Номер провадження 2-з/383/2/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В., в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В. перебуває цивільна справа 761/23577/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в сумі 13000 доларів США та моральної шкоди в сумі 10000 грн.

Після відкриття провадження у вказаній справі ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, яку 02.02.2026 року передано судді Бондаренко В.В. згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

Згідно заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову позивач з метою забезпечення позову та недопущення відчуження майна, що може унеможливити або істотно ускладнити виконання майбутнього судового рішення просить накласти арешт на майно, а саме:

1. АДРЕСА_1 ;

2. земельна ділянка кадастровий номер: :02:000:2533;

3 земельна ділянка кадастровий номер: :02:000:2534,

а також заборонити відчуження, продаж, дарування, обмін, іпотеки та розпорядження вказаним майном до вирішення справи по суті.

В обґрунтування заяви стверджує, що існує ризик відчуження, переоформлення, обтяження, приховування майна.

Дослідивши заяву, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час реалізації рішення суду у конкретній справі.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові №6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову встановлені ст.151 ЦПК України.

Так, згідно п.2 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Так, згідно п.3-7 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити:

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Всупереч вимогам п.2 ч.1 ст.151 ЦПК України подана заява про забезпечення позову не містить поштовий індекс місце проживання чи перебування заявника, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Всупереч вимогам п.3-7 ч.1 ст.151 ЦПК України подана заява про забезпечення позову не містить: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; обґрунтування необхідності застосування обраних позивачем заходів забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Виходячи із обраних позивачем об`єктів цивільних прав та способів забезпечення позову позивач не надав відомості, потрібні для забезпечення позову, а саме належності будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:000:2533, :02:000:2534.

Згідно ч.1 ст.32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 1 липня 2004 року (зі змінами) (далі - Закон) інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом.

Для фізичних та юридичних осіб інформація за об`єктом нерухомого майна та суб`єктом речового права надається в електронній формі через офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України, за умови ідентифікації такої особи (фізичної або юридичної) з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, або засобів електронної ідентифікації, що мають високий або середній рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», або в паперовій формі (абз.1 ч.2 ст.32 Закону).

Однак, незважаючи на відкритість та загальнодоступність інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, заява про забезпечення позову не містить відомості, потрібні для забезпечення позову з вказаного реєстру, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до заяви не надано.

Таким чином, внаслідок встановлення вищевказаних арештів та заборон можуть бути необґрунтовано істотно обмежені права власників та користувачів вказаних земельних ділянок та будинку, які суду не відомі.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Однак позивач не надав докази вартості будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:000:2533, :02:000:2534, які він просить арештувати та встановити заборони, що унеможливлює суд встановити співмірність між встановленими заходами забезпечення позову та ціною позову.

В обґрунтування заяви стверджує, що існує ризик відчуження, переоформлення, обтяження, приховування майна, однак не зазначає, якими доказами вказані ризики підтверджуються.

В заяві про забезпечення позову позивач стверджує, що відповідач є власником мобільного телефону НОМЕР_1 , однак доказів цього не надав, а в позовній заяві зазначає, що номер мобільного телефону відповідача йому не відомий.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України, приходжу до висновку про повернення заяви заявнику.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 153, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву заявника (позивача) ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику (позивачу).

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє права повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Бондаренко