261, 315, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Міністерсва юстиції України Коваленко Вікторія Вікторівна, Запорізька міська рада, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право на звернення до суду із зазначеними вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 29 січня 2026 року.

Суддя: А.Б. Алєксєєнко