Справа №463/484/26
Провадження №2/463/932/26
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

30 січня 2026 року місто Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Ціпивко І.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів,

встановила:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Богданов О.В. звернувся до суду з позовом та просить: 1) припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (паспорт з безконтактним носієм № НОМЕР_2 , виданий Органом 6530 13.03.2017 року і дійсний до 13.03.2027 року, запис №304) на утримання ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), встановлене наказом Кам?янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2022 року у справі №676/4869/22; 2) стягнути з ОСОБА_2 (паспорт з безконтактним носієм № НОМЕР_2 , виданий Органом 6530 13.03.2017 року і дійсний до 13.03.2027 року, запис №304) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що даний позов слід передати на розгляд іншому суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до загального правила закріпленого частиною 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стороною позивача вказано місце проживання відповідачки ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .

Проте, згідно з відомостями про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери фактична адреса проживання відповідачки ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 , на яку поширюється юрисдикція Пустомитівського районного суду Львівської області.

Право альтернативної підсудності закріплено у ст. 28 ЦПК України.

Так, ч. 1 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Місце проживання позивача вказано: АДРЕСА_3 , на яке дійсно поширюється юрисдикція Личаківського районного суду м. Львова.

Проте, згідно з відомостями про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери фактична адреса проживання сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на утримання якого заявлено стягнення аліментів: АДРЕСА_2 , тобто з відповідачкою.

При цьому, долучені документи підтверджують факт проживання позивача з сином не в м. Львові, а в Польщі.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону №2453-VI).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Сторона позивача звернулась з позовом про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів. На вказані вимоги поширюється різна територіальна підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Тобто вимога про стягнення аліментів є похідною від вимоги про припинення стягнення аліментів.

При цьому, застосування положень ч. 2 ст. 188 ЦПК України щодо роз`єднання позовних вимог для направлення за підступністю Пустомитівському районному суду Львівської області відповідного позову лише в частині позовних вимог про припинення стягнення аліментів, у такому випадку є недоцільним, оскільки не сприятиме повному та всебічному з`ясуванню обставин по справі та лише затягне розгляд заявлених позивачем вимог в цілому.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, враховуючи, характер позивних вимог, черговість їх вирішення , недоцільність застосування ч. 2 ст. 188 тільки щодо частини вимог, суд дійшов висновку, що справу слід передати на розгляд до Пустомитівського районного суду Львівської області.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. 27, 28, 31, 32, 187, 260, 261 ЦПК України,

постановила:

Цивільну справу № 463/484/26, провадження № 2/463/932/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів передати за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області (81100, Львівська область, м. Пустомити, вул. Михайла Грушевського, 35).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ірина ЦІПИВКО