У Х В А Л А

Справа № 403/3009/12

Провадження № 6/932/306/25

20 січня 2026 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі Громовику Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Оріхівський відділ державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та скасування арешту,-

В С Т А Н О В И В:

20.10.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та скасування арешту.

У заяві посилається на те, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № CL-301/014/2006 у розмірі 154 100,08 грн. 05.06.2013 року на підставі вищевказаного рішення суду, було відкрито виконавче провадження №38285417 з примусового виконання виконавчого листа №403/3009/12 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № CL-301/014/2006 у розмірі 154 100,08 грн. 25.06.2018 року державним виконавцем Калюжною Н.І. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»). Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2019 року у справі № 403/3009/12 замінено стягувача ТОВ ОТП Факторинг Україна на ТОВ Вердикт Капітал. 07.08.2020 року новий стягувач звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого документа. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2020 року у справі № 403/3009/12 заяву про видачу дубліката виконавчого документа було повернуто стягувачу без розгляду. 22.10.2020 року стягувач звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 403/3009/12 та поновлення строку для пред`явлення наведеного виконавчого листа на примусове виконання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2021 року у справі № 403/3009/12 заяву було залишено без задоволення. 02.02.2022 року стягувач звернувся до суду з заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2022 року у справі № 403/3009/12 заяву було повернуто без розгляду. Звертаючись до суду із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 403/3009/12, стягувач посилався на відсутність у нього оригіналів виконавчих листів та складений акт працівниками ТОВ «Вердикт Капітал», а також відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження про відсутність на виконанні вказаного виконавчого документа. Оскільки стягувач не пред`явив виконавчий лист № 403/3009/12 до виконання протягом установленого законом строку, це є підставою для визнання зазначеного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Станом на сьогодні матеріали виконавчих проваджень за яким було накладено арешти знищені, повторно виконавчі листи до виконання не пред`являлися. Наявність арештів на все майно ОСОБА_1 порушує її гарантоване Конституцією України право власності.

З метою захисту свого права 22.12.2021 року боржник ОСОБА_1 вже зверталася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність державного виконавця. Однак постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 26.08.2025 у справі № 403/3009/12 (провадження № 22- ц/803/981/25) було скасовано ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2024 та постановлено нове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Враховуючи позицію Верховного Суду, що відмовляючи скаржниці у задоволенні її скарги на бездіяльність державного виконавця щодо невжиття заходів зі зняття арешту на невизначене майно, а саме: якщо виконавець повернув виконавчий документ стягувачу, а не органу, який його видав, то виконавче провадження є незавершеним, і відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника; останній, якщо вважає, що для продовження виконання виконавчого документа немає підстав, може ініціювати вирішення питання про визнання цього документа таким, що не підлягає виконанню (частина друга статті 432 ЦПК України), і зняття арешту з майна з цієї підстави (близький за змістом висновок див. у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 березня 2023 року у справі № 202/1182/22, від 15 лютого 2023 року у справі № 202/1183/22, від 26 квітня 2022 року у справі № 242/4601/20, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року у справі № 521/14329/20, в ухвалі від 14 вересня 2023 року у справі № 754/19209/21, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 березня 2020 року у справі № 137/1649/17, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постановах від 17 січня 2018 року у справі № 910/8019/15-г, від 16 травня 2018 року у справі № 10/56-08). З огляду на необхідність дотримання принципу процесуальної економії та забезпечення ефективного способу захисту прав і законних інтересів ОСОБА_1 , зазначені вимоги об`єднані в даній заяві.

Так, ОСОБА_1 просить визнати виконавчий лист № 403/3009/12 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № CL-301/014/2006 у розмірі 154 100,08 грн. таким, що не підлягає виконанню та скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного Оріхівським відділом державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі виконавчого листа № 403/3009/12.

Представником ТОВ «Вердикт Капітал» подані заперечення в яких зазначає, що норми Закону України «Про виконавче провадження» не передбачають припинення арешту боржника після повернення виконавчого листа. Заявником не надано доказів виконання судового рішення у справі № 403/3009/12.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 просила клопотання задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у заяві про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та скасування арешту.

