Справа № 444/4386/25
Провадження № 2/444/403/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне повне)

20 січня 2026 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Комерційний Банк "Глобус"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24.02.2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Акціонерне товариство "Комерційний Банк "Глобус" звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24.02.2019 року, в якій просить стягнути з відповідача непогашену заборгованість в сумі 20 556, 12 грн., судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу з підстав відсутності добровільного погашення заборгованості зі сторони відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.02.2019 року ОСОБА_1 , надалі - Позичальник/Клієнт, подано до АТ «КБ «ГЛОБУС» Заяву-Анкету на приєднання до Договору про надання споживчого кредиту АТ «КБ «ГЛОБУС» для фізичних осіб, надалі - Договір, чим акцептовано Публічну пропозицію АТ «КБ «ГЛОБУС». Договір про надання споживчого кредиту АТ «КБ «ГЛОБУС» для фізичних осіб є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України.

У Заяві-анкеті Позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів заборгованості за споживчим кредитом: Сума кредиту - 7 998,00 грн.; Строк кредитування - 24 місяців з 24.02.2019 по 24.02.2021; Пільговий період 10 місяців з 24.02.2019 по 24.12.2019; Комісія за управління кредитом, міс. 2.90%; Розмір процентної ставки % річних - 0.00010%; Схема повернення кредиту - Ануїтет; Реальна процентна ставка, % річних - 46,5501%; Загальна вартість кредиту - 11 477,10 грн.

Положеннями договору визначено, що підписанням Заяви-Анкети на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.

Сума Споживчого кредиту, строк користування Споживчим кредитом, цільове призначення, розмір процентів за користування Споживчим кредитом та комісій, періоди сплати платежів визначаються Сторонами в Заяві-Анкеті на приєднання до Договору, Графіку платежів та в Паспорті споживчого кредиту (п. 3.1.8).

Відповідно до Графіка платежів, Позичальник зобов`язаний у період з моменту отримання Кредиту до 1 (першого) числа кожного місяця, вказаного у Графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу у розмірі 459,09 грн.

Оскільки, Відповідачем не здійснено погашення (повернення) грошових коштів відповідно до Графіку Платежів та Договору, Відповідачем грубо та систематично порушено умови Договору.

Станом на 01.09.2025 року, заборгованість Позичальника за Договором, становить 20 556,12 грн.: 6 127,71 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 12 928,41 грн. - прострочена заборгованість по комісії /процентам; 1 500,00 грн. - прострочені штрафи.

АТ «КБ «ГЛОБУС» у зв`язку із поданням позовної заяви, понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та понесені витрати на оплату послуг з професійної правничої (правової) допомоги адвоката у розмірі 7 500,00 грн.

У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту АТ «КБ «ГЛОБУС» для фізичних осіб від 24.02.2019 року в розмірі 20 556,12 грн.: 6 127,71 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 12 928,41 грн. - прострочена заборгованість по комісії /процентам; 1 500,00 грн. - прострочені штрафи, а також судові витрати.

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 19.11.2025 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, розгляд справи призначено на 20.01.2026 року о 10 год. 30 хв.

Представник АТ «КБ «ГЛОБУС» у судове засідання не з`явився. 15.01.2026 року представником позивача подану заяву, в якій представник просить здійснювати розгляд справи за її відсутності, щодо ухвалення заочного рішення у справі представник позивача не заперечує.

Відповідач, який про час, дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У зв`язку із наведеним, суд проводить заочний розгляд справи в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

З матеріалів справи встановлено, що 24.02.2019 року ОСОБА_1 підписано Заяву-Анкету №40004532 на приєднання до Договору про надання споживчого кредиту АТ «Комерційний Банк «ГЛОБУС». В Заяві-Анкеті передбачено суму кредиту 7998,00 грн., строк кредитування - 24 місяці з 24.02.2019 по 24.02.2021; комісія за управління кредитом - 2.9%, розмір процентної ставки - 0.0001% (арк. спр. 11).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позивачем вказано, що відповідач не повернув грошових коштів та порушив умови договору, у зв`язку з чим, станом на 01.09.2025 року, заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становить 20 556,12 грн., з яких: 6 127,71 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 9449,31 грн. заборгованість по прострочених процентах; 3479,10 грн. - заборгованість по комісії, що підтверджується наданим позивачем Детальним розрахунком заборгованості по позичальнику ОСОБА_1 (арк. спр. 25-34).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті платежів за договором кредиту відповідач суду не надав.

Ураховуючи наведене вище, оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконав своїх зобов`язань за договором кредиту, належним чином не повертає отримані грошові кошти, в судове засідання не з`явився та не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача щодо нарахованої суми заборгованості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 15 577 грн. 02 коп., з яких: 6 127 грн. 71 коп. - прострочена заборгованість по кредиту; 9 449 грн. 31 коп. - прострочена заборгованість по процентам.

З наданого позивачем детального розрахунку заборгованості по позичальнику ОСОБА_1 встановлено, що у відповідача наявна заборгованість по комісії за управління кредитом, яка становить 3479,10 грн. Крім того, в позовній заяві позивач вказує, що у відповідача наявна заборгованість в сумі 1500,00 грн. за простроченими штрафами.

У Заяві-Анкеті №40004532 на приєднання до Договору про надання споживчого кредиту АТ «Комерційний Банк «ГЛОБУС» зазначено, що комісія за управління кредитом становить 2.9%. У Заяві-Анкеті сторно не передбачено розміру штрафу (арк. спр. 11).

10 червня 2017 року набув чинності Закон «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід.

Оскільки банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за управління кредитом, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за управління кредитом є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

З урахуванням наведеного, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача комісії належить відмовити.

Щодо стягнення штрафу, суд враховує, що такий штраф сторонами в Заяві-анкеті від 24.02.2019 року не передбачено, а тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення прострочених штрафів, про що зазначає позивач в позовній заяві належить відмовити.

За таких обставин, оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково та стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 24.02.2019 року в сумі 15 577,02 грн. (6127,71 грн. прострочена заборгованість по кредиту + 9449,31 грн. - сума заборгованості за процентами), а щодо стягнення комісії та штрафів належить відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов АТ «КБ «ГЛОБУС» задоволено частково, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, визначає позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (15 577,02 грн. -задоволені позовні вимоги, що становить 75,78 %), а саме: необхідно стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2294 грн. 62 коп., що становить 75,78 % від суми сплаченого при поданні позову судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, відповідно до котрої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду подані Договір №010725 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.07.2025 року, акт прийому-передачі послуг від 20.10.2025 року, довіреність від 01.07.2025 року, платіжну інструкцію на суму 7500,00 грн.

Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, виходячи із встановленої реальності участі адвоката у наданні професійної правничої допомоги у даній цивільній справі та необхідності такої, беручи до уваги обставини справи, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, кількість судових засідань, тривалість судових засідань, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правничу допомогу та беручи до уваги зазначені в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає обґрунтованим та доведеним розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн., які можна вважати необхідними для позивача, який звернувся до адвоката для надання професійної правничої допомоги.

Керуючись ст.ст. 4, 509, 526, 530, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.76-81, 128, 133-137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 280, 283, 284, 288, 289, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства "Комерційний Банк "Глобус"- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Комерційний Банк "Глобус"заборгованість за кредитним договором від 24.02.2019 року у розмірі 15 577 грн. 02 коп. з яких:

- 6 127 грн. 71 коп. прострочена заборгованість по кредиту;

- 9 449 грн. 31 коп. прострочена заборгованість по процентам.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Комерційний Банк "Глобус"сплачений при поданні позову до суду судовий збір в розмірі 2 294 грн. 62 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користьАкціонерного товариства "Комерційний Банк "Глобус"витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн. 00 коп.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство "Комерційний Банк "Глобус", юридична адреса: 04073 м.Київ, провулок Куренівський, 19/5, ідентифікаційний код 35591059.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , місце праці судом не встановлено, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 .

Повне рішення суду складено 26.01.2026 року.

Суддя: Олещук М. М.