ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

28 січня 2026 року

м. Київ

справа № 367/6917/17

провадження № 61-1380св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Луспеника Д. Д.,
суддів:Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,Коломієць Г. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивачка (за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідачі (за зустрічним позовом): Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», Виконавчий комітет Ірпінської міської ради, Коцюбинська селищна рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву Товариства

з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», Виконавчого комітету Ірпінської міської ради, Коцюбинської селищної ради про визнання недійсним рішення про державну реєстрацію прав, свідоцтва про право власності та рішення виконавчого органу селищної ради,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішень судів

У жовтні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» (далі - ТОВ «Аверс-Сіті») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, який в подальшому змінювався щодо підстав та предмета позову.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Саранюк Л. П.

від 19 жовтня 2017 року у справі відкрито провадження за позовом ТОВ «Аверс-Сіті».

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до

ТОВ «Аверс-Сіті», державного реєстратора Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Гордейчука Валерія Петровича, Коцюбинської селищної ради про визнання недійсним рішення про державну реєстрацію прав, свідоцтва про право власності та рішення виконавчого органу селищної ради, який прийнято судом до розгляду.

25 липня 2019 року замінено співвідповідача у зустрічному позові - державного реєстратора Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Гордейчука В. П. на Виконавчий комітет Ірпінської міської ради.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23 квітня 2024 року провадження у справі за первісним позовом до ТОВ «Аверс-Сіті» про витребування майна з чужого незаконного володіння закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Позивачка за зустрічним позовом просила суд:

визнати недійсним пункт 2 рішення Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради від 22 вересня 2011 року № 270 в частині доручення КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити та видати свідоцтво про право власності

ТОВ «Аверс-Сіті» на квартиру АДРЕСА_1 закінченого будівництвом об?єкта (черги, окремого пускового комплексу) «Будівництва багатоповерхових житлових будинків з об?єктами соціально-побутового призначення та багатоповерховим паркінґом, 1 черги будівництва: III та IV спусковий комплекс» введеним

в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_2 »;

визнати недійсним рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно від 15 серпня 2013 року, індексний номер 50388357, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Гордейчуком В. П., яким право власності на квартиру АДРЕСА_3 , зареєстроване за відповідачем ТОВ «Аверс-Сіті» ,та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 15 серпня 2013 року, індексний номер 8034843, видане державним реєстратором Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Гордейчуком В. П., яким посвідчено право власності

ТОВ «Аверс-Сіті» на квартиру АДРЕСА_3 .

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 18 червня 2024 року

у складі судді Мерзлого Л. В. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 01 липня

2024 року у складі судді Мерзлого Л. В. заяву представника ТОВ «Аверс-Сіті» - адвоката Васюка М. М. про ухвалення додаткового рішення задоволено та ухвалено додаткове рішення у справі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь

ТОВ «Аверс-Сіті» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року у складі колегії суддів: Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І., апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задоволено. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 червня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Визнано незаконним пункт 2 рішення Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради від 22 вересня 2011 року № 270 в частині доручення КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити та видати свідоцтво про право власності ТОВ «Аверс-Сіті» на квартиру АДРЕСА_1 закінченого будівництвом об`єкта (черги, окремого пускового комплексу) «Будівництва багатоповерхових житлових будинків з об`єктами соціально-побутового призначення та багатоповерховим паркінґом, 1 черги будівництва: III та IV спусковий комплекс» введеним

в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_4 : АДРЕСА_5 ».

Визнано незаконним рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно від 15 серпня 2013 року, індексний номер 50388357, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Гордейчуком В. П., яким право власності на квартиру АДРЕСА_3 , зареєстроване за відповідачем ТОВ «Аверс-Сіті» та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 15 серпня 2013 року, індексний номер 8034843, видане державним реєстратором Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Гордейчуком В. П., яким посвідчено право власності

ТОВ «Аверс-Сіті» на квартиру

АДРЕСА_3 .

Стягнуто з ТОВ «Аверс-Сіті» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи судом першої інстанції у сумі 2 907,06 грн та витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі

4 360,59 грн.

Додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 01 липня

2024 року скасовано.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року

у складі колегії суддів: Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І., відмовлено ТОВ «Аверс-Сіті» у стягненні з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2025 року касаційну скаргу

ТОВ «Аверс-Сіті» задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року в частині задоволення вимоги про визнання незаконним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 серпня 2013 року, індексний номер 8034843, виданого державним реєстратором Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Гордейчуком В. П., яким посвідчено право власності

ТОВ «Аверс-Сіті» на квартиру АДРЕСА_3 , скасовано та ухвалено нове рішення в цій частині.