У судовому засіданні представник ТОВ «Вердикт Капітал» просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2012 року у справі 403/3009/12 позов Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна заборгованість за кредитним договором у розмірі 152 417 гривень 05 копійок, понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 1563 гривень 03 копійки та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень, а всього 154 100 гривні 08 копійок.

05.06.2013 року на виконання вищевказаного рішення суду Оріхівським відділом державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), було відкрито виконавче провадження № 38285417 з примусового виконання виконавчого листа № 403/3009/12 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 301/014/2006 у розмірі 154 100,08 грн.

22.08.2013 року державним виконавцем Калюжною Н.I. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

10.12.2013 року на підставі рішення суду було відкрито виконавче провадження №41144798 з примусового виконання виконавчого листа № 403/3009/12 про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором N CL-301/014/2006 у розмірі 154 100, 08 грн.

27.05.2014 року державним виконавцем Калюжною Н.І. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

04.12.2014 року на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська відкрито виконавче провадження №45666998 з примусового виконання виконавчого листа № 403/3009/12 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № CL-301/014/2006 у розмірі 154 100,08 грн.

29.04.2015 року державним виконавцем Калюжною Н.І. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

16.07.2015 року на підставі вищевказаного рішення суду було вже втретє відкрито виконавче провадження № 48130392 з примусового виконання виконавчого листа № 403/3009/12.

28.01.2016 року державним виконавцем Калюжною Н.I. було винесено постанову повернення виконавчого документа стягувачу.

02.10.2016 року на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №403/3009/12 було відкрито виконавче провадження № 52601668 з примусового виконання виконавчого листа № 403/3009/12 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № CL-301/014/2006 у розмірі 154 100,08 грн.

25.06.2018 року державним виконавцем Калюжною Н.І. було винесено постанову повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2019 року у справі № 403/3009/12 замінено стягувача ТОВ ОТП Факторинг Україна на ТОВ Вердикт Капітал.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2020 року у справі № 403/3009/12 заяву про видачу дубліката виконавчого документа було повернуто ТОВ Вердикт Капітал без розгляду.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2021 року у справі № 403/3009/12 заяву ТОВ Вердикт Капітал про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання залишено без задоволення.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2022 року у справі № 403/3009/12 заяву ТОВ Вердикт Капітал про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання повернуто без розгляду.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2024 року у справі № 403/3009/12 визнано неправомірною відмову Оріхівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вчинити дії щодо виключення з реєстру обтяжень нерухомого майна записи про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_1 , накладені постановами державного виконавця Оріхівського відділу виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області, зобов`язано Оріхівський відділ державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виключити з реєстру обтяжень нерухомого майна записи про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_1 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.08.2025 року ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2024 року скасовано, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", рішення від 19 березня 1997 року в справі "Горнсбі проти Греції").

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Згідно з вимогами, передбаченими частиною 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц).

Згідно висновку якого дійшла колегія суддів ВС/КЦС у постанові від 09.09.2021 року прийнятій за результатами розгляду справи №824/67/20, процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц (провадження № 61-43447св18), від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20 (провадження № 61-10482ав21), від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001 (провадження № 61-1762ав22), 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).

Судом встановлено, що оспорюваний виконавчий лист не був виданий помилково, а з матеріалів справи не вбачається, що боржником були виконані зобов`язання за судовим рішенням,

ОСОБА_1 як на підставу визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню посилається на те, що закінчився строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та відповідну судову практику Верховного Суду.

Разом з цим, в рішеннях Верховного Суду на які посилається ОСОБА_1 зазначено, що виконавчий лист може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у разі пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У даній справі судом не встановлено таких обставин, а з матеріалів справи вбачається, що у ТОВ «Вердикт Капітал» відсутній оригінал виконавчого листа.

За вказаних обставин, оскільки виконання зобов`язання визнаного рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2012 року, яке набрало законної сили не встановлено, виконавчий лист не був виданий помилково, він не пред`являвся до виконання після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання, тому правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Також не підлягає задоволенню вимога про скасувати арешту нерухомого майна, оскільки є похідною від вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

При цьому судом враховано, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.08.2025 року ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2024 року, якою зобов`язано Оріхівський відділ державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виключити з реєстру обтяжень нерухомого майна записи про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_1 скасовано, а у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 261, 352-355, 432, 433 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи Оріхівський відділ державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та скасування арешту відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя В.В. Куцевол