Провадження № 22-ц/801/307/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Горбатюк В. В.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 рокуСправа № 127/15812/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Стадника І. М.

Секретар: Закернична А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою Вінницького академічного обласного театру ляльок

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницького академічного обласного театру ляльок про визнання протиправним та скасування наказу про оголошення догани,

Рішення ухвалив суддя Горбатюк В. В.

Рішення ухвалено о 16 год 08 хв у м. Вінниці

Дата складення повного тексту рішення 12 листопада 2025 року,

Встановив:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Вінницького академічного обласного театру ляльок про визнання протиправним та скасування наказу про оголошення догани, мотивуючи вимоги наступним.

Із 10 жовтня 2005 року вона перебуває у трудових відносинах із Вінницьким академічним обласним театром ляльок. Відповідно до наказу № 69 від 10 жовтня 2005 року Вінницького обласного театру ляльок вона була зарахована на посаду керівника літературно-драматургічної частини. Згідно запису у трудовій книжці, з 19 березня 2008 року заклад Вінницький обласний театр ляльок перейменовано на Вінницький академічний обласний театр ляльок.

Наказом Вінницького академічного обласного театру ляльок № 58-к від 05 грудня 2016 року їй змінено форму трудового договору, припинено безстроковий трудовий договір. На підставі пункту 9 статті 36 КЗпП України та наказу Вінницького академічного обласного театру ляльок № 59-к від 05 грудня 2016 року її з 06 грудня 2016 року призначено на посаду керівника літературно-драматургічної частини Вінницького академічного обласного театру ляльок в порядку обрання відповідно до контракту з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури від 05 грудня 2016 року зі змінами від 30 грудня 2016 року, 29 грудня 2017 року, 29 грудня 2018 року, 05 грудня 2019 року, 27 грудня 2019 року, 31 серпня 2020 року, 30 листопада 2021 року, 31 грудня 2021 року, 05 грудня 2022 року, укладеного між Вінницьким академічним обласним театром ляльок та ОСОБА_1 .

Наказом директора Вінницького академічного обласного театру ляльок Тетяни Побережної від 23 квітня 2025 року № 18-к їй оголошено догану у зв`язку із неналежним виконанням своїх посадових обов`язків, з чим вона не погодилася, про що свідчить власноручний запис на розпорядчому документі

Фактично роботодавець у цьому наказі стверджує про вчинення нею 24 березня 2025 року дисциплінарного проступку. Цей проступок полягав у тому, що вона у визначену дату 24 березня 2025 року, допустила неналежне виконання посадових обов`язків, що призвело до матеріальних збитків театру, а також замовлення друкованої продукції (репертуар театру на квітень 2025 року) без погодження із керівництвом театру.

Вона вважає такий наказ протиправним і просить його скасувати.

Зі змісту наказу не вбачається за які саме порушення трудової дисципліни (посадових (трудових) обов`язків) їй оголошено догану, тобто наказ не містить конкретного формулювання самого порушення трудової дисципліни (посадових (трудових) обов`язків). У наказі також не зазначено, які саме обов`язки покладені на неї законодавством, контрактом, посадовою інструкцією тощо, вона не виконала або виконала неналежним чином, не зазначено конкретних норм законодавства, які були нею порушені (наказ містить лише посилання на ст. 147 КЗпП України, яка встановлює види стягнення за порушення трудової дисципліни).

Отже, оскаржуваний наказ не містить ні правового обґрунтування прийнятого рішення, ні посилання на конкретну подію, яка мала ознаки дисциплінарного проступку.

Із документів, що зазначені відповідачем як підстави для оголошення догани, не можливо встановити необхідну наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудових функції працівника чи випливають із Правил внутрішнього трудового розпорядку. Також ці документи не дають підстав зробити висновок про те, які із пунктів контракту, трудової інструкції тощо своїми діями вона порушила, що призвело до матеріальних збитків театру, а також замовлення друкованої продукції (репертуар театру на квітень 2025 року) без погодження із керівництвом театру, тобто відсутній причинний зв`язок між матеріальними збитками, замовленням друкованої продукції без погодження із керівництвом театру та її винними діями.

Із системного аналізу цих документів можливо припустити, що роботодавець пов`язує проступок із фактом замовлення друкованої продукції (репертуару театру на квітень 2025 року) без погодження із керівництвом театру.

При цьому відповідач фактично визнав той факт, що їй у провину ставиться відсутність саме погодження із керівництвом театру замовлення друкованої продукції (репертуару театру на квітень 2025 року) та не ставиться під сумнів сам факт її обов`язку щодо замовлення друкованої продукції.

Проте вона 24 березня 2025 року не здійснювала будь-яких замовлень друкованої продукції, зокрема й репертуару на квітень 2025 року, що виключає настання обов`язку за твердження відповідача, погодження такого замовлення із керівництвом театру.

Так само 24 березня 2025 року з її боку не було допущено неналежного виконання своїх посадових обов`язків, внаслідок чого могло б бути спричинення матеріальної шкоди театру.

Такі обставини свідчать про надуманість роботодавця щодо наявності обставин начебто вчиненого нею 24 березня 2025 року дисциплінарного проступку, за який їй було оголошено догану, що унеможливлює настання таких наслідків як спричинення матеріальних збитків театру та замовлення друкованої продукції (репертуару театру на квітень 2025 року) без погодження із керівництвом театру.

Крім того, притягуючи її до дисциплінарної відповідальності за те, що вона здійснила замовлення друкованої продукції (репертуар театру на квітень 2025 року) без погодження із керівництвом театру, відповідач не пересвідчився чи входить до посадових обов`язків керівника літературно-драматургічної частини така трудова функція як «замовлення друкованої продукції (репертуару театру) за погодженням із керівництвом театру».

Водночас ні контрактом, ані посадовою інструкцією, ані ДКХП, ні будь-яким іншим актом нормотворення чи локальним актом прямо або ж навіть опосередковано не передбачено її обов`язку як керівника літературно-драматургічної частини замовляти за погодженням із керівництвом театру друковану продукцію (репертуар).

Крім того їй не було відомо і не було доведено їй відповідачем у належний спосіб жодного встановленого порядку погодження замовлення друкованої продукції тощо.

Вона згідно із її посадовими обов`язками як творчий працівник керівник літературно-драматургічної частини, співпрацювала з іншими посадовими особами театру з приводу формування репертуару на квітень 2025 року, а також готувала інформацію для подальшого створення репертуару на квітень 2025 року.

Більше того, репертуар театру на квітень 2025 року (станом на 03 березня 2025 року) був затверджений директором театру Т. Побережною та погоджений головним режисером О. Свіньїним і заступником директора С. Мельником.

Підставою для видачі наказу № 18-к про оголошення догани зазначено: доповідна Роговського В. В. від 18 березня 2025 року; акт про помилки при замовленні брошур репертуару театру на квітень 2025 року від 24 березня 2024 року № 2; лист ФОП ОСОБА_2 від 30 березня 2025 року; пояснення ОСОБА_3 від 10 квітня 2025 року; доповідна ОСОБА_4 від 18 квітня 2025 року; протокол засідання комісії для проведення розслідування щодо визначення розміру збитків від 22 квітня 2025 року.

Доповідна ОСОБА_5 складена 18 березня 2025 року, тобто до дати вчинення ймовірного дисциплінарного проступку (24 березня 2025 року), що виключає можливість визнання даного документа як належного доказу обставин, що є предметом дослідження у справі.

В акті від 24 березня 2025 року про помилки при замовленні брошур репертуару театру на квітень 2025 року зафіксовано обставини, стосовно питання підготовки виготовлення макету репертуару на квітень місяць 2025 року та його погодження.

В цьому акті не зафіксовано жодних помилок, начебто виявлених при замовленні брошур репертуару театру на квітень 2025 року, що виключає можливість відповідачем робити посилання на даний акт, як документ, що засвідчує можливе допущення нею конкретних порушень посадових обов`язків.

Виготовлення макету репертуару та його погодження із керівництвом не являється її трудовою функцією і не входить до кола її посадових обов`язків.

Зазначені у листі ФОП ОСОБА_2 від 30 березня 2025 року дані не стосуються предмета спору, так як не мають жодного відношення до події, яка стала підставою притягнення її до дисциплінарної відповідальності та мала місце 24 березня 2025 року.

Із висновком комісії для проведення розслідування щодо визначення розміру збитків від 22 квітня 2025 року вона не була ознайомлена. Комісія безпідставно рекомендувала керівництву театру притягнути її до дисциплінарної відповідальності за перевищення своїх функціональних обов`язків.

