АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року

м. Чернівці

справа № 720/864/24

провадження 822/137/26

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Одинака О.О., Перепелюк І.Б.,

секретар судового засідання Скулеба А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 листопада 2025 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Ляху Г.О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати.

Посилалася на те, що 16 травня 2005 року її батькові, ОСОБА_3 було видано державний акт ЧВ № 099385 на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :02:015:0075, площею 1.8 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області (на даний час - Рідківського старостинського округу Чернівецького району Чернівецької області).

24 червня 2005 року ОСОБА_3 уклав договір оренди вказаної земельної ділянки на 49 років із відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований у книзі записів договорів оренди на земельну ділянку 24 червня 2005 року за № 63 у Чернівецькій філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після смерті якого позивачка успадкувала вказану земельну ділянку. 30 вересня 2015 року право власності на зазначену земельну ділянку було зареєстровано за позивачкою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно п. 4.1 вказаного договору орендна плата за користування становить 200 гривень в рік в перший рік дії договору, з послідуючою щорічною індексацією на розмір половини річної суми індексу інфляції. У разі дострокового припинення дії договору розмір належної до сплати орендної плати розраховується пропорційно до фактичного терміну користування.

Враховуючи те, що сторони не звертались один до одного з пропозиціями щодо зміни розміру орендної плати - її розмір розраховується, згідно п. 4.1 договору.

Зокрема, розмір орендної плати, яку мав сплатити орендар за 2005 -2024 роки становить 937333 гривень 06 копійок.

Одночасно, відповідач щорічно сплачував земельний податок за використання вказаної земельної ділянки.

Просив суд розірвати договір оренди землі від 24 червня 2005 року та стягнути з відповідача на її користь орендну плату за землю, виходячи з критерію розумності та справедливості за останні 3 роки, які передували судовому зверненню, в розмірі 99000 гривень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 листопада 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати за землю відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що після реєстрації 30 вересня 2015 року, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, права власності за позивачкою на земельну ділянку, за кадастровим номером :02:015:0075, площею 1.8 га, вона виконала свій обов`язок, передбачений ст. 148-1 ЗК України щодо повідомлення землекористувача, яким в даному випадку є відповідач ОСОБА_2 , про набуття нею у порядку спадкування права власності на земельну ділянку, із зазначенням всіх необхідних атрибутів, зазначених у вказаній статті. У зв`язку з неправильним проведеним розрахунком орендної плати позивачем суд першої інстанції дійшов висновку, що слід відмовити у позові у цій частині за безпідставністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Посилається на те, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норма матеріального права, а також неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач неналежно виконував свої зобов`язання за договором оренди земельної ділянки, несвоєчасно здійснював виплату орендної плати, що свідчить про неналежність виконання умов договорів та систематичність порушення їх умов, що є підставою для його розірвання та стягнення орендної плати.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що судом першої інстанції правильно з`ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка.

Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій

16 травня 2005 року батькові позивачки ОСОБА_3 було видано державний акт ЧВ № 099385 на право власності на земельну ділянку, за кадастровим номером :02:015:0075, площею 1.8 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області (на даний час - Рідківського старостинського округу Чернівецького району Чернівецької області).

24 червня 2005 року ОСОБА_3 уклав договір оренди вказаної земельної ділянки на 49 років із відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований у книзі записів договорів оренди на земельну ділянку 24 червня 2005 року за № 63 у Чернівецькій філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».

Згідно п. 3.4 договору при переході права власності на землю від орендодавця до іншої особи договір оренди зберігає чинність для нового власника.

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору орендна плата за користування становить 200 гривень в рік, перший рік дії договору, з послідуючою щорічною індексацією на розмір половини річної суми індексу інфляції. У разі дострокового припинення дії договору розмір належної до сплати орендної плати розраховується пропорційно до фактичного терміну користування.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що оренда плата сплачується орендодавцю у грошовій формі, про що останнім видається розписка про отримання.

Згідно п. 4.3 договору орендна плата вноситься не пізніше 1 лютого поточного року, а кінцевий розрахунок - упродовж 1 місяця з дня розірвання договору.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що у розмір орендної плати входить податок на землю, а пунктом п. 4.5 договору передбачено можливість внесення орендної плати за майбутній період, але не більше ніж на один рік.

