Провадження № 2/638/2212/26
РІШЕННЯ

Іменем України

20 січня 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,

учасники справи:

позивач Харківська міська рада,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У вересні 2025 року Харківська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила суд зобов`язати відповідача привести за власний рахунок об`єкт благоустрою земельну ділянку комунальної форми власності (кадастровий номер :11:001:0044) до вимог законодавства сфері благоустрою та здійснити перебудову нежитлової будівлі літ. «З-1» по АДРЕСА_1 , привівши її у стан, що існував до здійснення самочинного будівництва, а саме до технічних характеристик, що містяться в матеріалах інвентаризаційної справи № 45 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради до поверхового плану будівлі від 23.04.2004 та експлікації внутрішніх площ до плану будівлі.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що під час проведення заходів самоврядного контролю у сфері благоустрою, Інспекцією з благоустрою, на підставі виданого начальником Інспекції з благоустрою направлення для проведення перевірки території міста Харкова № 82-Н від 06.05.2025, у відповідності до ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», § 8 Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради від 16.11.2011 № 504/11, було здійснено перевірку благоустрою міста Харкова, а саме: території за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 81 (земельна ділянка з кадастровим номером :11:001:0044), під час якої виявлено, що об`єкт (елемент) благоустрою являє собою огороджену земельну ділянку комунальної форми власності за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 81 на якій виконані роботи з реконструкції нежитлової будівлі літ. «З-1», чим порушується об`єкт (елемент) благоустрою. Актом перевірки благоустрою № 82-А від 19.05.2025 встановлено факт порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, зокрема Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою м. Харкова, а саме: під час перевірки з виходом на місце візуальним оглядом зовні за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :11:001:0044 комунальної форми власності встановлено факт проведення будівельних робіт з реконструкції нежитлової будівлі літ. «З-1» зі зміною зовнішніх геометричних розмірів нежитлової будівлі та приміщень № 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12. Окрім цього, у ході проведення реконструкції демонтовано приміщення № 13, 14, 15, 16. Також, виконані будівельні роботи з часткового мурування стін приміщень з газоблоку та білої цегли, проведено роботи з армування несучих колон, що поліпшує техніко-економічні показники вищевказаного об`єкта нерухомості, нежитлової будівлі літ. «З-1». Зовнішні опоряджувальні роботи не проводились (віконні отвори та покрівля відсутні). Зазначена реконструкція нежитлової будівлі літ. «З-1» зі зміною зовнішніх геометричних розмірів цієї нежитлової будівлі та приміщень №№ 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 не відповідає конфігурації зазначеної у поверховому плані від 23.04.2004 та експлікації внутрішніх площ до плану будівлі, які містяться у матеріалах інвентаризаційної справи комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради. Нежитлова будівля літ. «З-1» загальною площею 193,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, серія та номер: 1341, виданий 07.10.2020.Право власності на земельну ділянку зареєстровано за Харківською міською радою, право оренди за жодною особою не зареєстровано.

Під час ознайомлення з інвентаризаційною справою № 45 комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради встановлено, що на нежитлову будівлю літ. «З-1» по АДРЕСА_1 обліковується поверховий план будівлі від 23.04.2004 та експлікація внутрішніх площ до плану будівлі, відповідно до якої загальна площа літ. З-1» -193,7 кв.м.

Наказом Директора Департаменту - головного архітектора міста від 20.10.2021 за № 227м затверджені містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва: «Реконструкція нежитлової будівлі літ. «З-1» (кафе) без зміни функціонального призначення по АДРЕСА_1 ». В Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю та у реєстрі будівельної діяльності наявна інформація щодо об`єкту «Реконструкція нежитлової будівлі літ. «З-1» (кафе) без зміни функціонального призначення по АДРЕСА_1 »: - повідомлення про початок виконання будівельних робіт ХК 50 від 09.02.2022, замовник - фізична особа, статус документу - повернуто на доопрацювання; повідомлення про початок виконання будівельних робіт ХК 47 від 23.01.2023, замовник - фізична особа, статус документу - повернуто на доопрацювання.

Таким чином, оскільки роботи з реконструкції нежитлової будівлі літ. «З-1» виконані без декларативно-дозвільних документів, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 16, п.п. 1, 2 ст. 17, ст. 23 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п. 5.7.1.1, п. 7.2.5.1, п. 7.2.5. Правил благоустрою території міста Харкова, тому реконструкція нежитлової будівлі літ. «З-1» зі зміною зовнішніх геометричних розмірів нежитлової будівлі та приміщень № 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці комунальної форми власності з кадастровим номером :11:001:0044 є самочинним будівництвом.

Припис про усунення порушення зі строком усунення до 16.05.2025 відповідно до п. 8.4.7.3. Правил було закріплено на об`єкті благоустрою та розміщено на офіційному сайті Харківської міської ради. Вимоги зазначеного припису не виконано та будь-яка інформація про його виконання до Інспекції не надходила.

Позивач зазначає, що небезпека протиправних дій відповідача полягає насамперед у порушенні під час проведення будівельних робіт, правил пожежної безпеки, санітарного благополуччя населення, державних будівельних норм та стандартів, що може призвести до тяжких та непередбачуваних наслідків, у зв`язку з чим можуть виникнути надзвичайні та аварійні ситуації, руйнування несучих конструкцій споруди, призвести до загрози загибелі чи травмування людей.

Посилаючись на приписи ст. 19 ЦК України Харківська міська рада зазначає про право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань. Харківська міська рада застосувала неюрисдикційну форму захисту порушеного права власності, реалізовуючи право на самозахист цивільних прав, шляхом здійснення законодавчо визначеного повноваження щодо самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів і встановила факт самочинного виконання будівельних робіт, за відсутності декларативно-дозвільних документів, які дають право виконувати будівельні роботи та належно затвердженого проекту.У зв`язку з вищевикладеним, Харківська міська рада як власник земельної ділянки звернулася до суду за захистом своїх цивільних прав та законних інтересів відповідно до ст. 152 ЗК України, ст. 376 ЦК України.

ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечував з наступних підстав. По-перше, п. 3.2.7. Положення про Інспекцію з благоустрою, на який посилається позивач, суперечить ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», оскільки зазначена норма Закону не містить таких повноважень, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів, як «виявляти факти самочинного будівництва». Отже, включення таких повноважень як «виявляти факти самочинного будівництва» до Положення про Інспекцію з благоустрою є незаконним, а проведення Інспекцією перевірки за такими фактами є перевищенням повноважень. Враховуючи те, що перевірка проведена Інспекцією з благоустрою, на яку посилається позивач є незаконною, всі письмові докази, які пов`язані з проведенням такої перевірки не повинні братися судом до уваги під час розгляду цієї справи. По-друге, на обґрунтування підстав проведення перевірки позивач посилається на п. 6 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», проте за змістом вказаної норми до об`єктів відносяться будівлі та споруди системи інженерного захисту території. Отже, Інспекція не мала права проводити перевірку оскільки нежитлова будівля літ. «З-1» за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 81, не є будівлею та спорудою системи інженерного захисту території у зв`язку із чим така будівля не є елементом (частиною) об`єкту благоустрою. По-третє, виявлення факту самочинного будівництва об`єкта відноситься до повноважень виключно органів державного архітектурно-будівельного контролю. Натомість, Харківська міська рада не дотрималася процедури здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а провела перевірку, яка не передбачена чинним законодавством, замість позапланової перевірки. Матеріали справи не містять, а позивачем не надані докази проведення державного архітектурно-будівельного контролю. Посилаючись на постанову Верховного Суду від 23.10.2024 у справі № 420/34766/23, відповідач зазначає, що у зв`язку з таким порушенням позивачем не було належним чином зафіксовані порушення відповідача та не складено припис про їх усунення, невиконання якого в добровільному порядку могло б бути підставою для звернення Харківської міської ради з позовом до суду. По-четверте, з долучених до позовної заяви фотографій та матеріалів інвентаризаційної справи взагалі неможливо встановити факт самочинного будівництва, оскільки на фотографіях зображені якісь елементи будівлі, але з таких фотографій неможливо встановити, що нежитлова будівля літ. «З-1» за адресою: АДРЕСА_1 змінилася з 07.10.2020 року, а з матеріалів інвентаризаційної справи також неможливо встановити що нежитлова будівля літ. «З-1» за адресою: АДРЕСА_1 змінилася оскільки схеми та таблички датовані 2004 роком, тому неможливо встановити, що відбувалося з будівлею з 2004 по 2020 роки та з 2020 до моменту подання позовної заяви. Разом з цим, позивачем надані якісь аркуші, але встановити, що це дійсно матеріали нібито з інвентаризаційної справи № 45 неможливо, оскільки такі листи не оформлені відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України.

Харківська міська рада подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, та спрямовані на захист права комунальної власності на земельну ділянку від самочинного будівництва, що порушує речові права позивача. Проти доводів відповідача Харківська міська рада заперечувала з огляду на таке. По-перше, представник відповідачки помилково стверджує про суперечність пункту 3.2.7 Положення про Інспекцію з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради положенням ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», оскільки у даному випадку Положення деталізує повноваження, визначені ст. 10 Закону без їх розширення. При цьому, пункт 5 частини 2 статті 10 Закону Про благоустрій прямо передбачає самоврядний контроль органів місцевого самоврядування за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів. Отже, перевірка, проведена Інспекцією є законною, а її результати, викладені в Акті перевірки № 82-А від 19.05.2025, є належними та допустимими доказами відповідно до ст. 7677 ЦПК України. Позивач наголошує, що позовна заява подана з метою захисту права комунальної власності на земельну ділянку, а не на реалізацією передбачених законами України повноважень суб`єкта владних повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. По-друге, безпідставними є твердження сторони відповідача про те, що Харківською міською радою не було дотримано процедури здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а проведена перевірка Інспекцією з благоустрою нібито є незаконною, оскільки позов не стосується державного архітектурно-будівельного контролю. Доводи представника відповідачки про нібито порушення процедури державного архітектурно-будівельного контролю є нерелевантними, оскільки позов подано не на підставі повноважень суб`єкта владних повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням містобудівного законодавства, а на підставі захисту права власності відповідно до ст. 376 ЦК України. Харківська міська рада, як власник земельної ділянки, має право вимагати усунення порушень, спричинених самочинним будівництвом, незалежно від повноважень Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради. По-третє, долучені до позову фотографії та матеріали інвентаризаційної справи є належними доказами, оскільки відображають обставини, що мають значення для справи. Відсутність дозвільних документів на реконструкцію після 2004 року підтверджує факт здійснення відповідачкою самочинного будівництва. Відповідачкою не було надано жодних документів, які б свідчили про законність проведеної реконструкції (наприклад, дозволи на будівельні роботи, затверджену проектну документацію), що додатково підтверджує порушення вимог ст. 376 ЦК України.

ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , подала заперечення на відповідь, в якому проти позову заперечувала та просила відмовити. З посиланням на постанову Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 638/11790/16-а зазначила, що п. 3.2.7. Положення про Інспекцію прийнятий Харківською міською радою з перевищенням повноважень, що визначені Конституцією та законами України. Крім того, відповідач вважає, що позивач неправильно застосовує конструкцію ст. ст. 376 ЦК України до спірних правовідносин, оскільки позивачем не наведені обґрунтування порушення прав інших осіб, що є підставою для застосування ч. 4 ст. ст. 376 ЦК України до спірних правовідносин. Відповідач наголошує, що позивачем до суду не надано, а матеріали справи не місять доказів, що відповідачем взагалі здійснювалися будівельні роботи або наявне істотне відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм, як того вимагає ч. 4, 7 ст. 376 ЦК України. Відповідач вкотре зазначає, що встановити факт самочинного будівництва може виключно органи державного архітектурно-будівельного контролю. Отже, помилковими є твердження позивача про те, що на підставі наданих ним доказів, а саме фотографій та деяких аркушів з інвентаризаційної справи, можливо встановити факт здійснення відповідачем самочинного будівництва.

Ухвалою суду від 18 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві та запереченні. Також зазначив, що працівники Харківської міської ради не є експертами або спеціалістами, які можуть встановити, що будівля є самочинною.

Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 07 жовтня 2020 року № 1341 є власником нежитлової будівлі літ. «З-1» загальною площею 193,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 424928500 від 01 травня 2025 року.

Нежитлова будівля літ. «З-1» загальною площею 193,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , розміщена на земельній ділянці з кадастровим номером :11:001:0044

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 424929809 від 01 травня 2025 року право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :11:001:0044 зареєстровано за територіальною громадою міста Харкова в особі Харківської міської ради 16 листопада 2015 року. Відомості про реєстрацію іншого речового права у реєстрі відсутні.

06 травня 2025 начальник Інспекції з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради Євгеній Світличний для проведення самоврядного контролю видав Направлення № 82-Н про проведення перевірки на території міста Харкова, яким на підставі ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п. 8.4.3 Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради від 16.11.2011 № 504/11 (зі змінами) (далі - Правила), направлено завідувача сектору - інспектора з благоустрою сектору контролю за станом благоустрою у сфері житлово-комунального господарства Інспекції з благоустрою Абашина Олега Володимировича та головного спеціаліста - інспектора з благоустрою сектору контролю за станом благоустрою у сфері житлово-комунального господарства Інспекції з благоустрою Дубовик Олену Миколаївну для здійснення перевірки благоустрою міста Харкова за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 81 (кадастровий номер :11:001:0044), власник Савіна Тетяна Анатоліївна, щодо дотримання відповідальною особою вимог законодавства у сфері благоустрою населених пунктів.

06 травня 2025 року завідувач сектору інспектор з благоустрою сектору контролю за станом благоустрою у сфері житлово-комунального господарства Інспекції з благоустрою Абашин Олег Володимирович та головний спеціаліст інспектор з благоустрою сектору контролю за станом благоустрою у сфері житлово-комунального господарства Інспекції з благоустрою Дубовик Олена Миколаївна, відповідно до ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п. 8.4.7. Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради від 16.11.2011 № 504/11 (зі змінами) (далі - Правила), видали Припис № 82-П про усунення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою території міста Харкова, про те, що за результатами проведеної перевірки благоустрою міста Харкова, а саме території за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 81 (кадастровий номер :11:001:0044), власник ОСОБА_1 , встановлено факт порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, зокрема Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою території м. Хащова, а саме: на земельній ділянці комунальної форми власності за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 81 (кадастровий номер :11:001:0044) виявлено факт проведення робіт з реконструкції нежитлової будівлі літ. «З-1»; роботи проводяться без отримання декларативно-дозвільних документів (інформація в реєстрі будівельної діяльності розмішеному на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва відсутня), що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 16, п. 1, ч, 2 ст. 17, ст. 23 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п. 5.7.1.1, п. 7.2.5., п. 7.2.5.1. Правил. З метою усунення порушень висунуто вимогу добровільно, у 10 денний строк усунути вказані порушення та привести земельну ділянку (кадастровий номер :11:001:0044) та нежитлову будівлю літ «З-1» за адресою: м. Харкові, вул. Сумська. 81 у попередній стан.

Припис про усунення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою території міста Харкова № 82-П від 06.05.2025 (строком усунення до 16.05.2025) було закріплено на об`єкті благоустрою та розміщено на офіційному сайті Харківської міської ради.

19 травня 2025 року завідувач сектору інспектор з благоустрою сектору контролю за станом благоустрою у сфері житлово-комунального господарства Інспекції з благоустрою Абашин Олег Володимирович та головний спеціаліст інспектор з благоустрою сектору контролю за станом благоустрою у сфері житлово-комунального господарства Інспекції з благоустрою Дубовик Олена Миколаївна склали Акт № 82-А перевірки благоустрою міста Харкова, відповідно до якого, на підставі виданого начальником Інспекції з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради направлення від 06.05.2025 № 82-Н, ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», § 8 Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради від 16.11.2011 № 504/11 (зі змінами), ними проведено перевірку території за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 81 (кадастровий номер :11:001:0044), власник Савіна Тетяна Анатоліївна.

Згідно з вказаним актом об`єкт (елемент) благоустрою являє собою огороджену земельну ділянку комунальної форми власності за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 81 на якій виконані роботи з реконструкції нежитлової будівлі літ. «З-1», чим порушується об`єкт (елемент) благоустрою.