Обставини щодо погодження макету репертуару театру, про які надавали пояснення заступник директора Мельник С. В. та головний режисер ОСОБА_4 , не зазначені в оскаржуваному наказі № 18-к, як такі, що слугували підставою для застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Вона наполягає на тому, що роботодавець не зажадав від неї письмових пояснень щодо порушення трудової дисципліни.

Надані відповідачем акти від 24 березня 2025 року та від 11 квітня 2025 року, складені про те, що вона відмовилася від надання письмових пояснень щодо погодження макету репертуару на квітень 2025 року, що не було зазначено як підстави для притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

При накладенні дисциплінарного стягнення не враховано її особу, її попередню працю, що впродовж останніх років 2023, 2024, 2025 роки до неї застосовувалися заходи заохочення у вигляді преміювання.

Крім того, у період з 03 квітня 2023 року по 14 квітня 2023 року вона підвищувала кваліфікацію в Центрі неперервної культурно-мистецької освіти Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв.

Отже, роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання ним обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2025 року позов ОСОБА_1 до Вінницького академічного обласного театру ляльок про визнання протиправним та скасування наказу про оголошення догани, задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Вінницького академічного обласного театру ляльок № 18-к від 23 квітня 2025 року «Про оголошення догани ОСОБА_6 ».

Стягнуто із Вінницького академічного обласного театру ляльок на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн. та 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі відповідач Вінницький академічний обласний театр ляльок, що підписана його представником адвокатом Шевчуком В. О., просить переглянути в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення по суті позовних вимог, а саме: відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 .

Зазначив, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, неповно та неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи внаслідок неправильної оцінки доказів і показів позивача та відповідача.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що суд першої інстанції не врахував, що підставою притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності стало виконання обов`язків щодо замовлення друкованої продукції без доручення керівництва театру, що призвело до збитків, тобто позивач була притягнена до дисциплінарної відповідальності за перевищення та неналежне виконання своїх функціональних обов`язків керівника літературно-драматичної частини, а саме за самовільне замовлення від імені театру 20 березня 2025 року у ФОП ОСОБА_2 друкованої продукції. У суді позивач підтвердила, що замовляла друковану продукцію для театру сама і замовлення відправляла із своєї особистої електронної пошти. В посадових обов`язках позивача відсутні повноваження щодо укладення договорів у тому числі замовлення друкованої продукції.

Суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про виклик цілого ряду свідків, мотивуючи це тим, що дані свідки не зможуть підтвердити більше ніж є в матеріалах справи, чим позбавив відповідача права на доказуванні своєї позиції в суді.

Позивач ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу, підписану її представником адвокатом Яремчук Г. Б., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, судові витрати покласти на відповідача, оскільки рішення суду є всебічно обґрунтованим, прийнятим за результатами ретельного дослідження кожного окремо взятого доказу та аргументів учасників справи, з правильним застосування норм матеріального та процесуального права, винесеним із врахуванням всіх суттєвих обставин справи та є таким, що принципово відповідає вимогам чинного законодавства України.

У судовому засіданні представник відповідача Вінницького академічного обласного театру ляльок адвокат Шевчук В. О. підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 і її представник адвокат Яремчук Г. Б. заперечили проти доводів апеляційної скарги, просять її залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу Вінницького обласного театру ляльок № 69 від 10 жовтня 2005 року ОСОБА_1 зарахована на посаду керівника літературно-драматургічної частини (а. с. 7).

Згідно наказу Вінницького академічного обласного театру ляльок № 59-к від 05 грудня 2016 року ОСОБА_1 06 грудня 2016 року призначено на посаду керівника літературно-драматургічної частини театру в порядку обрання відповідно до контракту з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури від 05 грудня 2016 року зі змінами від 30 грудня 2016 року, 29 грудня 2017 року, 29 грудня 2018 року, 05 грудня 2019 року, 27 грудня 2019 року, 31 серпня 2020 року, 30 листопада 2021 року, 31 грудня 2021 року, 05 грудня 2022 року, укладеного між Вінницьким академічним обласним театром ляльок та ОСОБА_1 (а. с. 8-10, 11).

Пунктом 1.7 розділу 1 контракту визначено роботу (трудову функцію) працівника: «Бере участь у формуванні репертуару театру. Підбирає необхідний літературний та іконографічний матеріал, організовує консультації спеціалістів. Проводить роботу з драматургами. Рекомендує авторам теми й сюжет для створення нових сценічних творів, розглядає творчі заявки, готує висновки щодо їх доцільності. Організовує обговорення Художньою радою нових творів, редагує тексти і лібрето творів, прийнятих до постановки. Контролює виконання авторами договірних зобов`язань. Редагує всі рекламні видання і стежить за їх виходом у світ. Здійснює зв`язок із пресою, готує і передає для публікації інформаційні матеріали про творче життя колективу. Бере участь у заходах із вивчення глядацької аудиторії».

Поміж інших обов`язків, передбачених пунктом 3.1 розділу 3 контракту, працівник зобов`язаний: сумлінно виконувати свою трудову функцію, що визначена посадовою інструкцією; дотримуватися трудової дисципліни і правил внутрішнього розпорядку закладу культури; письмово повідомити та отримати погодження роботодавця для участі у заходах (виставах, зйомках, конкурсах, фестивалях тощо), що проводиться в робочий час та не належить до виконання його трудової функції.

Згідно з пунктом 3.3 розділу 3 контракту роботодавець не має права вимагати від працівника виконання обов`язків (робіт), не обумовлених цим контрактом.

Згідно пункту 5.1 розділу 5 контракту, у випадку невиконання чи неналежного виконання працівником своїх обов`язків, передбачених цим контрактом, порушення трудового законодавства, Правил внутрішнього трудового розпорядку, Колективного договору, наказів закладу культури, а також заподіяння роботодавцю матеріальної шкоди працівник несе дисциплінарну, матеріальну відповідальність в порядку, визначеному законодавством.

До прав роботодавця, окрім іншого, належить затвердження інструкцій, що уточнюють, деталізують функції та обов`язки працівника (пункт 3.6 розділу 3 контракту).

Свою діяльність позивач здійснює відповідно до посадової інструкції, затвердженої директором Вінницького академічного обласного театру ляльок ОСОБА_7 05 грудня 2016 року.

Відповідно до наказу директора Вінницького академічного обласного театру ляльок Т. Побережної № 18-к від 23 квітня 2025 року ОСОБА_1 оголошено догану. Зі змісту наказу встановлено, що догану оголошено відповідно до статті 147 КЗпП України, у зв`язку із неналежним виконанням своїх посадових обов`язків ОСОБА_1 24 березня 2025 року, що призвело до матеріальних збитків театру, а також замовлення друкованої продукції (репертуару театру на квітень 2025 року) без погодження із керівництвом (а. с. 13).

Підставами для видачі цього наказу зазначено: доповідна ОСОБА_5 від 18 березня 2025 року (а. с. 14); акт про помилки при замовленні брошур репертуару театру за квітень 2025 року від 24 березня 2025 року № 2 (а. с. 15); лист ФОП ОСОБА_2 від 30 березня 2025 року (а. с. 16); пояснення ОСОБА_3 від 10 квітня 2025 року (а. с. 17); доповідна ОСОБА_4 від 18 квітня 2025 року (а. с. 18); протокол засідання комісії для проведення розслідування щодо визначення розміру збитків від 22 квітня 2025 року (а. с. 19).

У доповідній, датованій 18 березня 2025 року, за підписом ОСОБА_5 вказано, що ОСОБА_1 не надає можливості ОСОБА_5 займатися друком репертуару за дорученням директора (а. с. 14).

Згідно з актом № 2 від 24 березня 2025 року про помилки при замовленні брошур репертуару на квітень 2025 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 засвідчили, що ОСОБА_1 поставлено питання стосовно підготовки виготовлення макету репертуару на квітень місяць 2025 року: - «хто погоджував макет репертуару на квітень місяць 2025 року?». Згодом було озвучено ОСОБА_6 , що погоджував головний режисер ОСОБА_12 , заступник директора ОСОБА_13 і головний художник ОСОБА_14 (а. с. 15).

Відповідно до змісту цього акта суд не встановив жодної зафіксованої чи згаданої у ньому помилки, що допущені при замовленні брошур репертуару театру на квітень 2025 року. Назва цього акта не узгоджується із його змістом.

