ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2726/26 Справа № 202/3999/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В. І. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
УХВАЛА

29 січня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.

розглянувши заяву судді Гапонова Андрія В`ячеславовича про самовідвід у цивільній справі №202/3999/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рибіна Ірина Володимирівна на рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 06 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Дніпровська міська рада, про визнання права власності на матеріали, обладнання, будівельні конструкції, конструктивні елементи будинку та іншого майна, що були використані в процесі будівництва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Дніпра від 06 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Дніпровська міська рада, про визнання права власності на матеріали, обладнання, будівельні конструкції, конструктивні елементи будинку та іншого майна, що були використані в процесі будівництва.

04 грудня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рибіна Ірина Володимирівна, подала безпосередньо до суду апеляційної інстанції через підсистему «Електронний суд» апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 06 листопада 2025 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2025 року визначено склад колегії суддів у складі: головуючого судді Свистунової О.В., суддів: Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду 16 грудня 2025 року суддею Свистуновою О.В. взято самовідвід у цивільній справі № 202/3999/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 06 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Дніпровська міська рада, про визнання права власності на матеріали, обладнання, будівельні конструкції, конструктивні елементи будинку та іншого майна, що були використані в процесі будівництва.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дніпровського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року визначено склад колегії суддів у складі: головуючого судді Гапонова А.В., суддів: Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.

Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2026 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рибіна Ірина Володимирівна на рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 06 листопада 2025 рокута призначено справу до розгляду на 03 лютого 2026 року на 10:20 годину.

При дослідженні матеріалів справи було встановлено, що доводом апеляційної скарги є те, що суддя Цитульський Володимир Ігорович у справі № 932/1005/24 висловлював свою правову позицію і думку щодо спірних правовідносин, а саме спір виник між тими самими сторонами - Дніпровською міською радою та ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , та стосовно одного і того ж нерухомого майна.

Також, необхідно зазначити, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року у складі колегії суддів Агєєва О.В., Гапонова А.В.. Никифоряка Л.П. у цивільній справі №932/1005/24 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шпигановича Євгенія Андрійовича було залишено без задоволення.

Враховуючи, що суддя Гапонов А.В. визначився з позицією у цивільній справі № 932/1005/24 (22-ц/803/3610/25) щодо належності спірного нерухомого майна, яке стосується позовних вимог у даній цивільній справі, з метою запобігання виникнення в учасників справи сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості при розгляді даної справи та забезпечення довіри до суду, необхідно заявити у цивільній справі самовідвід.

Згідно ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст.40 ЦПК України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється.

Не дивлячись на те, що підстави для сумнівів у безсторонності, об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду апеляційної скарги відсутні, однак для забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який сумнів їх безсторонності або об`єктивності, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, а також запобігання подальшого можливого впливу на суддю - суддя Гапонов А.В. заявив самовідвід.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з, зокрема, об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (іншими словами чи не викликала поведінка судді об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача) («Fey проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року, Series A №255, пп. 28 та 30, «Wettstein проти Швейцарії», №33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини, суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі №908/137/18 зазначено, що для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи. Однак необхідно враховувати й суб`єктивний критерій, який полягає в тому, щоб з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви в неупередженості судді.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року встановлено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Виходячи з наведеного вище, саме з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який сумнів у безсторонності або об`єктивності судді Гапонова А.В., враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, а також запобігання подальшого можливого впливу на суддю, апеляційний суд вважає, що заява про самовідвід судді підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36, 39-41, 381 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву судді Гапонова Андрія В`ячеславовича про самовідвід - задовольнити.

Передати справу №202/3999/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Дніпровська міська рада, про визнання права власності на матеріали, обладнання, будівельні конструкції, конструктивні елементи будинку та іншого майна, що були використані в процесі будівництвадо канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу справи відповідно до статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: