Номер провадження: 22-ц/813/78/26
Справа № 522/4316/21
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Комлевої О.С.,

за участю секретаря Козлової В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у відсутність учасників справи, заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією багатоквартирного будинку, шляхом зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2021 року, повний текст якого складено 08 листопада 2021 року та ухваленого під головуванням судді Свяченої Ю.Б.,

встановив:

15.03.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (далі Приморська РА ОМР), про усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією багатоквартирного будинку, шляхом зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.11.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені.

Зобов`язано ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні прибудинковою територією багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом здійснення демонтажу огорожі (металевого паркану) за власний рахунок (т.1, а.с.66-73).

Не погодившись із рішенням суду від 01.11.2021 року, ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , подав на нього апеляційну скаргу (т.1, а.с.76-79).

Разом з тим, під час розгляду справи, апелянт ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, а.с.124).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.09.2023 року провадження у справі було зупинено (т.1, а.с.126-128) та ухвалою суду від 20.11.2024 року провадження у справі було поновлено (т.1, а.с.135-136).

У зв`язку із відрахуванням судді Дришлюка А.І. зі штату Одеського апеляційного суду у зв`язку з припиненням повноважень судді, відповідно до наказу голови Одеського апеляційного суду № 66-щс від 11.04.2025 року, з урахуванням п. 3.9 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених зборами суддів Одеського апеляційного суду 28.03.2025 року (зі змінами), протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2025 року було визначено інший склад суду: головуючий суддя Сегеда С.М., судді: Громік Р.Д., Драгомерецький М.М. (т.1, а.с.142).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.07.2025 року в якості правонаступника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було залучено його правонаступника ОСОБА_2 (т.1, а.с.226-227).

В подальшому протоколом автоматизованого розподілу між суддями суддя Драгомерецький М.М. був замінений на суддю Комлеву О.С. (т.1, а.с.244).

Разом з тим, 27.01.2026 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшла спільна заява позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка є правонаступником відповідача ОСОБА_3 , про затвердження мирової угоди (т.2, а.с.9-12), що укладена на наступних умовах:

Позивач ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог щодо усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , здійснити демонтаж огорожі (металевого паркану) за рахунок відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 сплачує ОСОБА_1 компенсацію за завдані їй моральні збитки, отримані позивачем під час розгляду вказаної справи у розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень після набрання чинності ухвалою Одеського апеляційного суду про затвердження мирової угоди, але не пізніше трьох календарних днів.

Підтвердженням передачі коштів, передбачених п. 2 вказаної мирової угоди, слугує розписка, написана власноруч ОСОБА_1 , яка передається нею ОСОБА_2 одночасно з отриманням грошових коштів.

Сторони підтверджують, що дана мирова угода відповідає дійсним намірам сторін, укладається сторонами у відповідності зі справжньою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску та на вигідних для сторін умовах і не є результатом впливу тяжких обставин. Мирова угода укладається без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, сторони однаково розуміють значення, умови мирової угоди, її природу і правові наслідки, бажають настання саме тих правових наслідків, що створюються даною мировою угодою, а також підтверджують, що даною мировою угодою визначені всі істотні умови, про що свідчать особисті підписи сторін у даній мировій угоді.

Сторони засвідчують, що після виконання мирової угоди вони не будуть мати між собою будь-яких неврегульованих питань та претензій щодо предмету спору.

Сторони даної мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї мирової угоди.

Уся інформація, викладена в цій мировій угоді, сприймається сторонами як повною мірою достовірна. Кожна сторона окремо несе повну відповідальність за недостовірність інформації, яка зазначена в цій мировій угоді.

Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі і держави, а наслідки затвердження мирової угоди судом, що передбачені статтею 207 ЦПК України, їм роз`яснені і зрозумілі.

Сторони підтверджують, що ця мирова угода відповідає їх дійсним намірам, не є фіктивною та удаваною.

Судові витрати, понесені сторонами в даній цивільній справі, покладаються на ту сторону, яка їх фактично понесла.

Сторони визнають, що постановлена ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом щодо зобов`язань сторін, передбачених цією мировою угодою. Сторони підтверджують, що дана мирова угода укладена добровільно та вони розуміють, що в разі її невиконання у добровільному порядку вона підлягає примусовому виконанню.