Згідно п. 4.7 договору розмір орендної плати може щорічно переглядатися за погодженням сторін.

Пунктом 8.1 передбачена відповідальність за неналежне виконання умов даного договору у розмірі 50 % від суми річної орендної плати.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті позивачка успадкувала право власності на вказану земельну ділянку, а саме 22 травня 2007 року Новоселицький районний суд затвердив мирову угоду, згідної якої позивачка одноособово стала власником зазначеної земельної ділянки, яка належала ОСОБА_3 .

30 вересня 2015 року право власності на зазначену земельну ділянку було зареєстровано за позивачкою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних висновків.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Згідно з частинами другою та третьою статті 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У статті 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з таких підстав є, відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За частиною другою статті 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Закон України «Про оренду землі» визначає умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного .

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

На вимогу однієї із сторін договір, відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі», може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Статтею 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено правовий висновок щодо підстав для розірвання договору оренди землі з урахуванням пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, а саме підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки, згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, аналіз змісту статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підставу для розірвання договору оренди. При цьому факт несплати орендної плати стосується випадків як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Відповідно до статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) сформульовано такий правовий висновок: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність».

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що ОСОБА_2 належним чином не виконував умови договору оренди земельної ділянки.

Відповідачем не спростовані вимоги щодо неотримання орендодавцем орендної плати за користування земельною ділянкою площею 1,8 га з 2005 по 2024 роки.

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору орендна плата за користування становить 200 гривень в рік, в перший рік дії договору, з послідуючою щорічною індексацією на розмір половини річної суми індексу інфляції. У разі дострокового припинення дії договору розмір належної до сплати орендної плати розраховується пропорційно до фактичного терміну користування.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що оренда плата сплачується орендодавцю у грошовій формі, про що останнім видається розписка про отримання.

Слід зазначити, що саме на орендаря покладений обов`язок своєчасно сплатити орендну плату. Відповідальність за несвоєчасну виплату орендної плати покладена саме на орендаря.(п.4.1, 8.1 Договору оренди).

Доказів щодо здійснення заходів з боку орендаря до вчинення дій до виплати орендної плати орендодавцеві з 2005 по 2024 роки відповідачем не надано.

Неналежне виконання умов договору, а саме - невиконання обов`язку зі своєчасної сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке, з огляду на положення статті 526 ЦК України, дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість у подальшому.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 не виконував зобов`язання з виплати орендної плати позивачу, що порушило передбачене договором право орендодавця на її своєчасне отримання, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку що позов в цій частині обґрунтований.

Щодо стягнення орендної плати за земельну ділянку.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості орендної плати), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору орендна плата за користування становить 200 грн. в рік в перший рік дії договору, з послідуючою щорічною індексацією на розмір половини річної суми індексу інфляції. У разі дострокового припинення дії договору розмір належної до сплати орендної плати розраховується пропорційно до фактичного терміну користування.

Згідно п. 4.3 договору орендна плата вноситься не пізніше 1 лютого поточного року, а кінцевий розрахунок - упродовж 1 місяця з дня розірвання договору.

Оскільки, плата вноситься не пізніше 1 лютого поточного року, то річна сума індексу інфляції для розрахунку розміну орендної плати моє братися за рік, який передує.

Таким чином, розрахунок заборгованості по заборгованості орендної плати виглядає наступним чином:

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2005 рік: 200 гривень.;

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2006 рік: 200 грн. + 10 грн 30 копійок ( (200(сума боргу) *110,3%(індекс інфляції за 2005 рік)/100) - 200)/2) = 210 гривень 30 копійок;

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2007 рік: 210,3 грн. + 12 грн 20 копійок ( (210,3 *111,6% /100)-210,3) /2) = 222 гривні 50 копійок;

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2008 рік: 222,5 грн. + 18 грн 47 копійок ( (222,5 *116,6% /100)-222,5) /2) = 240 гривень 97 копійок;