Відповідно до листа від 30 березня 2025 року ФОП ОСОБА_2 повідомив про прийняття ним замовлення на друк поліграфічної продукції від співробітниці Вінницького академічного обласного театру ляльок ОСОБА_1 на загальну суму 3013,00 грн. з зобов`язанням подальшої оплати (а. с. 16).

У пояснювальній записці від 10 квітня 2025 року заступник директора Мельник С. В. вказав, що він не погоджував макет репертуару на квітень 2025 року із завідуючою літературної частини ОСОБА_1 (а. с. 17).

Згідно доповідної записки від 18 квітня 2025 року, головний режисер ОСОБА_4 вказує, що макета репертуарної афіші на квітень 2025 року не бачив (а. с. 18).

Наказом № 22-ОД відповідач створив комісію для проведення розслідування щодо визначення розміру збитків. Наказ видано у зв`язку із помилкою при замовленні поліграфічної продукції (репертуару театру на квітень 2025 року), що призвело до матеріальних збитків театру. Підставою вказано акт про помилки при замовленні брошур репертуару театру на квітень 2025 року № 2 від 24 березня 2025 року та лист ФОП ОСОБА_2 від 30 березня 2025 року.

Відповідно до протоколу засідання комісії для проведення розслідування щодо визначення розміру збитків від 22 квітня 2025 року на порядок денний винесено питання «Про визначення кола осіб та розміру матеріальних збитків, які виникли при замовленні поліграфічної продукції за квітень 2025 року». Комісія дійшла висновку, що перевищення та неналежне виконання своїх функціональних обов`язків керівника літературно-драматургічної частини ОСОБА_1 завдало матеріальної шкоди театру при замовленні поліграфічної продукції на квітень 2025 року із помилкою у ФОП ОСОБА_2 у розмірі 3013,00 грн. На засіданні комісії ухвалено рекомендувати керівництву театру притягнути до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 за перевищення своїх функціональних обов`язків (а. с. 19).

Зі змісту посадової інструкції, затвердженої директором Вінницького академічного обласного театру ляльок Байдюк М. Д. 05 грудня 2016 року, встановлено, що керівник літературно-драматургічної частини бере участь у формуванні репертуару, підбирає необхідний літературний матеріал, веде роботу з драматургами (інсценувальниками) (пункт 4.1.); керує видавничою діяльністю, готує або редагує тексти, включаючи рекламні (пункт 4.6). Пунктом 4.7 інструкції встановлено обов`язок працівника здійснювати постійний зв`язок із пресою, іншими засобами масової інформації, готувати та передавати для публікації інформаційні матеріали про творче життя колективу.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.4, 6.5 розділу 6 посадової інструкції керівник літературно-драматургічної частини несе відповідальність за: невиконання (неналежне виконання) своїх посадових обов`язків, передбачених даною посадовою інструкцією, в межах визначених чинним законодавством України; проведення без дозволу директора інтерв`ю, зустрічей, переговорів, що стосуються діяльності театру, порушення вимог дисципліни відповідно до норм трудового законодавства, за порушення внутрішнього трудового розпорядку (а. с. 20).

До позовної заяви позивач додала два примірники репертуару на квітень 2025 року, станом на 03 березня 2025 року. Один із них містить правки та закреслення, здійснені ручкою. Цей примірник підписаний головним режисером ОСОБА_15 та заступником директора С. Мельником (а. с. 22). Інший примірник без жодних виправлень та містить окрім підписів вказаних осіб ручкою: головного режисера ОСОБА_16 та заступника директора С. Мельника, резолюцію (ручкою) директора Т. Побережної про затвердження (а. с. 21).

Із актів про відмову від надання письмових пояснень № 3 від 24 березня 2025 року та № 5 від 11 квітня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовилася від надання письмових пояснень щодо погоджування макету репертуару на квітень місяць 2025 року (а. с. 23, 24).

Згідно акту про відмову від надання письмових пояснень № 4 від 11 квітня 2025 року ОСОБА_17 відмовилася від надання письмових пояснень чи погоджувала із нею керівник літературно-драматургічної частини ОСОБА_1 макет репертуару на квітень 2025 року (а. с. 25).