Наслідки укладеної мирової угоди, передбачені статтями 142, 207, 208,255,256 ЦПК України, сторонам відомі та зрозумілі.

Мирова угода підписана у трьох примірниках, підлягає затвердженню Одеським апеляційним судом, набирає чинності з моменту набрання законної сили ухвали про її затвердження та є підставою для визнання нечинним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01.11.2021 року та закриття провадження по справі №522/4316/21.

Ця мирова угода набирає чинності з дати затвердження її судом.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору, що мирова угода не порушує права чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь якій стадії судового процесу.

Згідно ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам ст.ст. 206, 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до норм ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а інша особа має право визнати позов, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії.

Зважаючи на те, що учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди підлягає задоволенню, а провадження у даній цивільній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 207, 208, п.5 ч.1 ст. 255, ст. 373, п.3 ч.1 ст. 374, ст.ст. 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на наступних умовах:

Позивач ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог щодо усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , здійснити демонтаж огорожі (металевого паркану) за рахунок відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 сплачує ОСОБА_1 компенсацію за завдані їй моральні збитки, отримані позивачем під час розгляду вказаної справи у розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень після набрання чинності ухвалою Одеського апеляційного суду про затвердження мирової угоди, але не пізніше трьох календарних днів.

Підтвердженням передачі коштів, передбачених п. 2 вказаної мирової угоди, слугує розписка, написана власноруч ОСОБА_1 , яка передається нею ОСОБА_2 одночасно з отриманням грошових коштів.

Сторони підтверджують, що дана мирова угода відповідає дійсним намірам сторін, укладається сторонами у відповідності зі справжньою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску та на вигідних для сторін умовах і не є результатом впливу тяжких обставин. Мирова угода укладається без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, сторони однаково розуміють значення, умови мирової угоди, її природу і правові наслідки, бажають настання саме тих правових наслідків, що створюються даною мировою угодою, а також підтверджують, що даною мировою угодою визначені всі істотні умови, про що свідчать особисті підписи сторін у даній мировій угоді.

Сторони засвідчують, що після виконання мирової угоди вони не будуть мати між собою будь-яких неврегульованих питань та претензій щодо предмету спору.

Сторони даної мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї мирової угоди.

Уся інформація, викладена в цій мировій угоді, сприймається сторонами як повного мірою достовірна. Кожна сторона окремо несе повну відповідальність за недостовірність інформації, яка зазначена в цій мировій угоді.

Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі і держави, а наслідки затвердження мирової угоди судом, що передбачені статтею 207 ЦПК України, їм роз`яснені і зрозумілі.

Сторони підтверджують, що ця мирова угода відповідає їх дійсним намірам, не є фіктивною та удаваною.

Судові витрати, понесені сторонами в даній цивільній справі, покладаються на ту сторону, яка їх фактично понесла.

Сторони визнають, що постановлена ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом щодо зобов`язань сторін, передбачених цією мировою угодою. Сторони підтверджують, що дана мирова угода укладена добровільно та вони розуміють, що в разі її невиконання у добровільному порядку вона підлягає примусовому виконанню.

Наслідки укладеної мирової угоди, передбачені статтями 142, 207, 208, 255, 256 ЦПК України, сторонам відомі та зрозумілі.

Мирова угода підписана у трьох примірниках, підлягає затвердженню Одеським апеляційним судом, набирає чинності з моменту набрання законної сили його ухвали про її затвердження та є підставою для визнання нечинним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2021 року та закриття провадження по справі №522/4316/21.

Ця мирова угода набирає чинності з дати затвердження її судом.

Дана мирова угода, яка, відповідно до ст. 207 ЦПК України, є виконавчим документом, набирає чинності з моменту затвердження її ухвалою Одеського апеляційного суду,

Визнати нечинним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2021 року.

Закрити провадження у цивільній справі №522/4316/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією шляхом зобов`язання вчинити певні дії.

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2021 року.

Роз`яснити учасникам справи, що після закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 02.02.2026 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

О.С. Комлева