УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,

позивача: ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

представника позивача: ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),

представника відповідача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває зазначена цивільна справа.

Ухвалою від 09.12.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального провадження до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 17.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

23.09.2025 року представник позивача ОСОБА_2 надала до суду клопотання про долучення доказів, в якому просила долучити до матеріалів справи №766/20390/24 у якості доказів наступні документи: копію думку експерта, копії медичних документів на 24-х сторінка.

05.11.2025 року представник позивача ОСОБА_2 надала до суду клопотання про проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи, обґрунтовуючи необхідність її проведення для встановлення обставин щодо виду зброї (предмета), з якої було завдано вогнепальне поранення позивачу в жовтні 1998 року.

14.11.2025 року представник відповідача надав до суду заперечення на клопотання від 23.09.2025 про долучення доказів. Сторона відповідача вважала клопотання таким, що підлягає залишенню без розгляду, оскільки подане з порушенням строків, передбачених ЦПК України. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.12.2024 року відкрито провадження у цій справі, за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи, яким роз`яснено їх право подати заяви по суті справи та визначено відповідні процесуальні строки. Зазначеною ухвалою суд роз`яснив право учасників справи подати заяви по суті справи та визначив відповідні процесуальні строки. 17.06.2025 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі №766/20390/24 та призначено справу до розгляду по суті відповідно до пункту 15 частини другої статті 197 ЦПК. Жодних клопотань під час підготовчого провадження ні від представника позивача, ні від позивача не надходило. Таким чином, всі докази і клопотання у справі сторони мали подати до 17.06.2025. Як вбачається з матеріалів справи до клопотання про долучення доказів представником позивача не надано суду заяви про поновлення процесуального строку та належних та допустимих доказів на обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку, визначеного законом для подання доказів, у зв`язку з чим представник відповідача вважав, що представником позивача пропущено процесуальний строк.

18.11.2025 року представник відповідача надав до суду заперечення на клопотання від 05.11.2025 року про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи. Зазначив, що представник позивача просить встановити обставини, які вже були з`ясовані та задокументовані в межах кримінального провадження. Матеріали кримінального провадження, долучені самою стороною позивача, містять процесуальні документи, у яких відображені всі необхідні дані щодо характеру та механізму утворення тілесних ушкоджень, а також обставини, пов`язані із застосуванням зброї. Таким чином, обставини, які позивач просить повторно з`ясувати, вже встановлені у спосіб, визначений законом, та підтверджені офіційними документами кримінального провадження. Правильність і повнота встановлення цих обставин була перевірена органами прокуратури та судами першої, апеляційної й касаційної інстанцій у межах контролю за законністю закриття кримінального провадження. Усі інстанції дійшли висновку, що фактичні обставини події встановлені повно, всебічно та відповідно до вимог закону. Питання щодо виду зброї, її технічних характеристик або механізму пострілу не є предметом позову у цій цивільній справі. Позовні вимоги стосуються відшкодування моральної та майнової шкоди. Установлення технічних параметрів зброї не впливає на вирішення заявлених вимог і не належить до предмета доказування згідно зі ст. 77 ЦПК України. Таким чином, заявлене клопотання спрямоване на встановлення обставин, що не мають значення для вирішення спору, та виходять за межі предмета доказування у цивільному процесі. Клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи є безпідставним, недоцільним та підлягає залишенню без розгляду. Крім того, представником позивача пропущено строк для подання відповідного клопотання та не надано суду заяви про поновлення процесуального строку та належних та допустимих доказів на обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку.

28.11.2025 року представник позивача Литвиненко Ірина Леонідівна надала до суду клопотання про повернення зі стадії судового розгляду до стадії підготовчого судового розгляду. Для надання можливості їй, як позивачу, долучити необхідні докази, висновок повторної комісійної судово-медичної експертизи до матеріалів справи та довести факт незаконного застосування зброї та отриманого кулевого поранення під час затримання позивача в жовтні 1998 року. З тих самих підстав необхідні докази, які зазначені в клопотанні про долучення доказів надають представнику позивача можливість, як позивачу довести факт лікування після подій, які відбулися у жовтні 1998 року. У зв`язку з цим, представник позивача просила задовольнити подане клопотання.

