Справа № 347/2/26
Провадження № 2/347/335/26
У Х В А Л А

про повернення заяви

02.02.2026 м.Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Крилюк М.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_3 про витребовування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвалою суду від 05.01.2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрити провадження в справі. Призначено підготовче судове засідання на 23.01.2026 року о 10 год.00 хв. у залі судових засідань Косівського районного суду Івано-Франківської області розташованого за адресою: Івано-Франківська область, м.Косів вул.Незалежності 50.

Відповідно до ухвали суду від 23.01.2026 року судом вирішено закрити підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_3 про витребовування майна із чужого незаконного володіння та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.02.2026 року о 10.00 год.

Після закриття підготовчого судового засідання, 29.01.2026 року від відповідача, за первинним позовом, ОСОБА_1 , поступила заява до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

Подана ОСОБА_1 заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

За вимогами п.3 ч.1 ст. 49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Разом із тим суд звертає увагу, що відповідачем в справі №347/2/26 за первинним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_3 про витребовування майна із чужого незаконного володіння подано 29.01.2026 року не «зустрічний позов» як того вимагає ст..ст. 49, 191, 193 ЦПК України а «заяву» про відшкодування йому моральної шкоди, яку він оцінює в 20 000 грн.

Положеннями ст.191 ЦПК України визначено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1)суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2)позивачу, іншим відповідачам,а також третім особам-копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позову строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Факт подання особою клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк, оскільки клопотання про поновлення строку повинно містити обґрунтування причин пропуску цього строку. Цивільний процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Верховний Суд у постановах від 27.01.2021 року у справі за єдиним унікальним номером 908/1688/20 та від 13.03.2019 року у справі за єдиним унікальним номером 916/3245/17 зазначав, що зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним, при цьому взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах.

Висновок суду за результатами вирішення питання про прийняття зустрічного позову. Виходячи з наведених положень чинного ЦПК України, суд наголошує, що прийняття зустрічного позову дозволяє розглянути в одному судовому провадженні вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їхніх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі. Крім того, слід зазначити, що подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Предмет спору в справі №347/2/26 за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_3 про витребовування майна із чужого незаконного володіння.

Відповідачем ОСОБА_1 у вказаній справі №347/2/26 подано 29.01.2026 року заяву, що фактично являється зустрічним позовом із власними вимогами , в якій просить стягнути із ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в розмірі 20 000 грн .

Аналізом змісту поданої ОСОБА_1 заяви та пред`явлених вимог за вимогами первісного позову, суд дійшов висновку, що обидва позови абсолютно не взаємопов`язані між собою, а їх спільний розгляд не є доцільним та може призвести до затягування розгляду справи. Крім того, задоволення зустрічного позову жодним чином не вплине на задоволення первісного позову, бути за достатню підставу для прийняття його до спільного розгляду з первісним позовом. Відтак суд не вбачає правових підстав для прийняття вказаної заяви - (зустрічного позову), поданого ОСОБА_1 до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 , що відповідно до ч.2 ст.193, ч.3 ст.194 ЦПК України є підставою для повернення зустрічного позову відповідачу.

Отже суд вважає, що в даному випадку не встановлено взаємопов`язаності первісного позову та заяви (зустрічного позову) та доцільності їх спільного розгляду, а також можливості виключення задоволення первісного позову у разі задоволення зустрічного, водночас об`єднання вимог за первісним та основним позовами може ускладнити розгляд справи.

Враховуючи констатацію судом недодержання у даному випадку також і приписів ч. 2 ст. 193 ЦПК України, то правовими наслідками такого є відмова у прийнятті зустрічного позову та застосування вимог, наведених у ч. 3 ст. 194 ЦПК України, про повернення зустрічної позовної заяви.

В свою чергу, повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє ОСОБА_1 подати свій позов на загальних підставах.

При цьому, суд також враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» (Osman v. the United Kingdom) від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001 року вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Із зазначеного слідує, що повернення зустрічної позовної заяви у відповідності до ст. 194 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із позовом.

Крім того суд звертає увагу, що заява, яка по суті являється зустрічним позовом, подана відповідачем ОСОБА_1 в справі №347/2/26 29.01.2026 року вже в ході розгляну справи по суті , тобто після закриття підготовчого провадження в цій справі.

Суд роз`яснює відповідачу ОСОБА_1 його право звернутися до суду з позовом у загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 127, 191, 193, 194 ЦПК України суд, -

П о с т а н о в и в:

Відмовити в прийнятті заяви (зустрічного позову) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

Подану заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - повернути ОСОБА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Копію заяви долучити до матеріалів справи.

Заяву разом із доданими матеріалами повернути ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Суддя М.І.Крилюк