ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 січня 2026 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/2726/25

Головуючий у першій інстанції Лобода Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/331/26

№ 22-ц/4823/365/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: керівник Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради,

відповідачі: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агродім.",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Бахмацьке районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство «Бахмачрайагролісництво»,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради на ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2025 року про повернення заяви про забезпечення позову та ухвалу цього ж суду від 03 листопада 2025 року про повернення позовної заяви керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агродім." про витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації та права власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору оренди, -

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року керівник Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агродім." (далі по тексту ТОВ «СГ «Агродім.»), в якому просив:

- скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:1098 площею 1,5074 га;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:1098 площею 1,5074 га, номер запису про речове право 36776447;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:1098 площею 1,5074 га б/н від 11.06.2021, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «СГ «Агродім.», номер запису про інше речове право 42976833;

- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 та ТОВ «СГ «Агродім.» на користь держави в особі Чернігівської обласної ради земельну ділянку площею 1,0368 га, що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:1098 площею 1,5074 га та має 5 поворотних точок з координатами:

№ 1 координати: Х 5675713,996, Y 4318857,651;

№ 2 координати: Х 5675634,451, Y 4318972,493;

№ 3 координати: Х 5675591,434, Y 4318877,444;

№ 4 координати: Х 5675635,978, Y 4318803,065;

№ 5 координати: Х 5675713,996, Y 4318857,651;

- стягнути з відповідачів на користь Чернігівської обласної прокуратури понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 12 112 грн та витрати у сумі 4 500 грн понесені за розроблення схеми розташування земельної ділянки згідно договору.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:000:1098 площею 1,5074 га частково сформована за рахунок земель лісового фонду, які перебувають у постійному користуванні ДП «Бахмачрайагролісництво» Чернігівського обласного КП «Чернігівоблагроліс» Чернігівської обласної ради. Чернігівська обласна рада не ухвалювала рішень про надання згоди на вилучення зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області та про зміну цільового призначення земельної ділянки лісового фонду з кадастровим номером :07:000:1098.

Прокурор зазначав, що частина спірної земельної ділянки площею 1,0368 га відноситься до земель лісогосподарського призначення комунальної власності громад, сіл, селищ, міст Чернігівської області та використовується для ведення лісового господарства в порядку, визначеному Лісовим кодексом України.

Наголошував на застосуванні до спірних правовідносин ст. 387 ЦК України у зв`язку із недобросовісністю відповідачки ОСОБА_1 , так як:

- ОСОБА_1 не придбавала спірну земельну ділянку за відплатними договорами, а набула її на безоплатній основі згідно рішення Батуринської міської ради;

- ОСОБА_2 в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих, характерних для лісу природних ознак (наявності лісової (деревної) рослинності) спірної земельної ділянки знала або, проявивши розумну обачність, могла і зобов`язана були знати про те, що ліс і ділянка вибула з володіння держави з порушенням вимог закону;

- на момент отримання у власність спірної земельної ділянки,

ОСОБА_2 відповідно до відкритих даних Державного земельного кадастру та сервісу Google Earth Pro могла пересвідчитись, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:000:1098 знаходилась поряд з лісовим

масивом.

Одночасно з позовною заявою до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив:

- у порядку забезпечення позову накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:1098 площею 1,5074 га, що знаходиться на території Батуринської міської територіальної громади, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ,, до набрання судовим рішенням законної сили;

- у порядку забезпечення позову заборонити державним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:1098 площею 1,5074 га, до набрання судовим рішенням законної сили.

Заява обґрунтована тим, що ураховуючи характер та предмет спірних правовідносин, зокрема наявність у ОСОБА_2 правомочностей власника майна, що надає можливість у будь-який момент, в тому числі під час розгляду справи судом, але до прийняття ним остаточного рішення у справі, розпорядитись спірною земельною ділянкою на користь третіх осіб, відповідачка знаючи про наявність спору, свідомо може здійснити дії щодо розпорядження земельною ділянкою, що призведе до необхідності звернення до суду з новим позовом, неможливості своєчасного реального поновлення інтересів держави та повернення земельної ділянки належному власнику у придатному для використання стані, тобто унеможливить або ускладнить виконання рішення суду.

Прокурор зазначав, що у разі відчуження нерухомого майна його власник змінюється, відтак у випадку задоволення позовних вимог про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:1098 площею 1,5074 га, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку та її повернення судове рішення не буде виконано, оскільки до вказаної особи відповідача не зможуть бути зверненні відповідні вимоги.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23.10.2025 позовну заяву керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради до ОСОБА_1 , ТОВ «СГ «Агродім.» про витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації та права власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору оренди залишено без руху.