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2009 рік: 240,97 грн. + 26 грн 87 копійок ( (240,97 *122,3% /100)-240,97) /2) = 267 гривень 84 копійки;

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2010 рік: 267,84 грн. + 16 грн 47 копійок ( (267,84 *112,3% /100)- 267,84) /2) = 284 гривні 31 копійку;

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2011 рік: 284,31 грн. + 12 грн 96 копійок ( (284,31 *109,1% /100)- 284,31) /2) = 297 гривень 24 копійки;

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2012 рік: 297,24 грн. + 6 грн 82 копійок ( (297,24 *104,6% /100)- 297,24) /2) = 304 гривень 06 копійок;

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2013 рік: 304 гривень 06 копійок (так як індекс інфляції становить 99,8, то орендна плата не змінюється);

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2014 рік: 304,06 гривень + 0 грн 91 копійку ( (304,06 *100,5% /100)- 304,06) /2) = 304 гривень 97 копійок;

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2015 рік: 304,97 грн. + 38 грн 08 копійок ( (304,97 *124,9% /100)- 304,97) /2) = 343 гривень 05 копійок;

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2016 рік: 343,05 грн. + 74 грн 27 копійок ( (343,05 *143,3% /100)- 343,05) /2) = 417 гривень 32 копійки;

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2017рік: 417,32 грн. + 25 грн 87 копійок ( (417,32 *112,4% /100)- 417,32) /2) = 443 гривень 19 копійки;

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2018 рік: 443,19 грн. + 30 грн 35 копійок ( (443,19 *113,7% /100)- 443,19) /2) = 473 гривень 54 копійок;

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2019 рік: 473,54 грн. + 23 грн 21 копійок ( (473,54 *109,8% /100)- 473,54) /2) = 496 гривень 75 копійки:

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2020 рік: 496,75 грн. + 10 грн 19 копійок ( (496,75 *104,1% /100)- 496,75) /2) = 506 гривень 94 копійки;

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2021 рік: 506,94 грн. + 12 грн 67 копійок ( (506,94 *105% /100)- 506,94) /2) = 519 гривень 61 копійку;

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2022 рік: 519,61 грн. + 25 грн 98 копійок ( (519,61 *110% /100)- 519,61) /2) = 545 гривень 59 копійок;

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2023 рік: 545,59 грн. + 72 грн 56 копійок ( (545,59 *126,6% /100)- 545,59) /2) = 618 гривень 15 копійок;

орендна плата за користування земельною ділянкою зо 2024 рік: 618,15 грн. + 15 грн 78 копійок ( (618,15 *105,1% /100)- 618,15) /2) = 633 гривень 91 копійку;

Отже, розмір орендної плати за користування земельною ділянкою за 2005 - 2024 роки становить 7634 гривні 30 коп.

Як убачається із змісту позовної заяви та апеляційної скарги позивачка просила суд стягнути заборгованість з орендної плати лише за 2022 - 2024 роки, а тому слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за період 2022 - 2024 роки у розмірі 1797 гривень 65 коп.

Щодо судових витрат

Згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

При зверненні до суду першої інстанції ОСОБА_1 за подання до суду позовної заяви сплатила судовий збір у розмірі 1937 гривень 92 копійки, та за подання апеляційної скарги - 2906 гривень 88 копійок.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку часткове задоволення позову(задоволено немайнову вимогу(розірвання договору) та частково задоволено майнову вимогу у розмірі 1797 гривень 65 копійок, що становить 1,81 % ціни позову).

З огляду на зазначене, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 986 гривні 49 копійки (968,96*1,81/100+ 968,96) в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та 1479 гривні 74 копійки (1453,44*1,81/100+1453,44) у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості по відсотках підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 листопада 2025 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати задовольнити частково.

Розірвати договір оренди землі від 24 червня 2005 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,7969 га, кадастровий номер :02:015:0075.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 орендну плату за 2022-2024 роки, за договором оренди землі від 24 червня 2005року, у розмірі 1797 гривень 65 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 986 гривні 49 копійки в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та 1479 гривень 74 копійки в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 30 січня 2026 року

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: І.Б. Перепелюк

О.О. Одинак