УХВАЛА

21січня 2026 року

м. Київ

Справа № 188/561/23

Провадження № 14-145цс25

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Ткачука О. С.,

суддів: Банаська О. О., Білоконь О. В., Воробйової І. А., Гімона М. М., Губської О. А., Ємця А. А., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кравченка С. І., Кривенди О. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Погрібного С. О., Стефанів Н. С., Стрелець Т. Г., Ткача І. В., Уркевича В. Ю.

перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод» про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 підписаною представником Ольховик-Красільніковою Любов`ю Павлівною на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року,

УСТАНОВИЛА:

1. У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 07 березня 2023 року № 141-к Товариства з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод» (далі - ТОВ «Першотравенський ремонтно-механічний завод») про звільнення ОСОБА_1 з посади вальцювальника 4 розряду бригади з виготовлення металевої крепі цеха металоконструкцій служби заступника директора з виробництва;

- поновити ОСОБА_1 на посаді вальцювальника 4 розряду бригади з виготовлення металевої крепі цеха металоконструкцій служби заступника директора з виробництва з 08 березня 2023 року;

- стягнути з ТОВ «Першотравенський ремонтно-механічний завод» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області рішенням від 07 лютого 2024 року, яке залишив без змін постановою від 30 квітня 2024 року Дніпровський апеляційний суд, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

3. Рішення суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, мотивоване тим, що відповідач не допустив порушень жодної правової норми при прийнятті оспорюваного наказу від 24 лютого 2023 року № 81-ЗД «Про роботу у вихідний день» та організації робочого процесу для працівників 25 лютого 2023 року.

4. 07 березня 2023 року ОСОБА_1 був звільнений у зв`язку з прогулом без поважних причин на підставі пункту 4 частини 1 статті 40 Кодекс законів про працю України (далі КЗпП України), поважних причин для невиходу на роботу 25 лютого 2023 року у ОСОБА_1 не було.

5. Розірвання трудового договору з ОСОБА_1 з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 40 КЗпП України, було проведено за попередньою згодою первинної профспілкової організації профспілки працівників вугільної промисловості України ТОВ «Першотравенський ремонтно-механічний завод» за попереднім поданням на звільнення від 28 лютого 2023 року.

Короткий зміст касаційної скарги та відзиву

6. У червні 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Ольховик-Красільнікова Л. П. звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року, в якій просила оскаржені судові рішення скасувати, а у справі ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

7. Наведені в касаційній скарзі доводи містили підстави, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), для відкриття касаційного провадження.

8. Касаційна скарга зокрема містить арґумент про те, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, яке виявилось у тому, що він розглянув справу без виклику сторін, незважаючи на те, що сторони зробили заяву про розгляд справи за їх участі.

9. У поданому відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Першотравенський ремонтно-механічний завод» у задоволенні касаційної скарги просило відмовити, посилаючись на необґрунтованість її доводів.

10. Вказує, що суди правильно встановили всі фактичні обставини справи, позивач жодними належними доказами не спростував правомірність дій відповідача щодо запровадження робочого дня 25 лютого 2023 року у зв`язку із виробничою необхідністю та накладенням на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Рух справи в суді касаційної інстанції

11. Верховний Суд ухвалою від 16 липня 2024 року відкрив касаційне провадження та витребував справу із Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області.

12. Верховний Суд ухвалою від 02 грудня 2025 року справу призначив до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією у складі п`яти суддів.

13. Касаційний цивільний судухвалою від 10 грудня 2025 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав, передбачених частиною 4 статті 403 ЦПК України.

Мотиви передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду

14. Передача справи мотивована необхідністю відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 10 серпня 2022 року в справі № 202/4233/16 (провадження № 14-222цс21), про те, що приписи частини першої статті 369 ЦПК України щодо письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення сторін можуть бути застосовані судами апеляційної інстанції лише у випадку розгляду апеляційних скарг на рішення суду, якщо наявні виключно вимоги майнового характеру і розмір ціни позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Якщо ж у справі наявні вимоги немайнового характеру, то розгляд такої справи у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

15. На обґрунтування доцільності перегляду зазначеного висновку Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначила, що відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є, зокрема: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб Пункт 1 частини шостої статті 19 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 10-р(II)/2023 від 22.11.2023. Пункт 1 частини шостої статті 19 утрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення ; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

16. Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акта розташовані серед загальних положень процесуального закону, суд має право віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому за змістом пункту 1 частини шостої цієї статті зазначені в ньому справи є малозначними в силу закону, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, а зазначені в пункті 2 частини шостої цієї статті справи можуть бути віднесені до категорії малозначних судом, виходячи з його дискреційних повноважень.

17. Згідно зі статтею 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

18. Частиною першою статті 369 ЦПК України (у редакції, чинній на час ухвалення постанови у справі, яка є предметом касаційного перегляду) унормовано, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

19. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. Пункт 2 частини третьої статті 389 визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 10-р(II)/2023 від 22.11.2023.

20. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в ухвалах від 05 лютого 2024 року у справі № 345/2177/23, від 24 червня 2025 року у справі № 404/4041/22, від 02 жовтня 2025 року у справі № 337/5792/24, від 26 листопада 2025 року у справі № 932/1440/22, від 25 листопада 2025 року у справі № 947/227/86/23, від 28 серпня 2025 року у справі № 337/5792/24, від 14 серпня 2025 року у справі № 405/2035/24 у яких були поєднані вимоги майнового і немайнового характеру, застосовуючи критерій «у справах з ціною позову» менше двохсот п`ятдесяти прожиткових мінімумів вважав за можливе відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

21. На думку колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду визначені законодавцем обидві конструкції статей 369 та 389 ЦПК України містять поняття «у справах з ціною позову» а тому,викладене вказує на наявність у суду апеляційної інстанції можливості розглянути справу, у якій поєднуються вимоги як майнового так і немайнового характеру без повідомлення учасників справи, адже наявність вимог немайнового характеру не впливає на визначення справи такою, яка не може бути розглянута апеляційним судом без повідомлення учасників справи.

22. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновку про застосування норми права - частини першої статті 369 ЦПК України, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 серпня 2022 року в справі № 202/4233/16 (провадження № 14-222цс21), оскільки у зв`язку із однотипною конструкцією статей 369 та 389 ЦПК України суд апеляційної інстанції у справах, які підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження повноважний розглядати справу, у якій поєднуються вимоги як майнового так і немайнового характеру без повідомлення учасників.

Висновок Великої Палати Верховного Суду щодо прийнятності справи для розгляду

23. Велика Палата Верховного Суду, проаналізувавши мотиви колегії суддів Касаційного цивільного суду щодо передачі справи на її розгляд, дійшла висновку про відсутність підстав для прийняття та розгляду цієї справи з огляду на таке.

24. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України).

25. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (стаття 129 Конституції України).

26. Єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики [пункт 4 частини четвертої статті 17 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII)].

27. Судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини перша, четверта статті 263 ЦПК України).

28. У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначено, що, визнаючи повноваження судді тлумачити закон, потрібно пам`ятати також і про обов`язок судді сприяти юридичній визначеності, яка гарантує передбачуваність змісту та застосування юридичних норм, сприяючи тим самим забезпеченню високоякісної судової системи (пункт 47).

29. Судді повинні послідовно застосовувати закон. Проте якщо суд вирішує відійти від попередньої практики, на це потрібно чітко вказувати в рішенні (пункт 49).

30. Єдність судової практики відіграє надважливу роль у забезпеченні однакового правозастосування в судочинстві, що сприяє правовій визначеності та передбачуваності у вирішенні спірних ситуацій для учасників справи.

31. Водночас принцип єдності судової практики не є абсолютним, оскільки в іншому разі це б унеможливлювало виправлення судом своєї позиції або ж гальмувало б динамічний розвиток права та суспільних відносин.

32. В Україні завдання забезпечення єдності судової практики відповідно до Закону № 1402-VIII та ЦПК України, інших процесуальних кодексів покладається на Верховний Суд.

33. Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 45 Закону № 1402-VIII Велика Палата Верховного Суду як постійно діючий колегіальний орган Верховного Суду забезпечує, зокрема, у визначених законом випадках здійснення перегляду судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

34. Щоб гарантувати юридичну визначеність, Велика Палата Верховного Суду має відступати від попередніх висновків Верховного Суду лише за наявності для цього належної підстави. Так, вона може повністю відмовитися від певного висновку на користь іншого або конкретизувати попередній висновок, застосувавши відповідні способи тлумачення юридичних норм. З метою забезпечення єдності та сталості судової практики причинами для відступу від висловленого раніше висновку можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту, через які застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку суспільних відносин у певній сфері або їх правового регулювання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, пункти 43-45, від 09 лютого 2021 року у справі № 381/622/17, пункт 41).

35. Тож Велика Палата Верховного Суду може відступати від попередніх висновків Верховного Суду лише за наявності для цього потрібних підстав. Такі підстави мають бути належно вмотивовані не лише в постанові Великої Палати Верховного Суду за наслідками вирішення спору по суті, а й в ухвалі відповідного касаційного суду у складі Верховного Суду про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

36. Відповідно до частини четвертої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

37. Колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду фактично не погоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 серпня 2022 року в справі № 202/4233/16 (провадження № 14-222цс21), щодо порядку розгляду окремих категорій справ судом апеляційної інстанції, посилаючись на однотипність конструкції статей 369 та 389 ЦПК України.

38. Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції визначений статтею 368 ЦПК України, частина 1 якої зазначає, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

39. Відповідно до частини 3 статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

40. Частина 1 статті 369 ЦПК України зазначає, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

41. У свою чергу стаття 389 ЦПК України передбачає право касаційного оскарження судових рішень, а пункт 2 частини 3 даної статті визначає рішення які не підлягають касаційному оскарженню.

42. Схожість формулюванням вище зазначених статей не дає права їх однакового тлумачення та застосування, оскільки вище зазначені статті унормовують різні процесуальні правовідносини.

43. Колегія суддів не навела, а Велика Палата Верховного Суду не встановила очевидні вади попереднього рішення, його неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість, застарілість унаслідок зміни суспільного контексту чи розвитку суспільних відносин у певній сфері або їх правового регулювання тощо.

44. Резюмуючи, Велика Палата Верховного Суду констатує, що колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду не обґрунтувала доцільності перегляду зазначених висновків Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 10 серпня 2022 року в справі № 202/4233/16 (провадження № 14-222цс21), що відповідно до частини шостої статті 404 ЦПК України є підставою для повернення справи відповідній колегії Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

45. Згідно із частиною шостою статті 404 ЦПК України якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, через відсутність виключної правової проблеми, наявність висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду, або якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору в подібних правовідносинах, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

46. Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що справа підлягає поверненню на розгляд колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду на підставі частини шостої статті 404 ЦПК України.

Керуючись статтями 402 - 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод» про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу повернути на розгляд відповідної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. С. Ткачук

Судді: О. О. Банасько О. В. Кривенда

О. В. Білоконь С. Ю. Мартєв

І. А. Воробйова К. М. Пільков

М. М. Гімон С. О. Погрібний

О. А. Губська Н. С. Стефанів

А. А. Ємець Т. Г. Стрелець

Л. Ю. Кишакевич І. В. Ткач

В. В. Король В. Ю. Уркевич

С. І. Кравченко