Справа №752/9008/25
Провадження №2/752/3982/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кокошко О.Б.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 01.05.2018 є виконавцем комунальних послуг з центрального опалення та з централізованого постачання гарячої води, а з 01.11.2021 - виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. Відповідачі є споживачами вказаних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказаний будинок під`єднаний до мереж тепло-, та водопостачання.

На виконання вимог законодавства позивач зобов`язаний як виконавець надати до вказаного приміщення відповідачів житлово-комунальні послуги, а відповідачі - внести оплату за вказані послуги.

Відповідачі у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялися (не відключалися) від вказаних послуг.

Заборгованість відповідачів за надані послуги за період з 01.05.2018 по 31.10.2021, а також за період з 01.11.2021 становить станом на 31.01.2025 - у загальному розмірі 78796,15 грн.

Також з 01.11.2021 у відповідачів наявна заборгованість за абонентське обслуговування з вказаних послуг у розмірі 79,78 грн та у розмірі 47,30 грн.

Через несвоєчасне виконання відповідачами оплати за надані послуги позивачем були нараховані інфляційні втрати, 3% річних та пеню на суму простроченої заборгованості.

Загальна заборгованість відповідачів за вищевказаними послугами з урахуванням інфляційних втрат, 3% річних та пені становить 89698,85 грн.

Однак, відповідачі в добровільному порядку заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг не погашають, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму заборгованості у загальному розмірі 89698,85 грн та понесені судові витрати.

21.04.2025 судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі, якою справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини, внаслідок чого позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10.04.2018 №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності та постачання теплової енергії споживачам.

З 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а отже є виконавцем вказаних послуг для житлових будинків.

11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» було укладено договір про відступлення права вимоги №602-18, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Відповідно до додатку №2 до договору про відступлення прав вимоги від 11.10.2018, до КП «Київтеплоенерго» перейшло право вимоги до відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням ІІ сесії ІХ скликання Київської міської ради від 09.11.2023 №7340/7381 затверджено статут КП «Київтеплоенерго». Відповідно до п.2.2.1 Статуту, предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води та розподіл електричної енергії.

Мешканцям будинку, в якому розташована вказана квартира відповідачів, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води надаються КП «Київтеплоенерго».

Надання послуг здійснювалося на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який опублікований у газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року №111 (4511).

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані з 05.10.2010 та з 22.03.2011, відповідно, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією відповідного витягу з реєстру територіальної громади м. Києва та копією відповідної відповіді з ЄДДР.

Разом з тим, як вбачається із вступної частини позовної заяви та із вказаної відповіді з ЄДДР, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, ОСОБА_2 не досягла повноліття станом на дату пред`явлення вказаного позову (15.04.2025) та станом на період утворення заборгованості за вказані послуги з 01.05.2018 по 31.01.2025.

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є споживачами житлово-комунальних послуг, які надає КП «Київтеплоенерго» до вказаної квартири.

Згідно з розрахунком заборгованість відповідачів становить станом на 31.01.2025 за надані вказані послуги:

- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3628,42 грн;

- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії в розмірі 25102,11 грн;

- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води в розмірі 49938,54 грн;

- заборгованість з плати за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії у розмірі 79,78 грн;

- заборгованість з плати за абонентське обслуговування з постачання гарячої води у розмірі 47,30 грн;

- заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 39,96 грн;

- заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку постачання гарячої води у розмірі 122,16 грн.

Станом на час подання позову відповідачі не здійснюють своєчасну оплату за вказані послуги в повному обсязі.

Відповідно до розрахунків відповідачам були нараховані за період з 01.01.2024 по 31.01.2025 інфляційна складова, 3% річних та пеня на заборгованість за вказаними послугами у загальному розмірі 10902,70 грн.

За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України власники квартири зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити оплату за комунальні послуги.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлений строк.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 540 ЦК України якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №751/3840/15.

Також у постанові від 26.09.2018 у справі №750/12850/16 Верховний Суд виклав правову позицію, в якій зазначив, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відсутність укладеного договору про надання послуг не звільняє споживачів від обов`язку оплачувати надані їм послуги. Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення.

Як встановлено судом в ході судового розгляду у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

З вищевикладеного переліку зареєстрованих осіб у вказаній квартирі вбачається, що ОСОБА_2 станом на день звернення із вказаним позовом позивачем до суду не досягла повноліття (в тому числі у період утворення заборгованості за вказані послуги), проте вона зазначена позивачем як відповідач (боржник).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України).

Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно (ч. 1 ст. 50 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду заяви за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Отже, визначення відповідачів, предмет спору та підстави позову є правом позивача. Разом з тим, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі №308/3162/15-ц, від 21.11.2018 у справі №127/93/17-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Отже, судом враховується факт, що зареєстрована у вказаній квартирі ОСОБА_2 є неповнолітньою особою.

За змістом статті 46 ЦПК України здатність мати цивільні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частинами 1-2 статті 32 ЦК України передбачено, що фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років має неповну цивільну дієздатність. Крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку).

За приписами п. 99.2 ст. 99 Податкового кодексу України грошові зобов`язання малолітніх/неповнолітніх осіб виконуються їх батьками (усиновителями), опікунами (піклувальниками) до набуття малолітніми/неповнолітніми особами цивільної дієздатності в повному обсязі. Батьки (усиновителі) малолітніх/неповнолітніх і малолітні/неповнолітні у разі невиконання грошових зобов`язань малолітніх/неповнолітніх несуть солідарну майнову відповідальність за погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу.

Згідно з ч. 2 ст. 619 ЦК України до пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника.

Отже, позивач, керуючись вимогами ч. 2, ст. 619 ЦК України пред`явив вимоги до усіх боржників (відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), проте, суд, на який покладено обов`язок в такому випадку визначити субсидіарний обов`язок батьків щодо сплати заборгованості неповнолітньої дитини, бере до уваги таку обставину, та вважає, що в даному випадку стягнення заборгованості за вказані послуги не підлягає з ОСОБА_2 , яка є неповнолітньою особою.

За таких обставин, на час утворення заборгованості за вказані послуги та на час розгляду вказаної справи відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітньою особою, відповідно, не була здатна здійснювати свої права самостійно та виконувати свої грошові зобов`язання до досягнення нею повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно, є неналежним відповідачем у вказаній справі за період заборгованості з 01.05.2018 по 31.01.2025.

Отже, судом встановлена правоздатність відповідача ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 , яка не набула повної цивільної правоздатності за вказаний період заборгованості за вказані послуги, є неналежним відповідачем, що має наслідком відмову у задоволенні позову до ОСОБА_2 .

Враховуючи викладені обставини, загальний розмір зобов`язання за вказаний період за вказані послуги не змінюється, виключається лише боргове зобов`язання ОСОБА_2 .

Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 , як користувач квартири, є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає їй позивач. Відповідач ОСОБА_1 зобов`язана не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отриманні житлово-комунальні послуги.

З огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідача ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язанні за укладеним договором, покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а позивач, як кредитор у зобов`язанні за укладеним договором має право вимагати сплату грошей за надані послуги.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконали її зобов`язання за договором щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати вказаних послуг, яка підтверджується відповідними розрахунками, наявними в матеріалах справи.

Відповідачем ОСОБА_1 не було надано доказів ненадання житлово-комунальних послуг або надання вказаних послуг неналежної якості, у тому числі відповідач ОСОБА_1 відповідно до порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не відмовилася від надання позивачем вказаних послуг, внаслідок чого виникла підстава для звільнення від їх оплати.

Таким чином, позивач належним чином виконує зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг, внаслідок чого вимагає стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги в загальному розмірі 78796,15 грн.

Водночас, у зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг (за централізоване опалення, постачання гарячої води та теплової енергії), враховуючи що зобов`язання відповідача ОСОБА_1 є грошовим, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача інфляційні втрати, 3% річних та пеня в загальному розмірі 10902,70 грн за період з 01.01.2024 по 31.01.2025, виходячи з наступного.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває по цей час.

З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням - заборонено.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до 29.12.2023 було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Однак відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1405 від 29.12.2023 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30.12.2023, пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено у такій редакції: «1. Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:

нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року №285);

припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року № 285);

стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312; 2016 р., № 46, ст. 1669; 2022 р., № 26, ст. 1418), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року №285);

нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території.».

Таким чином, основні зміни полягають в тому, що з 30 грудня 2023 року заборона на нарахування штрафних санкцій, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у зв`язку з неоплатою їх в не повному обсязі стосується виключно територій, де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територій.

Місто Київ у період з 24.02.2022 по 30.04.2022 входило до переліку територій можливих бойових дій, затверджених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що нарахування позивачем 3% річних, інфляційних втрат та пені за період з 01.01.2024 по 31.01.2025 є обґрунтованим.

За таких обставин суд вважає, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим вказана позовна заява підлягає задоволенню в частині заявлених позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 3028,00 грн, у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення позивачем.

Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у загальній сумі 89698 (вісімдесят дев`ять тисяч шістсот дев`яносто вісім) грн 85 коп., а саме:

- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3628 (три тисячі шістсот двадцять вісім) грн 42 коп.;

- інфляційну складову боргу у розмірі 431 (чотириста тридцять одна) грн 78 коп. та 3% річних у розмірі 100 (сто) грн 50 коп.;

- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії в розмірі 25102 (двадцять п`ять тисяч сто дві) грн 11 коп.;

- інфляційну складову боргу у розмірі 2530 (дві тисячі п`ятсот тридцять) грн 44 коп. та 3% річних у розмірі 584 (п`ятсот вісімдесят чотири) грн 73 коп., пеню у розмірі 397 (триста дев`яносто сім) грн 25 коп.;

- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води в розмірі 49938 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) грн 54 коп.;

- інфляційну складову боргу у розмірі 4946 (чотири тисячі дев`ятсот сорок шість) грн 86 коп. та 3% річних у розмірі 1106 (одна тисяча сто шість) грн 70 коп., пеню у розмірі 804 (вісімсот чотири) грн 44 коп.;

- заборгованість з плати за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії у розмірі 79 (сімдесят дев`ять) грн 78 коп.;

- заборгованість з плати за абонентське обслуговування з постачання гарячої води у розмірі 47 (сорок сім) грн 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», місцезнаходження: м. Київ, площа І.Франка, буд. 5, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення складене 12.01.2026.

Суддя О. Б. Кокошко