У задоволенні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Аверс-Сіті», Виконавчого комітету Ірпінської міської ради, Коцюбинської селищної ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 серпня 2013 року, індексний номер 8034843, виданого державним реєстратором Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області

Гордейчуком В. П., яким посвідчено право власності ТОВ «Аверс-Сіті» на квартиру АДРЕСА_3 , відмовлено.

В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Аверс-Сіті» 1 127,68 грн витрат на сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового судового рішення, позиції інших учасників справи

У грудні 2025 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» від

ТОВ «Аверс-Сіті» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі,

в якій відповідач, посилаючись на статті 43, 131, 137, 141, 246 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), просить суд:

1) визнати причини пропуску поважними та поновити ТОВ «Аверс-Сіті» строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення;

2) заяву ТОВ «Аверс-Сіті» про ухвалення додаткового рішення у справі № 367/6917/17 задовольнити;

3) стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Аверс-Сіті» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що у касаційній скарзі ТОВ «Аверс-Сіті» повідомило суд, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на правову допомогу складає 40 000,00 грн; остаточний розмір витрат буде визначений з урахуванням вчинених процесуальних дій. Також заявник посилається на те, що виходячи

з умов договору та додатку від 30 січня 2025 року № 36, гонорар (вартість послуг) за договором оплачується клієнтом протягом 30 робочих днів з дати набрання чинності судовим рішенням (ухвали, постанови) на підставі виставленого рахунку,

а доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу у цій справі покладається саме на позивача. Витрати на правничу допомогу ТОВ «Аверс-Сіті»

є доведеними та підлягають стягненню в судовому порядку.

На підтвердження понесених витрат до заяви додано (копії):

договір про надання правової допомоги від 01 березня 2022 року № 138;

додаток від 30 січня 2025 року № 36 до договору про надання правової допомоги від 01 березня 2022 року № 138;

акт наданих послуг від 13 грудня 2025 року згідно з договором про надання правової допомоги від 01 березня 2022 року № 138;

звіт про обсяг наданих послуг від 13 грудня 2025 року згідно з договором про надання правової допомоги від 01 березня 2022 року № 138.

Заява надіслана через систему «Електронний суд» учасникам справи. Від позивачки заяв чи заперечень проти заяви ТОВ «Аверс-Сіті» про ухвалення додаткового судового рішення станом на час розгляду справи Верховним Судом не надійшло.

Рух заяви у Верховному Суді

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу Верховного Суду від 15 грудня 2025 року заяву ТОВ «Аверс-Сіті» про ухвалення додаткового судового рішення передано на розгляд судді-доповідачу

Гулейкову І. Ю.

У грудні 2025 року до Верховного Суду надійшли витребувані матеріали справи № 367/6917/17.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу Верховного Суду від 08 січня 2026 року справута заяву передано судді-доповідачу

Гулейкову І. Ю., судді, які входять до складу колегії: Коломієць Г. В., Лідовець Р. А., Луспеник Д. Д., Черняк Ю. В.

Щодо клопотання заявника про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення

ТОВ «Аверс-Сіті» зазначає, що постанову Верховного Суду від 26 листопада

2025 року у справі було отримано представником ТОВ «Аверс-Сіті» через систему «Електронний суд» 10 грудня 2025 року, тому наявні підстави для поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення від 14 грудня

2025 року.

Відповідно до частини другої статті 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Оскільки постанова Верховного Суду від 26 листопада 2025 року про часткове скасування постанови Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року не підлягає примусовому виконанню, а заява про ухвалення додаткового рішення подана ТОВ «Аверс-Сіті» на четвертий день після отримання постанови суду касаційної інстанції, тобто в межах розумного строку з дня ухвалення вказаного судового рішення, то визначений частиною другою статті 270 ЦПК України строк заявником не пропущено, а тому поновленню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази та перевіривши доводи заяви ТОВ «Аверс-Сіті» про ухвалення додаткового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення цієї заяви із таких підстав.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, друга статті 133 ЦПК України).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частини перша та друга статті 134 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані

з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення

в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 710/1367/20 (провадження № 61-18295св23), в додатковій постанові Верховного Суду

від 11 вересня 2024 року у справі № 904/1101/23, в ухвалі Верховного Суду

від 10 квітня 2024 року у справі № 638/6853/21 (провадження № 61-16912св23) зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, зокрема і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року

у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку

з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються

в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Про подання доказів понесення витрат на правову допомогу, але за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, роз`яснено судам і в пункті 102 постанови Великої Палати Верховного Суду

від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (правова позиція, висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Про факт понесення витрат на правничу допомогу та про орієнтовний їх розмір ТОВ «Аверс-Сіті» зазначило у касаційній скарзі, що підтверджується матеріалами справи, зокрема відповідач повідомив, що заявником буде подано заяву про ухвалення додаткового рішення протягом 5 днів з моменту винесення рішення

у цій справі (частина восьма статті 141 ЦПК України). Орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 40 000,00 грн. Остаточний розмір буде визначений з урахуванням всіх дій, які будуть вчинені Адвокатським об`єднанням «ВР Партнерс» (далі - АО «ВР Партнерс») в рамках справи в суді касаційної інстанції.

