Справа № 214/7258/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/7258/25 за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Представники: від позивача - адвокат Ткаченко Ю.О., Ґедзь О.В. (самопредставництво),

ВСТАНОВИВ:

Директор ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (далі скорочено - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ») Ґедзь О.В. звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення в електронній формі 25.07.2025, в якій просила суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за кредитним договором №8247579 від 17.01.2025 у загальному розмірі 49 654 грн. 50 коп., що включає: заборгованість за основною сумою боргу - 21 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 18 154 грн. 50 коп., заборгованість за пенею - 10 500 грн. 00 коп.; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» 2 422 грн. 40 коп. судового збору та 3 500 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 17.01.2025 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит №8247579 у вигляді електронного документу, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та застосуванням електронного підпису за одноразовим ідентифікатором (електронним підписом, що був надісланий позичальникові на вказану ним електронну адресу) відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору, позичальник ОСОБА_1 17.01.2025 отримав кредит у безготівковій формі у розмірі 21 000 грн. 00 коп. строком на 360 днів (з 17.01.2025 до 11.01.2026) шляхом перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на банківський картковий рахунок позичальника, в обмін на зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити проценти від суми позики. Процентна ставка за користування кредитом - фіксована та складає 0,95% в день, що нараховується на залишок заборгованості за кредитом. Комісія за надання кредиту - 17,25% від суми наданого кредиту, що в грошовому виразі складає 3 622 грн. 50 коп. Підписанням договору позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, погодився, що до моменту підписання договору ознайомився з його умовами, Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, обсяг зобов`язань сторін на наслідки укладення договору йому зрозумілі. Свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі шляхом їх перерахування 17.01.2025 на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «Фінекспрес». Натомість ОСОБА_1 в порушення умов договору свої зобов`язання не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 49 654 грн. 50 коп., що включає: заборгованість за основною сумою боргу - 21 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 18 154 грн. 50 коп., заборгованість за пенею - 10 500 грн. 00 коп. При цьому, 26.06.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено договір факторингу №26/06/25, за умовами якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №8247579 від 17.01.2025, укладеним із ОСОБА_1 , у загальному розмірі відступлених вимог 49 654 грн. 50 коп. З моменту отримання права вимоги до відповідача за кредитним договором нарахування жодних санкцій, процентів на заборгованість не здійснювалось. З огляду на те, що відповідач наявну заборгованість за договором в добровільному порядку не погашає, тому позивач, будучи дійсним кредитом, вимушений звернутися до суду.

Ухвалою суду від 04.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Витребувані докази надійшли на електронну пошту суду 06.08.2025 та 16.09.2025.

Що стосується клопотання відповідача про зупинення провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України - до розгляду судом цивільної справи №214/2087/25 про обмеження його цивільної дієздатності, то суд зауважує, що вирішення даного спору не має жодного зв`язку зі справою №214/2087/25, а її вирішення не впливає на хід даної справи. До того ж, за інформацією з ЄДРСП, провадження у справі №214/2087/25 завершене шляхом постановлення судом ухвали від 03.11.2025 про залишення заяви без розгляду. Відтак, правові підстави для задоволення клопотання відповідача відсутні.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами та заперечуючи проти їх задоволення у повному обсязі, відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позов шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». Свої заперечення відповідач мотивував тим, щовідповідно до довідки АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № БТ/Е-10090 від 06.08.2025 на його ім`я дійсно було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 та відповідно відкритий під неї банківський рахунок НОМЕР_3 . На картковий рахунок № НОМЕР_2 у період 17.01.2025 було зарахування коштів у розмірі 21 000 грн 00 коп. Проте із даної виписки не можливо встановити, хто саме перерахував дану суму переказу, відсутнє призначення платежу, що унеможливлює в будь-який спосіб ідентифікувати платника та призначення платежу. Належним та достовірним доказом проведення безготівкового розрахунку є відповідний платіжний документ, передбачений положеннями Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 №163, який заповнений відповідно до вимог цього нормативного документу та містить відповідні відмітки про виконання цього платіжного документу банком платника. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідно до абз.2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Однак, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, зокрема, первинних документів (касово-бухгалтерських документів), на підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів за кредитним договором. Копія платіжної інструкції, наданої ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», заповнена всупереч обов`язкової до виконання Інструкції та не містить відповідних відміток про виконання. Що стосується відступлення права вимоги, відповідач зауважив, що станом на 19.08.2025 йому не надходило жодного повідомлення про відступлення грошової вимоги факторові та не було отримано жодної грошової вимоги, що грубо порушує його права. Враховуючи, що позивачем не надано акта прийому-передачі документів за формою, погодженою сторонами у відповідному додатку до договору факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025 року, не можна вважати даного позивача належним. Враховуючи відсутність доказів фактичного отримання коштів та невідповідність представлених документів вимогам чинного законодавства, відповідач наголошує, що договір позики № 8247579 від 17.01.2025 є недійсним, оскільки він не відображає його дійсної волі та не спрямований на реальне настання правових наслідків. До того ж, сам по собі розрахунок заборгованості, складений позивачем, не є доказом наявності заборгованості.

22.08.2025 від представника позивача в електронній формі надійшла відповідь на відзив. Представник зазначила, що посилання відповідача, щодо не укладання договору кредиту №8247579 є необґрунтованими та суперечать матеріалам справи, оскільки вказаний договір кредиту підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 055407, що був надісланий на вказану ним електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Кредитодавець ідентифікував відповідача за посередництвом системи BankID НБУ, отримавши від "privatbank" за згодою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) персональні дані останнього, в тому числі електронну адресу, на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що останній використав/наклав наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання документів, а саме: підпис 055407 - 17.01.2025 13:22:21, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариствами для укладення договорів від його імені, відповідачем до суду не надані. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій відповідач не звернувся, як і не оскаржив правомірність укладеного договору. Твердження відповідача стосовно ненадання позивачем доказів перерахування коштів на картковий рахунок відповідача - не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи містяться наступні документи, які підтверджують перерахування коштів на картковий рахунок відповідача: електронна платіжна інструкція №e6023f91-868c-48e7-946c-590320e80106 від 17.01.2025, видана ТОВ «ФІНЕКСПРЕС»; довідка № КД-000034677/ТНПП від 25.06.2025, видана платіжною системою ТОВ «ФІНЕКСПРЕС», що підтверджує перерахування коштів за платіжною інструкцією/квитанцією №e6023f91-868c-48e7-946c-590320e80106 від 17.01.2025 ; лист №25/06/25-2 від 25.06.2025, виданий позикодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що підтверджує видачу/перерахування на банківську карту відповідача/Клієнта онлайн-позики на підставі платіжної інструкції №e6023f91-868c-48e7-946c-590320e80106 від 17.01.2025. Таким чином, в матеріалах цивільної справи містяться докази перерахування коштів відповідачу, а його посилання стосовно відсутності доказів на підтвердження цьому - безпідставні. Крім того, в матеріалах цивільної справи міститься відповідь АТ «Універсал Банк» разом із банківською випискою, з якої вбачається, що картковий рахунок № НОМЕР_1 належить відповідачу та 17.01.2025 о 13.15 год. на зазначену вище банківську картку здійснено зарахування коштів в розмірі 21 000 грн. 00 коп., що у свою чергу підтверджує дійсність/реальність доказів, наданих позивачем.

У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №2-2035/11 (провадження № 61- 2449св18) викладено висновок, що тлумачення ст.516, ч.2 ст.517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом у справі № 761/1543/20, провадження № 61 - 10389св21 від 23.02.2022, справа № 639/86/17, провадження № 61-5039 св21від 19.01.2022, справа № 554/8549/15-ц, провадження № 61-18460св20 від 14.07.2021. Доказів про визнання договору факторингу не дійсним та/або виконання відповідачем своїх зобов`язань перед первісним/попереднім кредитором - не надано та матеріали справи не містять. Окрім викладеного вище, відповідач повідомлений про відступлення права грошової вимоги шляхом звернення з даним позовом до суду, так як в матеріалах справи наявні докази переходу права грошової вимоги від позикодавця до позивача. Щодо переходу права грошової вимоги, то в матеріалах справи наявні наступні докази, які підтверджують право грошової вимоги до відповідача: договір факторингу 26/06/25 від 26.06.2025; Витяг з реєстру прав вимог №26/06/25-01 від 26.06.2025 до договору факторингу №26/06/25 від 26.06.2025; платіжне доручення про оплату за відступлення права грошової вимоги згідно реєстру прав вимог №26/06/25- 01 від 26.06.2025 в порядку визначеному договором факторингу №26/06/25 від 26.06.2025, що в сукупності підтверджують статус позивача як дійсного кредитора. Загалом, на переконання представника позивача, замість надання доказів/пояснень по суті справи, відповідач надав набір правових висновків, які, на думку позивача, є помилковими, оскільки зміст цих правовідносин (права й обов`язки сторін спору) та спільні риси між спірними правовідносинами є відмінними та не тотожними із даною справою.

25.08.2025 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, направлені через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», доводи в яких є ідентичними із наведеними у відзиві. Крім того, відповідач просив розгляд справи проводити за його відсутності.

19.09.2025 від відповідача надійшли додаткові пояснення, направлені через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд».

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами з урахуванням позиції сторін, зважаючи на те, що жоден з учасників справи не заявив про свою участь в судовому засіданні.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, врахувавши позицію сторін, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.01.2025 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» як кредитором та ОСОБА_1 як позичальником було укладено договір кредитної лінії (Надійний) №8247579 у вигляді електронного документу, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та застосуванням електронного підпису за одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Як слідує з п.3 договору, для отримання кредиту, позичальник має бути зареєстрований в ІКС, для чого він проходить процедуру реєстрації на сайті, що відбувається на сторінці реєстрації. Для проходження процедури реєстрації, позичальник заповнює всі поля форми реєстрації, керуючись, при необхідності, підказками сайту. При реєстрації на сайті, позичальник вказує дані своєї банківської картки, на яку він хоче отримати кредит. Зазначена картка проходить прив`язку до особистості позичальника і верифікацію. При проходженні процедури верифікації картки позичальник вводить у відповідне поле код операції, отриманий від свого банку. При проходженні процедури верифікації позичальник надає згоду на обробку своїх персональних даних та підтвердження ознайомлення з політикою конфіденційності. Результатом проходження всіх етапів реєстрації є створення особистого кабінету позичальника. Під час кожного входу в особистий кабінет позичальник використовує особистий логін і пароль, які він вказав при реєстрації і за збереження яких в таємниці від третіх осіб позичальник несе особисту відповідальність. Після першої реєстрації та під час кожного входу в особистий кабінет позичальником додатково вводиться код, який надсилається позичальнику у вигляді sms-повідомлення та/або вхід здійснюється за допомогою використання позичальником інструментів «touch id» або «face id».

За умовами п.2.1 договору, кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти («Кредит»), на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору. Мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник підтверджує, що не має наміру використовувати отриманий кредит із метою, яка є забороненою відповідно до діючого законодавства, у тому числі не має наміру ініціювати переказ отриманого за цим договором кредиту на рахунки організаторів азартних ігор для участі в азартних іграх. Вид фінансової послуги, що надається відповідно до умов договору - надання коштів у кредит.

Як слідує з п.2.2 договору, сума кредиту складає 21 000 грн. 00 коп., строк кредитування/строк договору 360 днів. Розмір першого обов`язкового платежу 9607 грн. 50 коп., період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 30 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 30 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 30 днів користування. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 11, дата сплати першого обов`язкового платежу 15.02.2025. Процентна ставка фіксована 0,95% в день.

Відповідно до п.2.2.7. договору, тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія.

Комісія за надання кредиту складає 17.25% від суми наданого кредит, що у грошовому виразі складає 3622 грн. 50 коп. (п.2.2.8 договору).

Денна процентна ставка/день 0.998% (п.2.3.1 договору).

Підписанням договору, позичальник підтвердив, що він ознайомився з паспортом споживчого кредиту та офертою, що містить в тому числі проект договору, Політикою конфіденційності, Правилами надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «СlickСredit», іншою інформацією про кредитодавця та послуги, які ним надаються, в тому числі на сайті кредитодавця: інформацією, передбаченою Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про захист персональних даних» (п.5.1 договору).Підписуючи Електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором, позичальник засвідчує, що його Акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами Оферти (п.5.11 договору).

Надаючи оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами та наявним у справі доказам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх

Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.ч.1, 2 ст.1047 ЦК України).

Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення кредитного договору). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3, ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію").

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кредитного договору №8247579 від 17.01.2025, його форму, наявність електронних підписів одноразовим ідентифікатором з боку позичальника ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою про ідентифікацію позичальника, та представника кредитора, суд дійшов висновку, що договір дійсно укладений сторонами правочину в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідає вимогам ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Доказів зворотного відповідач суду не надав, як і не спростував жодними доказами факт укладення договору, а відтак усі наведені ним заперечення з цього приводу є безпідставними та неґрунтовними.

Крім того, з наданих суду позивачем доказів вбачається, що відповідач вчинив певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», а саме, зареєструвався в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію, отримав повідомлення від суб`єкта електронної комерції (в даному випадку від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») із одноразовим ідентифікатором, та прийняв пропозицію (оферту) позивача шляхом використання (підписання) надісланого кредитором одноразового ідентифікатора. Укладення договору оформлено відповідачем у встановлений товариством спосіб. При укладенні договору позичальник здійснив у відповідній послідовності усі вищевказані дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору.

Судовим розглядом також встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі 21 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування грошових коштів 17.01.2025 на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «Фінекспрес», підтвердженням чому є копії платіжної інструкції від 17.01.2025 (замовлення №45399432), платіжної інструкції від 17.01.2025 та довідка ТОВ «ФК «Фінекспрес».

Факт зарахування коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» також підтверджується наданими на виконання ухвали суду про витребування доказів відповідями АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 06.08.2025 №БТ/Е-10090, від 16.09.2025 №БТ/Е-13314 та виписками по рахунку, де відображені операції із зарахування коштів 17.01.2025 у сумі 21 000 грн. 00 коп. Доказів на спростування цьому відповідач не надав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредиторів вимагати їх повернення.

Натомість ОСОБА_1 в порушення умов кредитного договору №8247579 від 17.01.2025 свої зобов`язання не виконав належним чином, в результаті чого станом на 26.06.2025 утворилась заборгованість у загальному розмірі 49 654 грн. 50 коп., що включає: заборгованість за тілом позики - 21 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування позикою - 18 154 грн. 50 коп., заборгованість за неустойкою - 10 500 грн. 00 коп., що слідує з розрахунку.

У ході судового розгляду встановлено, що 26.06.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено договір факторингу №26/06/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №8247579 від 17.01.2025, укладеним із ОСОБА_1 , у загальному розмірі вимог 49 654 грн. 50 коп., що підтверджується реєстром вимог до договору, де вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 49 654 грн. 50 коп. включені за порядковим №9.

Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Враховуючи, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед ОСОБА_1 виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», суд приходить до висновку про обґрунтованість звернення до суду. Відтак, доводи відповідача в частині, що позивач не є кредитором та не вправі пред`являти до нього вимоги, є безпідставними.

Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з розрахунком заборгованості до кредитного договору №8247579 від 17.01.2025, відповідач ОСОБА_1 має загальну суму заборгованості за вказаним договором в розмірі 49 654 грн. 50 коп. станом на 26.06.2025, що включає: заборгованість за тілом кредиту - 21 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 18 154 грн. 50 коп., неустойка - 10 500 грн. 00 коп. Проценти за користування позикою нараховувалась за фіксованою ставкою 0,95% в день до 26.06.2025 включно, після чого нарахування процентів припинено, хоча строк дії договору сторонами визначений у 360 днів. На погашення кредиту відповідач здійснив єдиний платіж в сумі 9 607 грн. 50 коп., з якого 5 985 грн. 00 коп. зараховано на погашення процентів, а 3 622 грн. 50 коп. - комісії за надання кредиту, нарахованої відповідно до п. 2.2.8 договору. Після відступлення прав вимоги від первісного кредитора ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» кінцево на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» нарахування процентів на тіло кредиту не здійснювалось, а сума відступленого боргу залишилась незмінною.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 зазначено, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину: вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У даній справі позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, як і презумпція правомірності його не спростована.

Зважаючи на те, що відповідач не здійснив погашення заборгованості по кредиту ні перед попереднім кредитором, ні перед дійсним, та не повертав кредит протягом строку, обумовленого сторонами при укладенні договору та за узгодженим порядком, тим самим допустив істотне порушення виконання своїх кредитно-договірних зобов`язань, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) в сумі 21 000 грн. 00 коп. та по процентам у сумі 18 154 грн. 50 коп., розрахованих у чіткій відповідності до умов договору, в межах строку кредитування та з урахуванням здійснених відповідачем платежів. Доказів на спростування цьому відповідач не надав, власного контррозрахунку не навів.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею у сумі 10 500 грн. 00 коп., то суд вважає за необхідне зауважити, що положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України регламентують, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Приймаючи до уваги те, що пеня нарахована відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, введеного 24.02.2022, що діє наразі, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею задоволенню не підлягають.

Аналізуючи викладене, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про доведеність істотного порушення ОСОБА_1 кредитно-договірних зобов`язань, правомірність пред`явлення позовних вимог ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» як дійсним кредитором, які підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за кредитним договором №8247579 від 17.01.2025 у загальному розмірі 39 154 грн. 50 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 21 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 18 154 грн. 50 коп.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1 913 грн. 70 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору та 2 765 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Ткаченко Ю.О. на підставі договору №01-11/24 від 01.11.2024, пропорційно частині задоволених вимог (79%).

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за кредитним договором №8247579 від 17.01.2025 станом на 26.06.2025 у загальному розмірі 39 154 грн. 50 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 21 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 18 154 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» 1 913 грн. 70 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору та 2 765 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу пропорційно частині задоволених вимог.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», , місцезнаходження юридичної особи: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд.9-а, офіс 204.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду складено та підписано 15.01.2026.

Суддя О.І. Євтушенко