У ході ознайомлення з інвентаризаційною справою № 45 комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради встановлено, що на нежитлову будівлю літ. «З-1» по АДРЕСА_1 обліковується поверховий план будівлі від 23.04.2004 та експлікація внутрішніх площ до плану будівлі, відповідно до якої загальна площа літ. З-1» - 193,7 кв.м.

Відповідно до інформації, наданої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради (службова записка (від 08.05.2025 № 46/25), у реєстрі будівельної діяльності розміщеному у вільному доступі на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (за посиланням e-construction.gov.ua), який містить відповідну інформацію з травня 2011 року стосовно документів, що дають право на виконання підготовчих/будівельних робіт та засвідчують прийняття об`єктів до експлуатації з травня 2011 року, наявна інформація щодо об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 . а саме: «Реконструкція нежитлової будівлі літ. «З-1» (кафе) без зміни функціонального призначення по АДРЕСА_1 », містобудівні умови та обмеження МU01:9115-4051-1237-8908, від 20.10.2021 № 221, замовник - фізична особа, статус - діючий: «Реконструкція нежитлової будівлі літ. «З-1» (кафе) без зміни функціонального призначення по АДРЕСА_1 », проектна документація РD01:0169-5060-8383-3333, від 01.12.2021 № ДІП-01122021, замовник фізична особа, статус діючий.

Відповідно до інформації, наданої Департаментом містобудування та архітектури Харківської міської ради (лист від 04.06.2025 № 1447/0/605-25), встановлено, що наказом Директора Департаменту - головного архітектора міста від 20.10.2021 за № 227м затверджені містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва: «Реконструкція нежитлової будівлі літ. «З-1» (кафе) без зміни функціонального призначення по АДРЕСА_1 ».

Під час перевірки з виходом на місце візуальним оглядом зовні за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :11:001:0044 комунальної форми власності встановлено факт проведення будівельних робіт з реконструкції нежитлової будівлі літ. «З-1» зі зміною зовнішніх геометричних розмірів самої нежитлової будівлі та приміщень № 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12. В ході проведення реконструкції демонтовано приміщення № 13, 14, 15, 16. Також, виконані будівельні роботи з часткового мурування стін приміщень з газоблоку та білої цегли, проведено роботи з армування несучих колон, що поліпшує техніко-економічних показники. Зовнішні опоряджувальні роботи не проводились (віконні отвори та покрівля відсутні), що не відповідає зазначеному у поверховому плані від 23.04.2004 та експлікації внутрішніх площ до плану будівлі які містяться у матеріалах інвентаризаційної справи. Роботи з реконструкції нежитлової будівлі «З-1» виконані без декларативно-дозвільних документів. (інформація в реєстрі будівельної діяльності, розмішеному на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, відсутня), що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 16, п. 1, 2 ч. 2 ст. 17. ст. 23 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п. 5.7.1.1, п. 7.2.5.1 п. 7.2,5 Правил благоустрою міста Харкова.

Припис про усунення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою території міста Харкова № 82-П від 06. 05.2025 (строком усунення до 16.05.2025) відповідно до п. 8.4.7.3 Правил було закріплено на об`єкті благоустрою та розміщено на офіційному сайті Харківської міської ради.

Під час виходу на місце щодо перевірки виконання вимог припису встановлено, шо вимоги зазначеного припису не виконано та будь-яка інформація про його виконання до Інспекції не надходила.

За результатами перевірки встановлено порушення п. 1 ч. 1 ст. 16, п. 1 ч. 2 ст. 17. ст. 23 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» п. 5.7.1.1., п, 7.2.5., п. 7.2.5.1. Правил благоустрою міста Харкова.

В Додатках № 1 та № 2 до Акту № 82-А від 19.05.2025 містяться План-схема розташування нежитлової будівлі літ. «З-1» за адресою: АДРЕСА_1 , та Матеріали фотофіксації нежитлової будівлі літ. «З-1» за адресою: АДРЕСА_1 , (Фото № 1, 2, 3) відповідно.

Листом № 3304/0/226-25 від 07 травня 2025 року Департамент земельних відносин Харківської міської ради повідомив, що інформація щодо укладених договорів оренди землі на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , в Департаменті відсутня.

Департамент з інспекційної роботи Харківської міської ради листом від 02.07.2025 № 5452/0/226-25 повідомив, що в Інспекції державного архітектурно будівельного контролю Департаменту (далі - Інспекція) та у реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (за посиланням в мережі інтернет e-construction.gov.ua), який містить відповідну інформацію стосовно документів, що дають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття об`єктів до експлуатації з травня 2011 року, наявна інформація щодо об`єкту «Реконструкція нежитлової будівлі літ. «З-1» (кафе) без зміни функціонального призначення по АДРЕСА_1 »:

- повідомлення про початок виконання будівельних робіт ХК 50 від 09.02.2022, замовник - фізична особа, статус документу - повернуто на доопрацювання;

- повідомлення про початок виконання будівельних робіт ХК 47 від 23.01.2023, замовник - фізична особа, статус документу - повернуто на доопрацювання.

13 жовтня 2025 року ОСОБА_1 подала повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на об`єкті по АДРЕСА_1 .

На час розгляду справи відповідачем не надано інформації щодо статусу вказаного повідомлення.

Дослідження публічної інформації, яка міститься у відкритому доступі на веб порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва за посиланням https://e-construction.gov.ua/document_detail/doc_id=622507053/optype=100 судом встановлено, що в ЄДЕССБ 17 жовтня 2025 року зареєстровано Повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ХК64 щодо реконструкції нежитлової будівлі літ. "3-1" (кафе) без зміни функціонального призначення по АДРЕСА_1 ; статус документа - повернуто на доопрацювання.

У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини 1, 2 статті 319 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу, зокрема, територіальні громади (ч. 1 ст. 318, ч. 2 ст. 2 ЦК України).

Відповідно до статті 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (частина 1 статті 373 ЦК України). Елементом особливої правової охорони землі є приписи частини 2 статті 14 Конституції України про те, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону; право власності на землю гарантується Конституцією України (частина 2 статті 373 ЦК України).

Частиною 2 статті 152 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення (частина 4 статті 373 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 3 статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

При цьому, згідно з частинами 2, 3 статті 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. (частина 7 статті 376 ЦК України).

За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29.10.2020 у справі № 822/2149/18, правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майно залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва. За змістом частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: (1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, (2) істотного порушення будівельних норм і правил. […] В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови. […] Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4 статті 376 ЦК України). В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови.

Аналогічні висновки щодо застосування статті 376 ЦК України наведено і у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 520/3777/18.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 752/8153/14-ц, у розумінні частини 1 статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта. Норма частини 1 статті 376 ЦК України підлягає застосуванню до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої об`єкт набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах тощо).

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою території житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, на яких розміщені об`єкти житлової забудови, громадські будівлі та споруди, інші об`єкти загального користування. Благоустрій території житлової та громадської забудови здійснюється з урахуванням вимог використання цієї території відповідно до затвердженої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також установлених будівельних норм, норм і правил.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» на об`єктах благоустрою забороняється виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом.

Громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів (п. 1, 2 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Пунктом 2 частини 1 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів віднесено затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Рішенням Харківської міської ради 16.11.2011 № 504/11 затвердженні Правила благоустрою території міста Харкова (зі змінами), які є обов`язковими для виконання на території міста (далі - Правила).

Правила є нормативно-правовим актом, яким встановлюються економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою м. Харкова, порядок благоустрою та утримання території об`єктів благоустрою міста, регулюються права та обов`язки учасників правовідносин у сфері благоустрою території міста, визначається комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку у місті.

Згідно з п. 5.7.1.1. Правил на об`єктах благоустрою забороняється виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом.

Виконання робіт без Дозволу або по закінченню строку його дії забороняється і вважається самовільним (п. 7.2.5. Правил).

Забороняється проведення будівельних робіт на земельних ділянках комунальної форми власності, не відведених для зазначеної мети, або без відповідного документа, який надає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (п. 7.2.5.1. Правил).

Приписами ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

За змістом ст. 78 ЦПК України допустимими є докази, одержані з дотриманням порядку, встановленого законом, та які підтверджують ті обставини справи, які за законом мають бути підтверджені цими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті обставин цієї справи, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради є власником на праві комунальної власності земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0044, на якій розташоване нежитлове нежитлова будівля літ. «З-1», адреса: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Також судом встановлено і це не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 розпочала будівельні роботи з реконструкції належної їй нежитлової будівлі літ. «З-1» за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані обставини, окрім того, що не заперечувалися відповідачем під час розгляду справи, також підтверджуються неодноразовим поданням до ЄДЕССБ Повідомлення про початок виконання будівельних робіт (лютий 2022 року, січень 2023 року, жовтень 2025 року) та Актом перевірки благоустрою міста Харкова № 82-А від 19.05.2025 з додатками.

Згідно з Актом № 82-А від 19.05.2025 на земельній ділянці проведено будівельні роботи з реконструкції нежитлової будівлі літ. «З-1» зі зміною зовнішніх геометричних розмірів самої нежитлової будівлі та приміщень № 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12; демонтовано приміщення № 13, 14, 15, 16; виконані будівельні роботи з часткового мурування стін приміщень з газоблоку та білої цегли, проведено роботи з армування несучих колон, що поліпшує техніко-економічних показники; зовнішні опоряджувальні роботи не проводились (віконні отвори та покрівля відсутні), що не відповідає зазначеному у поверховому плані від 23.04.2004 та експлікації внутрішніх площ до плану будівлі які містяться у матеріалах інвентаризаційної справи.

Суд відхиляє доводи відповідача про недопустимість та неналежність вказаного доказу та додатків до нього, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами. Для здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, виконанням Правил благоустрою території населеного пункту, в тому числі організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, утримання в належному стані закріплених за підприємствами, установами, організаціями територій, сільські, селищні, міські ради можуть утворювати інспекції з благоустрою населених пунктів.

Самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірок території (п. 1 ч. 3 ст. 40 Закону).

Отже, вказаною нормою закону закріплено право територіальних громад в особі місцевих рад на здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів, зокрема шляхом створення інспекції з благоустрою населених пунктів, які мають право на проведення перевірок території.

Положення про інспекцію з благоустрою населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною або міською радою на підставі Типового положення, яке затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (ч. 4 ст. 40 Закону).

Системний аналіз цитованих норм дає підстави стверджувати, що Положення про інспекцію з благоустрою населених пунктів конкретизує повноваження, якими наділено виконавчий орган відповідно до ст. 10 Закону Про благоустрій, деталізує, а не розширює їх.

Рішенням Харківської міської ради від 09.12.2020 № 7/20 (зі змінами) затверджено Положення про Інспекцію з благоустрою, затверджене рішенням Харківської міської ради від 09.12.2020 № 7/20, яке відповідає Типовому положенню, затвердженому центральним органом виконавчої влади у сфері житлово-комунального господарства, і деталізує повноваження Інспекції.

