справа № 208/544/26
провадження № 2-з/208/2/26
УХВАЛА

про забезпечення позову

16 січня 2026 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Кам`янського Гречана В.Г., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Черненко Тетяни Борисівни про забезпечення позову в межах цивільної справи №208/544/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Перша кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, поділ майна та визнання права власності на автомобіль,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Черненко Тетяна Борисівна, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , подала до Заводського районного суду міста Кам`янського позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Перша кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, поділ майна та визнання права власності на автомобіль.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2026 року, цивільну справу № 208/544/26 передано до провадження судді Гречаній В.Г.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.01.2026 року, заяву про забезпечення позову передано до провадження судді Гречаній В.Г.

Згідно до заявлених вимог у заяві про забезпечення позову позивач просить:

-Вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль марки HONDA CR-V, VIN: НОМЕР_1 , 2023 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 ;

-Вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони будь-яким нотаріусам, сервісним центрам Міністерства внутрішніх справ України, суб`єктам державної реєстрації вчиняти реєстраційні дії відносно транспортного засобу марки HONDA CR-V, VIN: НОМЕР_1 , 2023 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , посвідчувати будь-які угоди пов`язані з відчуженням транспортного засобу;

-Застосувати даний захід забезпечення позову до набрання законної сили рішення суду по даній справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 , спільно проживала із ОСОБА_4 , однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу з січня 2016 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Під час тривалого спільного проживання та ведення спільного господарства за спільні кошти, у 2025 році ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком, ОСОБА_4 , прийняли рішення про вкладення спільних коштів у придбання автомобіля марки Хонда. За договором купівлі-продажу транспортного засобу, 19.03.2025 р. за спільні кошти (позивачки та її чоловіка) та за особисті кошти позивачки, ними був придбаний автомобіль HONDA CR-V, VIN: НОМЕР_1 , 2023 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 . Для придбання автомобіля були використані два джерела коштів: їх спільні кошти (позивачки та її чоловіка ОСОБА_4 ) та кошти, які належали позивачці на праві особистої власності. Її особисті кошти, які були витрачені на придбання автомобіля, складалися із коштів: отримані від продажу квартири АДРЕСА_1 (у сумі 10000,00 грн.), та коштів, які отримані позивачкою у спадок після смерті її матері ОСОБА_5 ( у сумі 25000,00 доларів США, що на час придбання автомобіля складало 102800,00 грн. (за курсом обміну валют у АТ КБ "Приватбанк" 41,12 грн. за 1 долар США).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , на якого був зареєстрований транспортний засіб, придбаний як за спільні кошти подружжя, так і за особисті кошти позивачки. До складу спадкового майна входить і автомобіль - HONDA CR-V, VIN: НОМЕР_1 , 2023 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

На підставі зазначеного вище, позивач є спадкоємцем 4 черги, а відповідач -2 - ОСОБА_3 .

Однією із позовних вимог є визнання автомобіля HONDA CR-V, VIN: НОМЕР_1 , 2023 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 і визнання за позивачкою права власності на цей транспортний засіб.

Позивачу відомо, що відповідач-2 має намір після отримання правовстановлюючих документів на автомобіль його відчужити.

З цього приводу, відповідач-2 неодноразово висловлювався про свій намір у присутності свідків.

У такому випадку, для позивача існує реальна загроза того, що за час розгляду та вирішення справи за її позовом, відповідач-2 - ОСОБА_3 здійснить заходи щодо відчуження автомобіля, що призведе до неможливості виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Вжиття заходу забезпечення позову не завдасть жодної шкоди інтересам та правам Відповідача оскільки засіб забезпечення носить тимчасовий охоронний характер щодо спірного нерухомого майна, який чинний до набрання законної сили рішення суду.

Розглянувши дане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення.

Згідно із ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

3 точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною 1 ст. 150 ЦПІК України встановлено, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Арешт майна, як спосіб забезпечення позову, передбачає накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна (постанова Верховного Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2024 року у справі № 504/3408/22 (провадження № 61-18041св23).

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 червня 2022 року у cправі № 908/2382/21 вказано, що «за своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Отже накладення арешту на майно не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам».

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до прохальної частини заяви, представник позивача просить:

-Вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль марки HONDA CR-V, VIN: НОМЕР_1 , 2023 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 ;

-Вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони будь-яким нотаріусам, сервісним центрам Міністерства внутрішніх справ України, суб`єктам державної реєстрації вчиняти реєстраційні дії відносно транспортного засобу марки HONDA CR-V, VIN: НОМЕР_1 , 2023 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , посвідчувати будь-які угоди пов`язані з відчуженням транспортного засобу;

У матеріалах справи міститься договір купівлі-продажу транспортного засобу 6861/2025/034 від 19.03.2025 року, відповідно до якого власником автомобіля марки HONDA CR-V, VIN: НОМЕР_1 , 2023 року випуску, є ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №1381.

Так як позовна заява до суду подана з приводу встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання спірного автомобіля їх спільною сумісною власністю, визнання права власності на транспортний засіб за позивачкою, то суд вважає, що вид такого забезпечення відповідає позовним вимогам, тому вимоги про забезпечення позову є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом накладення арешту на автомобіль марки HONDA CR-V, VIN: НОМЕР_1 , 2023 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 - з встановленням заборони вчиняти дії щодо відчуження майном, реєстрації або перереєстрації автомобілю.

3 урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150-153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Черненко Тетяни Борисівни про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки HONDA CR-V, VIN: НОМЕР_1 , 2023 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 - з встановленням заборони вчиняти дії щодо відчуження, реєстрації або перереєстрації зазначеного автомобіля .

Застосувати даний захід забезпечення позову до набрання законної сили рішення суду по даній справі.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: 51900, місто Кам`янське Дніпропетровської області, вул. І.Ясюковича, 5, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://zv.dp.court.gov.ua.

Суддя В.Г. Гречана