ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

28 січня 2026 року

м. Київ

справа № 344/8655/24

провадження № 61-17017св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Малетиним Андрієм Ярославовичем, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання зобов`язання припиненим,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк», банк), в якому просила визнати припиненим виконанням зобов`язання, яке виникло на підставі кредитного договору №IFIVGK від 29 вересня 2008 року.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 28 серпня 2024 року позов задоволено.

Визнано припиненими кредитні зобов`язання за кредитним договором № IFIVGK від 29 вересня 2008 року, який укладено між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк».

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

02 вересня 2024 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просила стягнути з відповідача на свою користь понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Додатковим рішенням Івано-Франківського міського суду від 12 вересня 2024 року стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Не погодившись із вказаними судовими рішеннями, ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з апеляційною скаргою.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 04 листопада 2024 року апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» задоволено, рішення Івано-Франківського міського суду від 28 серпня 2024 року та додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 12 вересня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення у справі, яким у задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 816,80 грн.

20 грудня 2024 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Малетина А. Я. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 04 листопада 2024 року, в якій просила скасувати вказане судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду від 17 грудня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатомМалетиним А. Я., задоволено, постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 04 листопада 2024 року скасовано, а рішення Івано-Франківськогоміського судувід 28 серпня 2024 року та додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 12 вересня 2024 року залишено в силі.

У грудні 2025 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Малетина А. Я. через систему «Електронний Суд» звернулась до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, у якій просить стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн за апеляційний розгляд справи, а також судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн за касаційний розгляд справи.

Заява мотивована тим, що постановою Верховного Суду від 17 грудня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, оскаржувану постанову апеляційного суду скасовано, а рішення суду першої інстанції залишено в силі. Проте судом касаційної інстанції під час винесення цієї постанови не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в судах касаційної та апеляційної інстанцій.

Заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню з таких підстав.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами першою, другою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, згідно з частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 416 ЦПК України передбачено, що постанова суду касаційної інстанції складається, в тому числі із розподілу судових витрат.

Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Установлено, що правничу допомогу ОСОБА_1 під час розгляду справи апеляційним та касаційним судом надавав адвокат Малетиним А. Я.

У поданій касаційній скарзі Малетин А. Я. просив стягнути витрати на правову допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної та касаційної інстанцї, за результатами розгляду справи, а також зазначив орієнтовний розмір таких витрат.

На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу представником ОСОБА_1 надано договір про надання професійної правничої допомоги № 23/09/24 від 23 вересня 2024 року, укладений між ОСОБА_1 та Малетин им А . Я. , акт надання професійної правничої допомогивід 05 листопада 2024 року (загальна вартість робіт 6 000,00 грн) та акт надання професійної правничої допомоги від 28 грудня 2025 року (вартість робіт 5 000,00 грн).

Копію заяви про ухвалення додаткового рішення у справі було надіслано АТ КБ «ПриватБанк» та доставлено до його електронного кабінету 31 грудня 2025 року (о 01:10:05 год).

Заперечень від АТ КБ «ПриватБанк» до Верховного Суду на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі не надходило.

Ураховуючи, що касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, оскаржувану постанову апеляційного суду скасовано, а рішення суду першої інстанції залишено в силі, приймаючи до уваги відсутність заперечень сторони відповідача, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з банку на користь позивачки понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн за апеляційний розгляд справи та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн за касаційний розгляд справи, оскільки такий розмір відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, обґрунтованості, розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи, її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Малетиним Андрієм Ярославовичем, про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 6 000,00 (шість тисяч) гривень на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених при апеляційному перегляді справи та 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених при касаційному перегляді справи, а всього 11 000,00 (одинадцять тисяч) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов