Справа № 489/8577/25
Провадження № 2-о/489/29/26
РІШЕННЯ

Іменем України

13 січня 2026 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Костюченка Г. С.,

за участі секретаря судового засідання Савкової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 9 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Миколаївська міська рада, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Душейко Олеся Михайлівна про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини

встановив

Представник заявника звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Під час життя ОСОБА_2 заповідального розпорядження не залишила, тому спадкоємство здійснюється за законом.

Спадкоємцем першої черги за законом є позивач ОСОБА_1 , син померлої ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина - квартира АДРЕСА_1 , в якій остання була зареєстрована і проживала на момент смерті.

Ще до смерті матері, заявник став постійно проживати у вказаній квартирі і після її смерті продовжує проживати в ній по теперішній час. У встановлений законом строк заявник не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як вважав що прийняв її фактично. Спадкова справа не заводилась.

За отриманням свідоцтва про право на спадщину заявник звернувся до нотаріуса у 2025році. Зважаючи на недостатність документів, які підтверджують факт прийняття заявником спадщини, відсутність реєстрації позивача за місцем реєстрації померлої, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину.

Позивач зареєстрований за іншою адресою, але факт проживання саме у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується оплатою позивачем квитанцій за комунальні послуги за період з 2022р. по теперішній час, які частково надано до суду. Крім того, квитанції про сплату за газ (квитанція за 08.23р.) свідчать про те, що у вказаній квартирі споживався газ вже після смерті ОСОБА_2 , що в свою чергу свідчить про фактичне проживання в даній квартирі позивача.

Позивач не має у свої власності нерухомість, що також свідчить, що єдиним місцем його проживання є квартира АДРЕСА_1 .

Спадщина на теперішній час не визнана відумерлою. Наявність у позивача свідоцтва про смерть спадкодавця свідчить, що саме позивач займався похоронами ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і до теперішнього часу, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не подав заяву про відмову від неї.

Ухвалою Інгульського районного суду м.Миколаєвва від 21.10.2025 відкрито провадження у справі та призначений судовий розгляд справи.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Представник заявника просив суд розглянути справу за його відсутності. Підтримав заяву та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі. Прийняти рішення за наявними матеріалами справи та у відповідності до чинного законодавства України.

Дослідивши докази у справі, вислухавши представника заявника, допитавши свідків, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.04.1970 матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , від 19.07.2023 вбачається, щоОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 84 років.

Згідно з відповіддю приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу від 28.10.2025 за № 547/01-16 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не зводилась.

Відповідно до копії роз`яснення про неможливість вчинити нотаріальну дію від 06.10.2025 № 538/01-16, винесеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 останнє зареєстроване місце проживання спадкоємця підтверджується відміткою в паспорті громадянина України останнього, і яке є відмінним від зареєстрованим місцем проживання спадкоємця, та яке не підтверджується жодним документом, прийняти до уваги усні докази, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також вважати його таким, що прийняв спадщину, неможливо.

Відповідно до ч.2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 227/3750/19 від 22.09.2021 зазначено, що статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 205/2102/19-ц від 14.04.2021 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.04.2023 у справі № 204/1052/20 відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Суд враховує, що реєстрація місця проживання заявника станом на 18.07.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , та реєстрація місця проживання померлої ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , тобто реєстрація місця їх проживання за різними адресами не свідчить та не є доказом того, що заявник не проживав з матерю на час відкриття спадщини (станом на 18.07.2023).

Суд враховує, що встановлення факту постійного проживання необхідно заявнику для можливості реалізації його спадкових прав.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що необхідно встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 станом на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд

вирішив

ЗаявуОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 станом на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Інформація про учасників справи:

Заявник:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа: Миколаївська міська рада, , адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.01.2026.

Суддя Г.С. Костюченко