30.12.2025 року представник відповідача надав до суду заперечення на клопотання від 27.11.2025 року про повернення зі стадії судового розгляду до стадії підготовчого судового розгляду, згідно якого вважав, що вказане клопотання не підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, протоколу судового засідання від 17.06.2025, ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи для судового розгляду по суті від 17.06.2025, позивачеві не встановлювався строк для подання додаткових доказів, а сам позивач та його представник не заявляв клопотань, спрямованих на надання йому дозволу на подання додаткових доказів поза межами підготовчого провадження. Твердження позивача про необхідність повернення фактично зводиться до бажання подати додаткові докази або уточнення, що може бути реалізовано і в межах стадії розгляду справи по суті без зміни процесуальної стадії. В даному випадку жодних об`єктивних, вагомих або виключних обставин, які б обумовлювали повернення до підготовчого провадження, позивачем не наведено та документально не підтверджено. Сторона мала всі можливості реалізувати свої права своєчасно, а тому клопотання про повернення на попередню стадію є безпідставним. Позивач був наділений повною можливістю сформувати доказову базу та подати її на стадії підготовчого провадження, проте своїм правом скористався несвоєчасно, що свідчить не про недоліки законодавчого регулювання чи надмірну активність суду, а про недотримання принципу концентрації доказів, закріпленого процесуальним законом у взаємозв`язку зі статтями 81, 83 та 189 ЦПК України. З огляду на викладене, клопотання позивача та його представника не містить законних підстав для повернення до стадії підготовчого провадження, а доводи про нібито відсутність сторони позивача під час його закриття спростовуються матеріалами справи, у тому числі протоколом судового засідання та фактом участі через відеозв`язок, тому підлягає відхиленню в повному обсязі.

08.01.2026 року представник позивача надала відповідь на заперечення відповідача на клопотання про повернення зі стадії судового розгляду до стадії підготовчого судового розгляду. Зазначила, що в підготовчому судовому засіданні 17.06.2025 року позивач та представник позивача не були присутні та не могли заперечувати проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, а ті клопотання, які заявляє сторона позивача є суттєвими для встановлення обставин справи.

Позивач та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні подані клопотання підтримали, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у них.

Представники відповідача Мирилко В.В. та Луценко Л.А. в судовому засіданні заперечували проти задоволення поданих клопотань з підстав, зазначених у запереченням.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши поданні клопотання, суд приходить до наступного.

Щодо клопотання представника позивача ОСОБА_2 про долучення доказів, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.43 ЦПК України учасники справи мають право, серед іншого, подавати докази; брати участь у дослідженні доказів; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків (ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України).

Порядок подання доказів визначений в ст. 83 ЦПК України.

Так, ч. 2 ст. 83 ЦПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 83 ЦПК України у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 83 ЦПК України).

Згідно з ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 127 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 222 ЦПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Отже, докази, що підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані учасниками справи одночасно з заявами по суті справи у суді першої інстанції, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена учасником справи та належним чином обґрунтована. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом доказів з порушенням встановленого строку - наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи.

Такий підхід є усталеним та відповідає практиці Верховного Суду (постанова від 04.09.2024 року в справі № 363/3231/18, постанова від 10.04.2024 року в справі №638/6852/18).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.12.2024 року відкрито провадження у цій справі, за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи, яким роз`яснено їх право подати заяви по суті справи та визначено відповідні процесуальні строки. Зазначеною ухвалою суд роз`яснив право учасників справи подати заяви по суті справи та визначив відповідні процесуальні строки.

Ухвалою суду від 17.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Жодних клопотань під час підготовчого провадження ні від представника позивача, ні від позивача не надходило. Під час проведення підготовчого засідання, в т.ч. 17.06.2025 року сторона позивача зазначила, що клопотань не має та не заперечувала проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Таким чином, всі докази і клопотання у справі сторони мали подати до 17.06.2025 року.

Таким чином, клопотання про долучення доказів представником позивача подано до суду поза межами процесуальних строків, встановлених законом.

Разом з тим, представник позивача не довела наявності поважних причин пропуску встановленого законом строку для подання доказів.

Отже, судом не встановлено обставин, які свідчать про поважність причин невчинення позивачем (його представником) відповідних процесуальних дій (подання доказів). Наведені в клопотанні та висловлені в судовому засіданні представником позивача доводи щодо поважності причин пропуску процесуальних строків не свідчать про реальне існування таких обставин.

Суд, враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи, приходить до переконання, що заяву представника позивача про долучення доказів слід залишити без розгляду.

Щодо клопотання представника позивача Литвиненко Ірини Леонідівни про проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи, суд приходить до наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу (ч. 2 ст. ст. 103 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно зі ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

В порядку з ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно пункту 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.

Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Згідно з пунктом 3.6 Інструкції № 53/5 у разі призначення експертизи (залучення експерта) для проведення повторної експертизи, крім матеріалів, зазначених у пункті 3.3 цього розділу, до експертної установи (експертові) надаються також висновки попередніх експертиз з усіма додатками (фотознімками, порівняльними зразками тощо). У разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення.

Таким чином, повторною призначається судова експертиза, у проведенні якої експерт досліджує ті ж самі об`єкти і вирішує ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судові експертизі.

Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав сторін чи інших осіб.

Повторну судову експертизу може бути призначено також, якщо є розходження у висновках кількох експертів і їх неможливо усунути шляхом одержання додаткових пояснень експертів у судовому засіданні.

В ухвалі про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта (ч. 2 ст. 113 ЦПК України).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.12.2024 року відкрито провадження у цій справі, за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи, яким роз`яснено їх право подати заяви по суті справи та визначено відповідні процесуальні строки. Зазначеною ухвалою суд роз`яснив право учасників справи подати заяви по суті справи та визначив відповідні процесуальні строки.

Ухвалою суду від 17.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Жодних клопотань під час підготовчого провадження ні від представника позивача, ні від позивача не надходило. Таким чином, всі докази і клопотання у справі сторони мали подати до 17.06.2025 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 ЦПК України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ЦПК України, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Поновлення процесуального строку визначено ст. 127 ЦПК України.

Так, згідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За змістом ч. 4 ст. 127 ЦПК України, одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Позивач та представник позивача з заявою про поновлення процесуального строку до суду не звертались.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, суд нагадує, що як встановлено у ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Водночас судом встановлено, що в межах розгляду даної цивільної справи комісійна судово-медична експертиза не призначалася та не проводилася. Матеріали цивільної справи не містять жодного висновку експерта, отриманого у цьому цивільному провадженні.

Посилання представника позивача на необхідність призначення повторної експертизи ґрунтуються на висновках комісійної судово-медичної експертизи, проведеної в межах кримінального провадження, яке є самостійним процесуальним провадженням та здійснюється за іншими правилами доказування.

Оскільки у даній цивільній справі первинна комісійна судово-медична експертиза не проводилася, відсутній предмет для оцінки її повноти, обґрунтованості чи правильності, а відтак відсутні й правові підстави для призначення повторної експертизи.

Також враховуючи, що клопотання про проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи подано з порушенням відповідних процесуальних строків та без належного обґрунтування причин його подання з порушенням таких строків, суд його відхиляє, оскільки не вбачає підстав для його розгляду на даній стадії судового процесу.

Щодо клопотання представника позивача Литвиненко Ірини Леонідівни про повернення зі стадії судового розгляду до стадії підготовчого судового розгляду, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 1 ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є зокрема: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Діючим Цивільним процесуальним Кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого приводження після його закриття.

Верховний Суд (постанова від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21) зазначив, що суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Отже, заявляючи клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження заявник має навести вагомі обставини, які потребують процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

При цьому, у відповідності до ч.1 ст. 222 ЦПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Підготовче провадження у даній справі тривало з 09.12.2024 року по 17.06.2025 року.

На початку судового розгляду в судових засідань 03.09.2025 року, 22.09.2025 року при з`ясуванні судом наявності клопотань в порядку виконання вимог ч.1 ст.222 ЦПК України сторона позивача зазначила, що не має заяв, клопотань, які б не були заявлені з поважним причин на стадії підготовчого засідання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 про повернення зі стадії судового розгляду до стадії підготовчого судового розгляду слід відмовити, оскільки воно є безпідставним, представником позивача не надано суду доказів, що свідчили б про вагомість причин та доцільність повернення до стадії підготовчого засідання, а подані клопотання сторін можуть бути розглянуті в судовому засіданні, якщо доведено поважність причини, з якої неможливо було надати клопотання на підготовчому засіданні.

Керуючись ст.ст. 12, 43, 76, 83, 126, 127, 177, 222, 258-260, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 про долучення доказів залишити без розгляду.

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 про проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи залишити без розгляду.

Відмовити у задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_2 про повернення зі стадії судового розгляду до стадії підготовчого судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення не неї можуть бути подані разом з апеляційною скаргою на рішення суду.

Повний текст ухвали суду виготовлений 29.01.2026 року.

Суддя С.І. Майдан