Оскільки постанову Верховного Суду від 26 листопада 2025 року доставлено до Електронного кабінету ТОВ «Аверс-Сіті» 10 грудня 2025 року, а докази про понесення й розмір судових витрат на правову допомогу подано 14 грудня

2025 року, тобто протягом п`яти робочих днів після отримання повного тексту постанови Верховного Суду, то вимоги частини восьмої статті 141 ЦПК України заявником дотримані.

Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-шоста статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати

з розглядом справи.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність;

3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (висновки у постанові Великої Палати Верховного Суду

від 08 червня 2022 року в справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування в справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Під час визначення суми відшкодування суд має керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки сформульовані в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлює, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми випливає, що гонорар може встановлюватися у формі:

1) фіксованого розміру, 2) погодинної оплати.

Згідно з пунктом 1.1 договору про надання правової допомоги від 01 березня

2022 року № 138, укладеного між АО «ВР Партнерс» та клієнтом ТОВ «Аверс-Сіті»,

у порядку та на умовах, визначених цим договором, адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту визначені цим договором юридичні послуги (правову допомогу) щодо захисту інтересів, прав та свобод клієнта, у тому числі

у Верховному Суді.

Згідно з додатком від 30 січня 2025 року № 36 до договору про надання правової допомоги від 01 березня 2022 року № 138 сторони визначили, що розмір гонорару адвокатського об`єднання за надання послуг згідно з цим договором складається із загальної кількості годин, витрачених адвокатським об`єднанням, на надання послуг. Одна година наданої правової допомоги адвокатським об`єднанням клієнту за цим договором складає 2 000,00 грн. Гонорар (вартість послуг) за цим договором оплачується клієнтом протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дати набрання чинності судового рішення (постанови, ухвали) у справі № 367/6917/17 на підставі виставленого рахунку.

Відповідно до акта наданих послуг від 13 грудня 2025 року, укладеного АО «ВР Партнерс» та ТОВ «Аверс-Сіті» за договором про надання правової допомоги

від 01 березня 2022 року № 138, адвокатом Васюком М. М. надано такий обсяг послуг:

проведення правового аналізу наданих документів клієнтом, аналіз законодавчої бази, що регулює спірні відносини, аналіз постанови Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року у справі № 367/6917/17, вивчення судової практики, формування позиції та консультування клієнта у справі № 367/6917/17; підготовка та подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду

від 18 грудня 2024 року у справі № 367/6917/17 до Верховного Суду.

За цим актом вартість однієї години наданих послуг (надання професійної правничої допомоги) клієнту адвокатського об`єднання складає 2 000,00 грн, загальна вартість наданих послуг - 20 000,00 грн.

Згідно зі звітом про обсяг наданих послуг від 13 грудня 2025 року, укладеним

АО «ВР Партнерс» та ТОВ «Аверс-Сіті» за договором про надання правової допомоги від 01 березня 2022 року № 138, адвокатом Васюком М. М. витрачено загалом 10 годин на надання професійної правничої допомоги.

Ураховуючи надані ТОВ «Аверс-Сіті» докази та прийняте судом касаційної інстанції рішення згідно з постановою Верховного Суду від 26 листопада 2025 року про часткове задоволення касаційної скарги ТОВ «Аверс-Сіті», колегія суддів Верховного Суду погоджується, що існують підстави для розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу, понесених цим відповідачем у суді касаційної інстанції.

Разом з тим судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина друга статті 141 ЦПК України).

Ураховуючи правовий результат вирішення спору, за яким позовні вимоги

ОСОБА_1 задоволено частково, на користь відповідача ТОВ «Аверс-Сіті» підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені

у суді касаційної інстанції, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вказаного, обґрунтувань поданої заяви та доданих до неї документів, а також відсутності заперечень позивачки проти задоволення відповідної заяви, суд касаційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви ТОВ «Аверс-Сіті» та стягнення з ОСОБА_1 користь відповідача ТОВ «Аверс-Сіті» 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді касаційної інстанції.

Витрати на професійну правничу допомогу на цю суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом Васюком М. М. обсягом послуг у суді касаційної інстанції, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, підстав для зменшення розміру суми цих витрат у суду касаційної інстанції немає.

Керуючись статтями 137, 141, 270, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» 10 000,00 (десять тисяч) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді касаційної інстанції.

У решті вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» відмовити.

Додаткова постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД. Д. Луспеник
Судді:І. Ю. Гулейков
Г. В. Коломієць
Р. А. Лідовець
Ю. В. Черняк