Справа №638/1281/26
Провадження № 2/638/4898/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м.Харків

Суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Теслікова І.І., розглянувши матеріали позовної заяви законного представника ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про стягнення аліментів, встановлення місця проживання малолітньої дитини, встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_3 та просить суд:

1)стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача - дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття у розмірі від доходу відповідача.

2)встановити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з рідним батьком громадянином України ОСОБА_1 .

3)встановити факт, що громадянин України ОСОБА_1 , який є батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самостійно виховує та утримує дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що заява підлягає направленню до іншого суду за підсудністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, за вибором позивача можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Разом з тим, позивачем заявлено три позовні вимоги, з яких дві підлягають розгляду за загальними правилами підсудності, передбаченими ст.27 ЦПК України.

Згідно відповіді №2283658 від 28.01.2026 з Єдиного демографічного реєстру, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді №2283678 від 28.01.2026 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно довідки №1201- від 03.03.2025 виданої УСЗН Дніпровської МР (Соборний р-н) фактично проживає, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 .

Частинами 1, 2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.4 зазначеного вище Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Згідно ст.41 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Єдина інформаційна база даних про внутрішньо переміщених осіб створюється з метою обліку таких осіб.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29.07.2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі ст.5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону.

У пункті 4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року N 265, який набрав чинності 14 березня 2022 року передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

З переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786 вбачається, що м.Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади Сіверськодонецького району Луганської області з 03.07.2022 тимчасово окупований Російською Федерацією.

Відповідно до відповіді №2283678 від 28.01.2026 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , як внутрішньо переміщена особа, взята на облік та фактично проживає з 03.03.2025 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відтак вказана справа відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Соборного районного суду міста Дніпра.

Згідно ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 1 ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Оскільки до початку розгляду справи встановлено, що дана цивільна справа не підсудна Шевченківському районному суду міста Харкова, суд доходить висновку про необхідність передати дану справу за підсудністю до Соборного районного суду міста Дніпра за місцем фактичного проживання/перебування відповідача, як внутрішньо-переміщеної особи.

Керуючись ст.27, 31, 187, 258-261, 353-354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Цивільну справу за позовом законного представника ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про стягнення аліментів, встановлення місця проживання малолітньої дитини, встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, передати за підсудністю на розгляд Соборного районного суду міста Дніпра.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів в порядку ч. 2 ст.261, ст.354 ЦПК України.

Суддя І.І.Теслікова