Повідомлено позивача про необхідність виправити недоліки заяви в десятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали і роз`яснено, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23.10.2025 заяву керівника Ніжинської окружної прокуратури про забезпечення позову, подану в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради до ОСОБА_1 , ТОВ «СГ «Агродім.» про витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації та права власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору оренди повернуто заявнику.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03.11.2025 позовну заяву керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради до ОСОБА_1 , ТОВ «СГ «Агродім.» про витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації та права власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору оренди визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційних скаргах на ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23.10.2025 та від 03.11.2025 керівник Ніжинської окружної прокуратури просить їх скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, вирішити питання стягнення понесених витрат на сплату судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення судом питання щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційних скарг зводяться до того, що обов`язок позивача визначати вартість спірного майна шляхом проведення експертно-грошової оцінки земельної ділянки розповсюджується виключно на випадки витребування земельної ділянки у добросовісного набувача, між тим у цій справі предметом спору є витребування майна із чужого незаконного володіння відповідача, який не є добросовісним набувачем, позов заявлено у порядку ст. 387 ЦК України. Таким чином, у прокурора не виникав обов`язок щодо визначення експертно-грошової оцінки земельної ділянки та внесення коштів на депозит суду.

Заявник зазначає, що у позовній заяві ним вказано вартість земельної ділянки лісового фонду площею 1,0368 га, яка становить 9229 грн. Таким чином ним виконані вимоги ст. 175, 176 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а оскаржувані ухвали скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи 23.10.2025 ухвалу про повернення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вона не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України, оскільки у ній не зазначено ціни позову про забезпечення якого просить заявник.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її позивачу ухвалою від 03.11.2025, суд першої інстанції, керуючись положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України, констатував, що позивач не усунув недоліки, які вказані в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 23.10.2025, фактично пославшись на ті ж обставини, якими мотивував позов і не зазначив ціну позову.

Однак з такими висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23.10.2025 позовну заяву керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради до ОСОБА_1 , ТОВ «СГ «Агродім.» про витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації та права власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору оренди залишено без руху.

Ухвалу обґрунтовано тим, що у позовній заяві не указано ціну позову, нормативно грошова оцінка земельної ділянки не відображає її дійсної вартості на момент звернення до суду.

Суд зазначив, що позивачу необхідно здійснити експертно-грошову оцінку земельної ділянки та, виходячи з неї, визначити ціну позову.

З посиланням на ч. 4 ст. 177 ЦПК України, суд першої інстанції вказав на те, що до позовної заяви не додано документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості земельної ділянки, експертно-грошова оцінка якої здійснена в порядку, визначеному законом і чинна на дату подання позовної заяви.

30.10.2025 керівник Ніжинської окружної прокуратури подав до суду заяву про усунення недоліків, де зазначив, що механізм компенсації вартості майна, яке незаконно вибуло з володіння держави чи територіальної громади, застосовується виключно у разі, якщо відповідач за позовом прокурора є добросовісним набувачем.

Наголошував, що у даному випадку добросовісність відповідачки виключається виходячи із того, що вона не придбавала спірну земельну ділянку за відплатними договорами, а набула її на безоплатній основі згідно рішення Батуринської міської ради. Звернення прокурора відповідає критерію законності, оскільки здійснюється на підставі норми ст. 387 ЦК України.

Стверджував, що у позовній заяві вказано вартість спірної земельної ділянки лісового фонду площею 1,0368 га, яка становить 9229 грн.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Форма та зміст позовної заяви, яка подається до суду, визначені у статтях 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до абзацу першого частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

09.04.2025 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача" № 4292-IX від 12.03.2025, згідно з яким статтю 390 ЦК України доповнено частиною 5 наступного змісту: "Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви".

Частину 4 статті 177 ЦПК України доповнено абзацом 2 такого змісту: "У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви".

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму (абзац третій частини другої статті 185 ЦПК України, у редакції Закону України № 4292-IX від 12 березня 2025 року).

У пункті 2 Розділу ІІ Закону України № 4292-IX від 12 березня 2025 року зазначено, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частин першої та третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до висновків викладених у постанові Верховного Суду від 19.11.2025 у справі № 523/14914/24 обов`язок попереднього внесення вартості майна на депозитний рахунок суду передбачений у нормі матеріального права. Положення частини п`ятої статті 390 ЦК України поширюється на випадки подання позову про витребування майна у добросовісного набувача. При цьому у випадку подання та розгляду судом позову про витребування майна у недобросовісного набувача вимоги частини п`ятої статті 390 ЦК України не підлягають застосуванню.

У випадку, якщо позивач обґрунтовує позов про витребування нерухомого майна недобросовісністю набувача, то положення частини п`ятої статті 390 ЦК України не застосовуються.

У постанові Верховного Суду від 01.12.2025 у справі № 354/419/25 висловлено правову позицію про те, що питання про добросовісність/недобросовісність набувача судом може бути вирішене лише після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення. У випадку встановлення недобросовісності набувача суд задовольняє позов без застосування частини п`ятої статті 390 ЦК України. Натомість у разі встановлення, що набувач добросовісний, суд відмовляє у задоволенні позову на підставі частини п`ятої статті 390 ЦК України, якщо позивачем попередньо не внесено вартість майна на депозитний рахунок суду.

З позовної заяви вбачається, що прокурор пред`явив позов до ОСОБА_1 як до недобросовісного набувача.

Залишаючи позовну заяву без руху з підстав недотримання прокурором вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме ненадання доказів внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна та не проведення експертно-грошової оцінки майна, суд першої інстанції залишив поза увагою, що обов`язок попереднього внесення вартості майна на депозитний рахунок суду встановлений у нормах матеріального права, зокрема у частині п`ятій статті 390 ЦК України. Положення частини п`ятої статті 390 ЦК України поширюється на випадки подання позову про витребування майна у добросовісного набувача. При цьому у випадку подання та розгляду судом позову про витребування майна у недобросовісного набувача вимоги частини п`ятої статті 390 ЦК України не підлягають застосуванню.

У позовній заяві прокурор посилався на недобросовісність набувача спірної земельної ділянки. Зокрема, указував, що ОСОБА_1 , не придбавала спірну земельну ділянку за відплатними договорами, а набула її на безоплатній основі за рішенням Батуринської міської ради. Наголошував, що відповідачка в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих, характерних для лісу природних ознак спірної земельної ділянки знала або, проявивши обачну розумність, могла і зобов`язана була знати про те, що ліс і ділянка вибула з володіння держави з порушенням вимог закону. На момент отримання у власність спірної земельної ділянки, ОСОБА_2 відповідно до відкритих даних Державного земельного кадастру та сервісу Google Earth Pro могла пересвідчитись, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:000:1098 знаходилась поряд з лісовим

масивом.

Оскільки прокурор обґрунтовує позов недобросовісністю набувача, то положення частини п`ятої статті 390 ЦК України до спірних відносин не застосовуються. Питання про добросовісність/недобросовісність набувача судом може бути вирішене лише після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що встановивши під час розгляду справи по суті необґрунтованість доводів прокурора та добросовісність відповідача як набувача спірної земельної ділянки, відсутність внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна (ч. 4 ст. 177 ЦПК України) матиме наслідком відмову в задоволенні позову, незалежно від його обґрунтованості по суті.

Так, у справі "Delcourt v. Belgium" Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Водночас у справі "Bellet v. France" Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що повернення позовної заяви з підстав, наведених судом першої інстанції, є необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам ст. 177 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про недобросовісність відповідача під час набуття спірної земельної ділянки у власність не підлягають оцінці з огляду на те, що це питання може бути вирішене лише після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про повернення позовної заяви, а тому ухвала Бахмацького районного суду Чернігівської області 03 листопада 2025 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зважаючи на згадані обставини також не може вважатися законною та обґрунтованою ухвала Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23.10.2025.

При цьому, не є слушним посилання районного суду в оскаржуваній ухвалі від 23.10.2025 на не зазначення прокурором ціни позови.

Так, заяву про забезпечення позову подано разом із позовною заявою, в якій зазначено, що вартість спірної земельної ділянки лісового фонду площею 1,0368 га становить 9 229 грн.

Указано, що розрахунок здійснено відповідно до Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 24.06.2022 № 376 «Про затвердження усереднених показників нормативної грошової оцінки земель», згідно якого усередненні показники нормативної грошової оцінки земельна одиницю площі для земель лісогосподарського призначення становить 8 901 грн.

Відповідно до частини другої статті 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

Відтак, ухвала Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23.10.2025 підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційних скаргах прокурор просить вирішити питання стягнення понесених витрат на сплату судового збору.

У зв`язку із скасуванням ухвал суду і передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, розподіл судових витрат, здійснює суд, який приймає рішення за результатами розгляду спору по суті, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, а тому підстави для вирішення питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційних скарг на оскаржувані ухвали відсутні.

Керуючись ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради задовольнити.

Ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2025 року та 03 листопада 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді Н.В. Висоцька

Н.В.Шитченко