Номер провадження 2/725/4507/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2026 року. Суддя Чернівецького районного суду міста Чернівців Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Філії «Енергозбут» АТ «Українська Залізниця», Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія», третя особа: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 адвокат Мар`ян І.С. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького районного суду міста Чернівців із вказаним вище позовом. Просивзобов`язати АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Енергозбут» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» здійснити перерахунок обсягу спожитої електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), з урахуванням передплати за послуги користування електричною енергією в обсязі 1 662 кВт·год, що еквівалентно 7 176грн. 84 коп.

Ухвалою суду від 12.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

30.01.2026 ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, шляхом заборони вчинення будь-яких дій відокремленого підрозділу АТ «Укрзалізниця» Львівського регіонального відділення «Енергозбут» щодо припинення розподілу електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 до винесення рішення у даній справі.

Свою заяву мотивувала тим, що 23 січня 2026 року вона отримала від відокремленого підрозділу АТ «Укрзалізниця» Львівського регіонального відділення «Енергозбут» повідомлення про припинення розподілу електричної енергії 02 лютого 2026 року, у разі якщо нею не буде здійснено платіж за постачання електроенергії.

Оскільки предметом спору у даній справі є неправомірно нараховані АТ «Укрзалізниця» обсяги спожитої електричної енергії, за особовим рахунком № НОМЕР_1 та неврахування наявної у неї передплати, є достатні підстави для заборони вчиняти будь-які дії АТ Укрзалізниця стосовно припинення розподілу електричної енергії, за особовим рахунком № НОМЕР_1 , до винесення рішення у справі № 725/12146/25.

Так, відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно з ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Окрім того, застосування заходу забезпечення позову є попередньою і запобіжною мірою і є обмеженням особи у правах ще до встановлення факту порушення, - тому такий захід може бути застосованим лише у виключних і дійсно необхідних випадках.

Заява про забезпечення позову має бути обґрунтованою, її доводи мають підтверджуватися доказами. Позивач зобов`язаний довести, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має дотримуватися балансу прав та інтересів сторін спору, вживати заходи забезпечення позову лише у разі співмірності вимог заяви вимогам позову та лише за умови дотримання принципу правомірного обмеження прав та інтересів протилежної сторони спору.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, завдань цивільного судочинства та забезпечення рівності прав і охоронюваних законом інтересів сторін, суд вважає за необхідне заяву позивачки задовольнити та забезпечити позов.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.149-152,353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Забезпечити позов, шляхом заборони відокремленому підрозділу АТ «Укрзалізниця» Львівського регіонального відділення «Енергозбут» вчиняти будь-які дії щодо припинення розподілу електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud2408.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала може бути оскаржена лише щодо забезпечення позову, а в іншій її частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Вольська-Тонієвич О. В.