Провадження № 2-др/554/1/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді - Савченко Л.І.

при секретарі Тоцькій К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» - Андрущенка Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави знаходиться вказана цивільна справа.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 05 грудня 2025 року позов Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № у розмірі 32 160 грн., яка складається з: 4 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 28160 грн. - заборгованість за процентами та судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Представник позивача Андрущенко М.В. надіслав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс» у розмірі 5 000 грн. Посилається на те, що ТОВ «Іннова Фінанс» понесло витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 грн.

Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У судове засідання сторони не з`явилися.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із проведенням експертизи.

Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі.

Відповідно до ч.5 ст. 134 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем виконані вимоги ч.1 ст. 134 ЦПК України.

Так, у позовній заяві, з якою ТОВ «Іннова Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Однак, позивач не виконав вимоги ч.8 ст. 141 ЦПК України та не подав протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду докази на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу.

Як вбачається з довідки про доставку електронного документу, рішення суду від 05.12.2025 року одержано ТОВ «Іннова Фінанс» в електронному кабінеті 06.12.2025 р. (а.с.69).

В заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача зазначає, що рішення суду від 05 грудня 2025 року отримано 08 грудня 2025 року, однак доказів, які підтверджують даний факт до суду не надано.

Згідно з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду № 285/5547/21 від 10.01.2024, у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15, зазначила, що вимога ч. 8 ст.141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Отже, за змістом вказаної норми ЦПК України цей строк є процесуальним.

Відповідно до ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ч.5 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При поданні заяв (клопотань), для чого законом визначений певний процесуальний строк, учасник справи має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Аналіз положень ст.126, ч.8 ст.141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України п`ятиденного строку, клопотання про подання таких доказів повинно залишатися судом без розгляду, якщо стороною не заявлено клопотання про поновлення процесуального строку або причини пропуску цього строку визнано судом не поважними.

Згідно з ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Як убачається з матеріалів справи, 05.12.2025 року судом було ухвалено рішення, яке позивачем отримано в електронному кабінеті в підсистемі «Електронний суд» 06.12.2025 року, що підтверджується довідною про доставку. Отже, останнім днем звернення сторони до суду із заявою в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України є 11.12.2025. Однак, із заявою про ухвалення додаткового рішення суду представник позивача у системі «Електронний суд» звернувся до суду 12.12.2025, тобто із пропуском строку, передбаченого ч.8 ст.141 ЦПК України, а клопотання про його поновлення не заявлялось, доказів , які б підтверджували те, що позивачем рішення отримано 08.12.2025 року до суду не надано.

Таким чином, оскільки питання про поновлення строку для подання доказів про судові витрати представник відповідача не порушує, доказів, що підтверджують факт отримання позивачем рішення суду 08.12.2025 року не надано, то суд доходить до висновку про залишення даної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 126, 127, 133, 134,141, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» - Андрущенка Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Л.І.Савченко