Відповідно до Положення про Інспекцію з благоустрою, Інспекція з благоустрою є самостійним виконавчим органом Харківської міської ради, який утворюється Харківською міською радою, входить до складу Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради та діє на правах відділу без права юридичної особи.

Інспекція з благоустрою забезпечує проведення рейдів та перевірок території міста Харкова щодо виявлення фактів самовільного виконання земляних, ремонтних, будівельних, монтажних робіт, огородження територій загального користування та/або вчинення інших дій, що супроводжуються порушенням об`єктів (елементів) благоустрою та/або погіршенням їх наявного стану.

Основним завданням Інспекції з благоустрою є зокрема: - забезпечення в межах наданих повноважень дотримання вимог законодавства у сфері благоустрою населених пунктів на території міста Харкова, зокрема Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Правил благоустрою території міста Харкова та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в зазначеній сфері. (п. 2.1.1 Положення); - здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою території міста Харкова та за дотриманням вимог законодавства у сфері благоустрою населених пунктів (п.2.1.2 Положення); - профілактика та запобігання правопорушень у сфері благоустрою населених пунктів (п. 2.1.5 Положення); - виявлення фактів порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів (п.2.1.6 Положення) та інші.

Інспекція з благоустрою відповідно до покладених на неї завдань, з-поміж іншого, видає обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень Правил благоустрою території міста Харкова (п. 3.1.9. Положення) та здійснює перевірку виконання вимог приписів інспекторів з благоустрою (п. 3.1.1.9 Положення).

Відповідно до п. 3.2.7 Положення, Інспекція з благоустрою має право виявляти факти самочинного будівництва.

На час розгляду справи Положення є чинним, відомостей про його скасування повністю або частково у встановленому законом порядку матеріали справи не містять, у зв`язку з чим безпідставними є доводи представника відповідача про те, що п. 3.2.7. Положення суперечить нормам Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Рішенням Харківської міської ради 16.11.2011 № 504/11 затвердженні Правила благоустрою території міста Харкова (зі змінами), які є обов`язковими для виконання на території міста (далі - Правила).

Правила є нормативно-правовим актом, яким встановлюються економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою м. Харкова, порядок благоустрою та утримання території об`єктів благоустрою міста, регулюються права та обов`язки учасників правовідносин у сфері благоустрою території міста, визначається комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку у місті.

Розділом 8 Правил врегульований порядок самоврядного контролю в сфері благоустрою території міста Харкова.

Самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів спрямовано на забезпечення дотримання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, приватними підприємцями, громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства, вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів», цих Правил та інших нормативно-правових актів (п. 8.1. Правил).

Самоврядний контроль у сфері благоустрою території міста Харкова здійснюється Інспекцією з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради, а також іншими виконавчими органами Харківської міської ради та комунальними підприємствами в межах наданих повноважень (п. 8.2. Правил).

Інспектор з благоустрою Інспекції з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради (далі інспектор з благоустрою) проводить перевірку території міста Харкова з метою здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою (п. 8.4.1. Правил).

Перевірка території міста Харкова проводиться уповноваженим інспектором з благоустрою на підставі виданого начальником Інспекції з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради направлення, форма якого затверджується Департаментом з інспекційної роботи Харківської міської ради (п. 8.4.3. Правил).

Перевірка території міста Харкова проводиться уповноваженим інспектором благоустрою на підставі виданого начальником Інспекції з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради направлення, форма якого затверджується Департаментом з інспекційної роботи Харківської міської ради (п. 8.4.3. Правил).

Відповідно до п. 8.4.5 Правил під час проведення перевірки власник (балансоутримувач) або фактичний користувач об`єкта (елемента) благоустрою, зобов`язаний: - допускати інспекторів з благоустрою до проведення перевірки за умови наявності копії направлення для проведення перевірки та службового посвідчення (п. 8.4.5.1 Правил); - надавати документи (довідки, дозволи, паспорти, відомості, матеріали тощо) та пояснення з питань, що виникають під час проведення інспектором з благоустрою перевірки з метою здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою (п. 8.4.5.2 Правил); виконувати вимоги припису інспектора з благоустрою щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері благоустрою населених пунктів (п. 8.4.5.3 Правил).

Під час перевірки інспектор з благоустрою здійснює візуальний огляд території, об`єкта (елемента) благоустрою, перевіряє стан дотримання законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, здійснює фото та/або відеофіксацію об`єкта (елемента) благоустрою, що ним перевіряється, складає акт перевірки, який зберігається в Інспекції з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради (п. 8.4.6 Правил).

Якщо під час перевірки інспектором з благоустрою встановлено порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, то ним виноситься обов`язковий для виконання припис із вимогою про усунення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій міста Харкова. У разі встановлення винної особи інспектором з благоустрою також складається протокол про адміністративне правопорушення (п. 8.4.7 Правил).

У приписі інспектор з благоустрою визначає строк виконання вимог про усунення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій міста Харкова в межах затверджених цим рішенням строків (п. 8.4.7.1 Правил).

Припис складається у 2 примірниках. Один залишається в Департаменті з інспекційної роботи Харківської міської ради, другий видається винній особі. У разі відмови від отримання припису особа, яка складає припис, робить про це відповідний запис (п. 8.4.7.2 Правил).

Якщо власника (балансоутримувача) або фактичного користувача території чи об`єкта (елемента) благоустрою не встановлено, або винна особа ухиляється від вручення припису, або така особа відсутня під час проведення перевірки території, припис закріплюється на об`єкті (елементі) благоустрою або в інший спосіб, що залежить від умов місцевості, з фотофіксацією факту його прикріплення, а також такий припис публікується на офіційному сайті Харківської міської ради, міського голови, виконавчого комітету. (п. 8.4.7.3 Правил).

Таким чином, інспектор з благоустрою є особою, якій надано повноваження здійснювати контроль за станом благоустрою населеного пункту та право виносити припис з вимогою про усунення порушень у разі виявлення.

З огляду на викладене, складений 19 травня 2025 року Акт № 82-А є таким, що отриманий в межах повноважень посадових осіб та з додержанням Закону України «Про благоустрій населених пунктів»,Положення про Інспекцію з благоустрою та Правил благоустрою території міста Харкова, отже є допустимим доказом. Крім того, вказаний акт містить інформацію, яка стосується предмету доказування, а саме щодо здійснених на земельній ділянці комунальної власності будівельних робіт без відповідного дозволу, тобто є належним доказом. Аргументів та доводів, які би викликали у суду сумніви у достовірності цього доказу і, зокрема, додатків до нього, відповідачем не наведено і судом не встановлено.

При цьому, фотографії, надані позивачем, фіксують стан нежитлової будівлі літ. «З-1» на момент перевірки (19.05.2025) та свідчать про виконання робіт з реконструкції, що змінили зовнішній вигляд і конфігурацію будівлі порівняно з даними інвентаризаційної справи від 23.04.2004. Отже відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є належними доказами, оскільки містять інформацію, яке стосується предмету доказування.

Матеріали інвентаризаційної справи № 45 містять технічні характеристики будівлі станом на 23.04.2004, які слугують своєрідною відправною точкою для порівняння з поточним станом будівлі. Відсутність дозвільних документів на реконструкцію після 2004 року підтверджує факт здійснення відповідачкою самочинного будівництва.

Враховуючи обсяг будівельних робіт, здійснених відповідачем, суд приходить до висновку, що здійснена нею реконструкція призвела до набуття об`єктом нових якісних характеристик, що за змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України та правовим висновком Верховного Суду у постанові від 21.02.2018 у справі № 752/8153/14-ц є самочинним будівництвом.

Під час розгляду справи відповідачем всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано жодного доказу, який б свідчив про законність проведеної реконструкції, зокрема дозволу на будівельні роботи чи затверджену проектну документацію, як того вимагає ч. 1 ст. 376 ЦК України.

Отже, здійснене ОСОБА_1 будівництво є самочинним, на яке вона в силу вимог закону не набула права власності. При цьому, матеріали справи не містять доказів визнання за відповідачем в порядку ч. 3 ст. 376 ЦК України права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за рішенням суду.

Що стосується доводів відповідача про те, що подання нею повідомлення про початок будівельних робіт є доказом правомірності здійснення таких робіт, то суд зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною 3 статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» реконструкція об`єктів будівництва без зміни геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані може здійснюватись за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Суд враховує, що ОСОБА_1 у жовтні 2025 року подала повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дає їй право виконувати будівельні роботи. Проте, як встановлено судом, усі подані відповідачем повідомлення були повернуті на доопрацювання, тобто не набули чинності, що свідчить про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин положень п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Доводи відповідача про те, що Інспекція не мала права проводити перевірку оскільки нежитлова будівля літ. «З-1» за адресою: АДРЕСА_1 , не є будівлею та спорудою системи інженерного захисту території у зв`язку із чим така будівля не є елементом (частиною) об`єкту благоустрою, суд відхиляє, оскільки вони є лише суб`єктивним тлумаченням відповідачем норм чинного законодавства.

Доводи відповідача про те, що виявлення факту самочинного будівництва об`єкта відноситься до виключних повноважень органів державного архітектурно-будівельного контролю суд відхиляє, оскільки такі доводи не стосуються предмету спору з огляду на таке.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Самочинна реконструкція нежитлової будівлі літ. «З-1» на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером :11:001:0044, без належних дозвільних документів, порушує права позивача як власника земельної ділянки, що підтверджується ч. 4 ст. 376 ЦК України.

При цьому, спір у цій справі є приватно-правовим, а не публічно-правовим. Позов не стосується державного архітектурно-будівельного контролю.

Суд визнає слушними аргументи позивача, про те, що доводи представника відповідачки про нібито порушення процедури державного архітектурно-будівельного контролю є нерелевантними, оскільки позов подано не на підставі повноважень суб`єкта владних повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням містобудівного законодавства, а на підставі захисту права власності відповідно до ст. 376 ЦК України. Харківська міська рада, як власник земельної ділянки, має право вимагати усунення порушень, спричинених самочинним будівництвом, незалежно від повноважень Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради.

Крім того, суд зазначає, що такі доводи відповідача повністю ігнорують права Харківської міської ради як власника земельної ділянки на здійснення права власності та заперечують можливість самостійного ініціювання судового захисту такого права позивачем, оскільки ставлять можливість реалізації права, гарантованого статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції, Конституцією України та Цивільним кодексом України, у залежність від поведінки третіх осіб (у даному випадку органів державного архітектурно-будівельного контролю), зокрема здійснення ними відповідних перевірок, що суперечить зазначеним вище положенням законодавства.

Оцінку правомірності здійсненої уповноваженими працівниками позивача перевірки зроблено вище та визнано складений за результатами такої перевірки Акт № 82-А належним та допустимим доказом.

Доводи відповідача про те, що виявлені в результаті перевірки порушення не були належним чином зафіксовані та не складено припис про їх усунення, невиконання якого в добровільному порядку могло б бути підставою для звернення Харківської міської ради з позовом до суду, суд відхиляє, оскільки вони заперечують праву на доступ до правосуддя та судовий захист, які гарантовані ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 15 ЦК України, ст. 4 ЦПК України.

З цього приводу суд також зазначає, що відповідно до ст. 19 ЦК України особа має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань. Самозахистом є застосування особою засобів протидії, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням. Способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства.

Отже, складення уповноваженими особами позивача Припису є неюрисдикційною формою захисту порушеного права власності. При цьому, варто наголосити, що самозахист цивільних прав (ст. 19 ЦК України) та їх судовий захист (ст. 15, 16 ЦК України) не є взаємовиключними, а навпаки доповнюють одне одного з метою ефективного захисту відповідних порушених прав. Оскільки самозахист не був ефективних способом захисту порушеного право позивача, тому Харківська міська рада як власник земельної ділянки має право в порядку ст. 15, 16 ЦК України звернутися до суду з цією позовною заявою, маючи на меті захист прав, порушених відповідачем внаслідок здійснення ним самочинного будівництва на земельній ділянці комунальної власності.

Суд вкотре наголошує, що спір у цій справі є приватно-правовим, який не вимагає суворого дотримання адміністративної процедури, зокрема шляхом вручення відповідачу припису про усунення порушень. До предмету доказування у цій справі входить обставини щодо наявності у позивача права власності на земельну ділянку та здійснення відповідачем будівництва на цій ділянці без документів, які надають право на здійснення цього будівництва, тобто самочинного будівництва. Як встановлено судом, Харківська міська рада є власником земельної ділянки :11:001:0044, відповідач здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці комунальної власності, оскільки доказів законність проведеної реконструкції, суду не надала. При цьому, доводи відповідача про невручення їй припису не спростовують її обізнаність про те, що вона здійснювала будівництво без дозвільних документів, що зокрема підтверджується поданням нею повідомлення про початок будівельних робіт уже після проведення відповідної перевірки та звернення позивача до суду з цим позовом. Крім того, суд враховує, що складений 06.05.2025 припис № 82-П відповідно до п. 8.4.7.3. Правил було закріплено на об`єкті благоустрою та розміщено на офіційному сайті Харківської міської ради, що не спростовано відповідачем.

Варто зауважити, що Верховний Суд у постановах від 29.10.2020 у справі № 822/2149/18 та від 08.12.2021 у справі № 520/3777/18 підтверджує не тільки право власника на звернення до суду з позовом про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову, а і можливість знесення самочинного будівництва без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову.

У даному випадку Харківська міська рада, розпоряджаючись своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд, обрала менш обтяжливий для відповідача спосіб захисту порушеного права, а саме шляхом зобов`язання в судовому порядку провести відповідну перебудову.

Доводи відповідача про те, що працівники Харківської міської ради, які проводили перевірку, не є експертами або спеціалістами, щоб робити висновок про те, що будівля є самочинним будівництвом, суд відхиляє, оскільки стороною відповідача клопотання про проведення будівельно-технічної експертизи під час розгляду справи заявлено не було.

Висновки Касаційного адміністративного суду, викладені у постанові від 23 жовтня 2024 року у справі № 420/34766/23, є нерелевантними у цій справі, оскільки правовідносини у справі № 420/34766/23 та справі, що розглядається, не є подібними.

Враховуючи позицію ЄСПЛ у справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, 28.10.2010), відповідно до якої суди зобов`язані обґрунтовувати рішення, але не зобов`язані відповідати на кожен довід, суд зазначає, що всі ключові питання у справі розглянуто та істотні доводи оцінено. Інші доводи відповідача не впливають на вирішення спору, а тому не потребують окремої оцінки.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що здійсненням відповідачем самочинного будівництва на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером :11:001:0044 порушено цивільні права та законні інтереси територіальної громади міста Харкова, що в кінцевому результаті може призвести до тяжких та непередбачуваних наслідків (надзвичайні та аварійні ситуації, руйнування несучих конструкцій споруди, призвести до загрози загибелі чи травмування людей тощо), а тому наявні підстави для судового захисту таких прав територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради шляхом зобов`язання відповідача на підставі ч. 7 ст. 376 ЦК України привести вказану земельну ділянку у стан, що існував до здійснення самочинного будівництва, що буде ефективним та належним способом захисту порушеного права позивача.

З урахування викладеного, суд задовольняє позовні Харківської міської ради у повному обсязі та зобов`язує ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , привести за власний рахунок об`єкт благоустрою земельну ділянку комунальної форми власності (кадастровий номер :11:001:0044) до вимог законодавства сфері благоустрою та здійснити перебудову нежитлової будівлі літ. «З-1» по АДРЕСА_1 , привівши її у стан, що існував до здійснення самочинного будівництва, а саме до технічних характеристик, що містяться в матеріалах інвентаризаційної справи № 45 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради до поверхового плану будівлі від 23.04.2004 та експлікації внутрішніх площ до плану будівлі.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. 4, 10, 12-13, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги Харківської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , привести за власний рахунок об`єкт благоустрою земельну ділянку комунальної форми власності (кадастровий номер :11:001:0044) до вимог законодавства сфері благоустрою та здійснити перебудову нежитлової будівлі літ. «З-1» по АДРЕСА_1 , привівши її у стан, що існував до здійснення самочинного будівництва, а саме до технічних характеристик, що містяться в матеріалах інвентаризаційної справи № 45 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради до поверхового плану будівлі від 23.04.2004 та експлікації внутрішніх площ до плану будівлі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь Харківської міської ради, , адреса: м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003, судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 02 лютого 2026 року.

Суддя І.П. Латка