Також суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 підвищувала кваліфікацію в Центрі неперервної культурно-мистецької освіти Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв за програмою «Рекламна та іміджева діяльність закладів культури» у період з 03 квітня 2023 року по 14 квітня 2023 року, що підтверджується свідоцтвом про підвищення кваліфікації серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер 2067 від 14 квітня 2023 року (а. с. 26).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив із того, що наказ № 18-к від 23 квітня 2025 року «Про оголошення догани ОСОБА_6 » не містить фактичних та конкретних даних щодо неналежного виконання нею посадових обов`язків, його загальні формулювання не пояснюють суть порушень, скоєних ОСОБА_1 ; не містить посилання на конкретні обставини вчинення правопорушення, не містить посилання на назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно-правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. ОСОБА_1 притягнена за неналежне виконання нею обов`язків, які не входять до її посадових обов`язків як працівника. При цьому відповідач не довів, що ОСОБА_1 скоїла порушення, яке стосується виключно тих обов`язків, які є складовими її трудової функції як працівника і яке прямо випливає з Правил внутрішнього трудового розпорядку та пов`язане з нею і прямо на неї покладене, а також не довів наявності її вини, а неналежне виконання працівником трудових обов`язків, як проступок, має бути винним і не пов`язаним з поважними причинами; для накладення дисциплінарного стягнення має бути встановлена подія (проступок) і обов`язково вина працівника, дані про обставини (подія і склад порушення) мають бути доведені саме роботодавцем. За встановленого, суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність наказу вимогам трудового законодавства, тобто про незаконність та необхідність скасування наказу № 18-к від 23 квітня 2025 року про оголошення догани ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (стаття 148 КЗпП України).

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника, порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків, вина працівника, наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни слід з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з Правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Зі змісту оскаржуваного позивачем наказу слідує, що ОСОБА_1 керівнику літературно-драматургічної частини, оголошена догана у зв`язку із неналежним виконанням своїх посадових обов`язків 24 березня 2025 року, що призвело до матеріальних збитків театру, а також замовлення друкованої продукції (репертуару театру на квітень 2025 року) без погодження із керівництвом театру.

Підставою для видачі такого наказу зазначені: доповідна ОСОБА_5 від 18 березня 2025 року (а. с. 14); акт про помилки при замовленні брошур репертуару театру за квітень 2025 року від 24 березня 2025 року № 2 (а. с. 15); лист ФОП ОСОБА_2 від 30 березня 2025 року (а. с. 16); пояснення ОСОБА_3 від 10 квітня 2025 року (а. с. 17); доповідна ОСОБА_4 від 18 квітня 2025 року (а. с. 18); протокол засідання комісії для проведення розслідування щодо визначення розміру збитків від 22 квітня 2025 року (а. с. 19).

Проте, наказ не містить жодних посилань на будь-що: на норми законодавства, які були порушені, на трудовий договір (контракт), на Правила внутрішнього трудового розпорядку, на посадову інструкцію, на їх конкретні вимоги щодо керівника літературно-драматургічної частини ОСОБА_1 по організації замовлення друкованої продукції та його погодженням із керівництвом.

Не містить наказ посилань на пункт посадової інструкції, згідно із яким до обов`язків керівника літературно-драматургічної частини ОСОБА_1 входить такий обов`язок як замовлення друкованої продукції і що таке замовлення має бути обов`язково погоджено із керівництвом театру.

Ні у документах, які стали підставою для видачі роботодавцем оскаржуваного наказу, ані в самому наказі не зазначено в чому конкретно полягає неналежне виконання позивачем трудових обов`язків. А загальні формулювання в наказі не пояснюють суті неналежного виконання позивачем своїх посадових обов`язків.

Отже, відсутні підстави вважати доведеним факт порушення у вигляді неналежного виконання позивачем тих обов`язків, які є складовими її трудової функції.

Без наведення у наказі конкретних пунктів посадової інструкції тощо, які на думку роботодавця порушила (неналежно виконала) керівник літературно-драматургічної частини театру ОСОБА_1 , без конкретизації вчиненого нею проступку, відсутні підстави вважати обґрунтованою оголошену позивачу догану.

Встановивши такі обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення не відповідає вимогам трудового законодавства, у зв`язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі відповідач стверджує про те, що суд першої інстанції не врахував, що підставою притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності стало виконання обов`язків щодо замовлення друкованої продукції без доручення керівництва театру, тобто позивач була притягнена до дисциплінарної відповідальності за перевищення та неналежне виконання своїх функціональних обов`язків керівника літературно-драматичної частини, а саме за самовільне замовлення від імені театру друкованої продукції, в той час, коли в посадових обов`язках позивача відсутні повноваження щодо укладення договорів у тому числі замовлення друкованої продукції.

Проте такі доводи є безпідставними, надуманими та не відповідають дійсним обставинам справи, встановленим судом при розгляді даного спору, про що наведено у змісті цієї постанови.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови у задоволенні клопотання відповідача про виклик цілого ряду свідків, є неспроможними вплинути на законність висновків суду з огляду на те, що за правилами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1). Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: показаннями свідків (пункт 3 частини 2).

При цьому за правилами статтей 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми.

Згідно положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином лише суд наділений повноваженнями щодо надання оцінки всім доказам, як кожному окремо так і в їх сукупності при достатності й взаємному зв`язку, що зроблено судом першої інстанції, згідно зазначених вимог Цивільного процесуального кодексу України із наданням оцінки належності, допустимості та достовірності доказів у справі.

Крім цього, зазначаючи в апеляційній скарзі (на виконання вимог пункту 5 частини 2 статті 356 ЦПК України) про таке порушення, відповідно до вимог пункту 6 частини 2 статті 356 ЦПК України відповідач у своїй апеляційній скарзі, не посилався на такі докази, які підлягають дослідженню, як покази свідків та не клопотав про виклик цих свідків до суду апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність, фактично зводяться до незгоди відповідача із висновками суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, тому є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.

Пунктом «в» частини першої статті 382 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать також витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3).

Згідно вимог частин 1 і 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані із правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч. 8 цієї статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Заявник ОСОБА_1 23 січня 2026 року подала, підписану її представником адвокатом Яремчук Г. Б., заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у якій просила стягнути із відповідача на користь позивача суму понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. під час розгляду справи у Вінницькому апеляційному суді. Копію заяви представник позивача направила за допомогою системи «Електронний суд» представнику відповідача згідно квитанції № 5724734, яка доставлена йому 22 січня 2026 року о 18:20.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надала: копію ордера серії АВ № 1263046 від 08 січня 2026 року на надання правничої допомоги ОСОБА_1 у Вінницькому апеляційному суді у справі № 127/15812/25, адвокатом Яремчук Г. Б. на підставі договору № 08/01/-2026 від 08 січня 2026 року; договір № 08/01/-2026 від 08 січня 2026 року про надання професійної правничої допомоги Адвокатським бюро «Яремчук Г. Б.» (бюро, адвокат виконавець) та ОСОБА_1 (клієнтом-замовником), яким у пункті 4.4 визначено, що вартість послуг бюро (гонорар) за даним договором встановлюється за домовленістю сторін, з обов`язковим урахуванням умов, визначених п. 4.3 даного договору та становить суму у розмірі 20 000,00 грн., без ПДВ; акт № 1 від 19 січня 2026 року наданих послуг (виконаних робіт) до договору № 08/01/-2026 від 08 січня 2026 року на надання професійної правничої допомоги, із зазначенням у ньому вартості наданих послуг, що складає 20 000,00 грн. без ПДВ; квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 27 від 08 січня 2026 року, згідно якої платник ОСОБА_1 оплатила 20 000,00 грн. за призначенням: надання правничої допомоги згідно договору № 08/01/-2026 від 08 січня 2026 року. Також в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ № 000785, виданого Яремчук Г. Б. 28 липня 2016 року Радою адвокатів Житомирської області (а. с. 31).

Відповідно до частини 6 статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач Вінницький академічний обласний театр ляльок не заявляв клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, понесених позивачем по справі.

У зв`язку із висновком суду про відмову у задоволенні апеляційної скарги відповідача Вінницького академічного обласного театру ляльок, із нього підлягають стягненню на користь позивача витрати, пов`язані із наданням їй професійної правничої допомоги адвокатом.

При цьому апеляційний суд вважає за можливе задовольнити частково заяву позивача ОСОБА_1 про стягнення на її користь витрат на професійну правничу допомогу, та стягнути із відповідача Вінницького академічного обласного театру ляльок на користь позивача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн., що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

На підставі викладеного і керуючись ст. 141, 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу Вінницького академічного обласного театру ляльок залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2025 року залишити без змін.

Стягнути з Вінницького академічного обласного театру ляльок на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
І. М. Стадник

Повний текст судового рішення складено 29 січня 2026 року