УХВАЛА

28 січня 2026 року

м. Київ

справа № 308/3781/22

провадження № 61-1200ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Ступак О. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2022 році ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Державного бюджету України на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування грошові кошти у розмірі 91 455 дол. США.

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог та їх зменшення, відповідно до якої просив стягнути з Виконавчого комітету Ужгородської міської ради збитки у розмірі 9 150,05 дол. США, в еквіваленті у гривні за курсом Національного Банку України на момент ухвалення рішення, шляхом безспірного списання коштів місцевого бюджету Головним управлінням Державної казначейської служби України у Закарпатській області для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконно прийнятого рішення органу місцевого самоврядування.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2023 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року, в задоволенні позову відмовлено.

У січні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити та стягнути збитки в розмірі 9 150,05 дол. США.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у справі на момент подачі касаційної скарги 23 січня 2026 року ОСОБА_1 складає 9 150,05 дол. США, що еквівалентно 394 977,46 грн (офіційний курс гривні щодо іноземних валют, встановлений Національним банком України 23 січня 2026 року (43,1667)), яка станом на 01 січня 2026 року не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328*250= 832 000,00 грн).

Враховуючи зазначене вище, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2023 року та постанова Закарпатського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року не підлягають касаційному оскарженню відповідно до положень частини третьої статті 389 ЦПК України, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. М. Осіян

О. В. Ступак