Справа №:461/5587/25
Провадження №: 6/461/54/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.,

з участю:

секретаря судового засідання Салика С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду, -

в с т а н о в и в:

19 січня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 25.09.2025 року винесеного у справі №461/5587/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості строком на 12 місяців, шляхом сплати заборгованості рівними щомісячними платежами у розмірі приблизно 803,56 грн.

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25 вересня 2025 задоволено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» та стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» заборгованість у розмірі 9642,72 грн. 19 грудня 2025 року постановою Львівського апеляційного суду зазначене рішення залишено без змін. Відповідач зазначає, що не заперечує заборгованість та не ухиляється від виконання, однак на даний момент не має можливості виконати його одноразово, у зв`язку із складним матеріальним та соціальним становищем. Відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується відповідними документами. У зв`язку із станом здоров`я відповідачка не працевлаштована, не має стабільного доходу та отримує обмежені кошти. Зазначені обставини унеможливлюють одноразове виконання рішення суду без заподіяння істотної шкоди матеріальному становищу відповідачки. Водночас, має реальну можливість поступово та добровільно виконати рішення суду шляхом сплати заборгованості рівними щомісячними платежами.

Вивчивши заяву про розстрочку виконання рішення суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25 вересня 2025 задоволено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» та стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» заборгованість у розмірі 9642,72 грн.

19 грудня 2025 року постановою Львівського апеляційного суду зазначене рішення залишено без змін.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно із ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно із ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26.12.2003 №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25.09.2015 №8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Підстави, які зумовлюють необхідність відстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року №8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, враховуючи правові норми, суд дійшов до висновку про те, що описані в заяві відповідачем обставини можуть бути використані на користь відповідача ОСОБА_1 щодо розстрочення виконання рішення, а також судом враховується той факт, що заявник має ІІ групу інвалідності та єдиним її видом доходу є пенсія, тому їх можна оцінювати як особливі обставини в розумінні ст. 435 ЦПК України і розстрочити виконання судового рішення на 6 місяців, як це передбачено ч. 5 ст. 435 ЦПК України, що не шкодитиме меті дієвого та вчасного виконання рішення суду.

Крім того, суд враховує, що заявник не намагається уникнути виконання рішення суду, а навпаки виконати його та повернути заборгованість стягувачу.

Вказані обставини, які на теперішній час ускладнюють виконання рішення суду, є винятковим випадком в розумінні статті 435 ЦПК України, що може бути передумовою для розстрочення виконання рішення.

За таких обставин, суд вважає, що заява обґрунтована, а тому підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 261, 352, 353, 432, 435 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду задоволити частково.

Розстрочити виконання рішення суду від 25.09.2025 у цивільній справі №461/5587/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості строком на 06 (шість) місяців, шляхом встановлення ОСОБА_1 фіксованого розміру щомісячного платежу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» по 1607,12 (одна тисяча шістсот сім) гривень 12 копійок, починаючи з дня набрання ухвали законної сили.

У решті вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвали, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Романюк В.Ф.