Єдиний унікальний номер справи № 759/1070/17
Провадження № 22-ц/824/1814/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Булгакова 12", третя особа: Державний реєстратор Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Святошинської районної в місті Києві Державної адміністрації по визнання неправомочними установчих зборів, недійсними протоколу № 1 та запису про державну реєстрацію,

В С Т А Н О В И В :

17 січня 2017 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником квартири у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 . У вересні 2016 року співвласникам будинку стало відомо про нібито проведення 07.07.2016 року установчих зборів, за результатами яких було прийнято рішення про створення ОСББ «Булгакова 12А», яке 21.07.2016 року було зареєстровано в установленому законом порядку. При цьому позивач та інші співвласники участі у зазначених зборах не брали, про їх проведення повідомлені не були, а на звернення щодо надання установчих документів відповіді не отримали.

Після отримання копій протоколу установчих зборів та статуту ОСББ було встановлено, що у протоколі зазначені недостовірні відомості щодо кількості учасників зборів, площі приміщень, які їм належать, а також наявні ознаки підробки підписів низки співвласників, у тому числі особи, зазначеної секретарем зборів, яка фактично участі у них не брала. Значна частина співвласників не була присутня на зборах особисто чи через представників і не надавала згоди на участь у голосуванні. Зазначені обставини стали підставою для звернень до правління ОСББ та правоохоронних органів.

Крім того, позивач зазначає, що на момент проведення установчих зборів будинок не був введений в експлуатацію, а будівництво здійснювалося з порушенням вимог законодавства. Установчі збори були проведені передчасно та без наявності необхідного кворуму, оскільки загальна площа приміщень, власники яких нібито брали участь у зборах, становила лише 2472 кв. м, що не перевищує половини загальної площі будинку. Письмове опитування співвласників не проводилося. У зв`язку з цим позивач вважає, що установчі збори є неправомочними, а рішення, прийняті на них, - недійсними.

Враховуючи викладене, позивач просив суд:

- визнати неправомочними установчі збори об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «БУЛГАКОВА 12А» що відбулися 07 липня 2016 року;

- визнати недійсним протокол №1 від 07 липня 2016 року установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним запис № 1 034692 від 21 липня 2016 року в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи ОСББ «БУЛГАКОВА 12А».

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, 21 липня 2025 року ОСОБА_1 визначаючи себе в статусі особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки,направив апеляційну скаргу, у якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, за невідповідності висновків, викладених у рішеннях суду, дійсним обставинам справи, за недоведеності обставин, які суд визнав встановленими.

У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі на підставі ст. 377 ЦПК України.

08 грудня 2025 року до апеляційного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення - без змін.

Станом на день розгляду справи відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання, призначене на 29 січня 2026 року з`явилися представник позивача Чалов А.О., який надав пояснення та просив апеляційний суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи належним чином повідомлялися, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надавали.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

Як було встановлено судом першої інстанції в ході розгляду справи, 07.07.2016 року відбулися збори багатоквартирного будинку вул. Булгакова, 12-А в м. Києві де було вибрано головою установчих зборів обрано ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_3., прийнято рішення про створення ОСББ «Булгакова 12А», затвердили назву та статут ОСББ, затвердили правління та визначили уповноважену особу ОСОБА_1. з правом передоручення здійснити реєстрацію зазначеного ОСББ. про доручення ОСОБА_1 здійснити реєстрацію об`єднання.

Згідно протоколу установчих зборів ОСББ «Булгакова 12А» від 07.07.2016 року, зазначено результати голосування поіменно, а саме кількість голосів "ЗА": щодо питання порядку денного «Створення ОСББ ««Булгакова 12А» - 70 співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , загальна площа квартир яких відповідно становить 2472 кв.м; щодо питання порядку денного «Затвердження Статуту ОСББ «Булгакова 12А» - 70 співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , загальна площа квартир яких відповідно становить 2472 кв.м; щодо питання порядку денного обрати голову ОСОБА_1 та секретаря зборів ОСОБА_3 - 70 співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , загальна площа квартир яких відповідно становить 2472 кв.м., Вибори правління ОСББ та виконуючого обов`язки голови правління ОСББ до моменту його обрання обрати членами правління ОСОБА_21., ОСОБА_3 .. ОСОБА_4 , виконуючий обов`язки голови правління ОСОБА_1 - 70 співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , загальна площа квартир яких відповідно становить 2472 кв.м.; вибори ревізійної комісії ОСББ, члени ревізійної комісії обрати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 70 співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , загальна площа квартир яких відповідно становить 2472 кв.м.; визначення особи здійснити державну реєстрацію, уповноважено ОСОБА_1. із правом передоручення провести державну реєстрацію - 70 співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , загальна площа квартир яких відповідно становить 2472 кв.м.

На підставі даних протоколів установчих зборів ОСББ «Булгакова 12А» від 21.07.2016 року було зареєстровано ОСББ «Булгакова 12А» за адресою: АДРЕСА_1 та було внесено в Єдиний державний реєстр юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційний запис № 0034692 про проведення державної реєстрації юридичної особи ОСББ «Булгакова 12А».

Однак, як зазначає позивач, вона не приймала участі на установчих зборах об`єднання 07.07.2016 року, оскільки не була сповіщена належним чином. У письмових опитуваннях, що проводились після проведення зборів об`єднання позивач також не приймала участі. Окрім позивача, участі в зборах та опитуванні не брали інші співвласники, які склали відповідні заяви до правління ОСББ з приводу підробки підпису ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_3 , ОСОБА_19 та надали до суду ці заяви.

З матеріалів справи вбачається, що належного сповіщення усіх співвласників багатоквартирного будинку щодо проведення установчих зборів ОСББ «Булгакова 12А» 07.07.2016 року відповідачем забезпечено не було, чим порушено права решти власників будинку, які не приймали участі у зборах.

Крім того, з протоколу установчих зборів ОСББ «Булгакова12А» від 07.07.2016 року вбачається, що інформація про загальну кількість співвласників багатоквартирного будинку, АДРЕСА_1 та загальної (сумарної) площі усіх квартир та нежитлових приміщень даного будинку, зазначено 70 осіб, яким належить квартири та/або нежитлові приміщення, загальною площею 2472 м.кв., що становить більше 51 % загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень.

Однак, згідно технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 , який виготовлено ТОВ «Майстерня да Вінчі» 29.09.2015 року, загальна площа житлових і нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_1 становить 7985,1 кв. м.

В процесі розгляду справи судом було допитано свідка, який є співвласником багатоквартирного будинку ОСОБА_20 , яка підтверджує факт не прийняття участі в установчих зборах ОСББ «Булгакова 12А» необхідної кількості співвласників та у письмовому опитуванні 70 осіб. Як зазначає свідок, на зборах було всього 10 чоловік, проте, що будуть проходити збори було повідомлено шляхом СМС повідомлення. Збирав їх ОСОБА_1 від забудовника, для того щоб ввести будинок в експлуатацію. Також свідок зазначила, що ОСОБА_3 на зборах не було. Порядок денний не був дотриманий, вона не обиралась у члени правління.

Вказані порушення закону при утворенні ОСББ є безумовною підставою для визнання недійсним рішень установчих зборів від 07.07.2016 року, в тому числі про створення ОСББ « Булгакова 12А».

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що установчі збори ОСББ «Булгакова 12А» від 07 липня 2016 року були скликані та проведені з істотними порушеннями вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», оскільки відповідачем не забезпечено належного повідомлення усіх співвласників про їх проведення, не дотримано встановленого законом порядку голосування та письмового опитування, відсутній необхідний кворум, оскільки загальна площа приміщень співвласників, які нібито брали участь у зборах, не перевищувала половини загальної площі будинку, а відомості протоколу щодо кількості учасників і площі приміщень не відповідали фактичним даним, що підтверджується матеріалами справи та показаннями свідка; за таких обставин суд дійшов висновку, що рішення, прийняті на установчих зборах, є неправомочними і недійсними з моменту їх прийняття, а оскільки саме вони стали підставою для державної реєстрації ОСББ, то відповідний запис у Єдиному державному реєстрі також підлягає визнанню недійсним як похідний від незаконних установчих рішень.

При вирішенні апеляційної скарги ОСОБА_1 колегія суддів апеляційного суду враховує, що оскаржуване рішення Святошинського районного суду м. Києва ухвалене 28 вересня 2017 року, тоді як апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 21 липня 2025 року, тобто після спливу більш ніж семи років з дня складення повного тексту судового рішення.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 352 ЦПК України правом оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково володіють учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Згідно положень ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, за винятком випадків:

- подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

- пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Вказаний строк є преклюзивним (присічним) і не підлягає поновленню за відсутності таких виняткових обставин.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З аналізу положень вищевказаних норм вбачається, що у разі подання апеляційної скарги особою, яка не була залучена до участі у справі, суд фактично розгляд такої скарги здійснює у два етапи. Насамперед апеляційний суд перевіряє, чи порушуються права, свободи та інтереси апелянта оскаржуваним рішенням. Лише у разі, якщо суд приходить до висновку про те, що рішення дійсно стосується прав, свобод та інтересів апелянта, він переходить до перегляду судового рішення по суті. В іншому випадку апеляційне провадження закривається.

Аналогічна правова позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом. Зокрема, у справі № 522/14240/15-ц Верховний Суд зазначив, що правова визначеність передбачає дотримання принципу остаточності судового рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи.

Оскарження судового рішення здійснюється у порядку, передбаченому процесуальним законом.

Необхідно зазначити, що добросовісність є однією з основоположних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю й повагою до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

У частині першій статті 352 ЦПК України зазначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок про те, що аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

У пункті 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тобто, у разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

Перевіривши матеріали справи, не вдаючись до оцінки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційне провадження у даній справі підлягає закриттю з огляду на таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Конституційний Суд України у рішенні від 11.12.2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абз. 3 пп. 3.1 п. 3 мотивувальної частини).

Згідно із ч. 3 ст. 18 ЦПК України обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 ст. 352 ЦК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, законодавець визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому, судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що ухвалене про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку, рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків (правовий висновок у постанові Верховного Суду від 25.01.2021 року у справі № 206/3087/18 (провадження № 61-19028св20).

Таким чином, після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав, інтересів та (або) обов`язків скаржника і яких конкретно.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тлумачення наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу.

При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю (правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.02.2020 року у справі № 668/17285/13-ц, провадження № 61-41547сво18).

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (ч. 2 ст. 362 ЦПК України).

Отже, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків заявника, та лише після встановлення таких обставин переглянути справу за його апеляційною скаргою, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

На відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, особа, яка не брала участь у справі, має довести наявність у неї правового зв`язку з учасниками справи або безпосередньо з судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий обов`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Свою апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав не як посадова особа ОСББ «Булгакова 12А», а саме як фізична особа, яка не була залучена до часті у розгляді справи, однак чиї права, свободи та інтереси були порушені оскаржуваним рішенням, про що ним було прямо зазначено в апеляційній скарзі.

Подаючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 посилався на те, що він є власником нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та особою, обраною виконуючим обов`язки голови правління ОСББ «Булгакова 12А», а тому, на його переконання, рішенням суду першої інстанції було вирішено питання про його права та інтереси, зокрема у зв`язку з визнанням недійсними установчих зборів, протоколу таких зборів та запису про державну реєстрацію ОСББ.

Водночас, як убачається зі змісту оскаржуваного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року, судом першої інстанції не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 .

Так, надаючи оцінку доведеності позовних вимог ОСОБА_2 , суд першої інстанції досліджував виключно обставини дотримання вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» під час скликання та проведення установчих зборів ОСББ «Булгакова 12А», наявності кворуму, належного повідомлення співвласників, достовірності відомостей, зазначених у протоколі установчих зборів, а також правомірності державної реєстрації ОСББ як похідної від рішень таких зборів.

При цьому судом першої інстанції не встановлювалися, не аналізувалися та не вирішувалися питання щодо особистих майнових чи немайнових прав, обов`язків або правового статусу ОСОБА_1 як співвласника нерухомого майна чи як особи, яка у подальшому була визначена виконуючим обов`язки голови правління ОСББ.

Сам по собі факт участі ОСОБА_1 в установчих зборах або його обрання до органів управління ОСББ, рішення про створення якого визнано судом недійсним, не свідчить про те, що оскаржуваним судовим рішенням було безпосередньо вирішено питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки у розумінні статей 17, 352 ЦПК України.

З урахуванням вищевикладеного та положень ст. 362 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що, оскаржуючи зазначене рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 не довів наявності безпосереднього та очевидного правового зв`язку між оскаржуваним судовим рішенням і вирішенням судом питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, у зв`язку з чим підстави для апеляційного перегляду рішення за його апеляційною скаргою відсутні.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного рішення суду, колегією суддів не аналізуються при розгляді даної апеляційної скарги, оскільки ухвалене оскаржуване судове рішення в даному випадку по суті не переглядається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 47, 260, 358, 362 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько