ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6602/25
провадження № 2/753/2903/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Комаревцевої Л.В.

з секретарем Гаврилюк О.В.

за участю Прокурора Закревської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Дніпровської окружної прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні об`єктом екомережі - земельною ділянкою водного фонду, скасування рішення державного реєстратора та скасування державної реєстрації земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року керівник Дніпровської окружної прокуратури міста Києва, діючи в інтересах держави в особі Київської міської ради, відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України «Про прокуратуру», статей 3, 4, 5, 19, 175 Цивільного процесуального кодексу України, звертається до суду в інтересах держави в особі Київської міської ради з позовом, у якому зазначив, що на території Дарницького району м. Києва за адресою: АДРЕСА_1 сформовано земельну ділянку з кадастровим номером :90:281:0076 площею 0,1000 га.

Згідно з матеріалами справи вказана земельна ділянка розташована на природно та історично заболоченій території у заплаві річки Дніпро, накладається на природний водний об`єкт - озеро площею 0,08 га та його прибережну захисну смугу шириною 100 метрів, а відтак належить до земель водного фонду та є складовою об`єкта екологічної мережі.

Підставою звернення до суду є виявлені прокуратурою факти незаконного формування, зміни цільового призначення та державної реєстрації земельної ділянки водного фонду, розташованої на території Дарницького району міста Києва, а також незаконної державної реєстрації за фізичною особою права приватної власності на неіснуючий об`єкт нерухомого майна, що розміщений на зазначеній земельній ділянці.

Внаслідок вчинення вказаних реєстраційних та землевпорядних дій порушено правовий режим земель водного фонду, створено перешкоди у здійсненні територіальною громадою міста Києва правомочностей власника земельної ділянки комунальної власності та поставлено під загрозу збереження об`єкта екологічної мережі України.

З огляду на характер та суспільну значимість допущених порушень, а також на відсутність ефективного захисту інтересів Держави з боку уповноваженого органу в позасудовому порядку, прокурор звертається до суду з вимогами про скасування незаконних реєстраційних дій та усунення перешкод у користуванні і розпорядженні земельною ділянкою водного фонду у спосіб, передбачений законом.

07.04.2025 ухвалою суду відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання з викликом сторін.

15.05.2025 ухвалою суду, занесену до протоколу судового засідання, розгляд справи призначено по суті.

У зв`язку з відрахуванням судді ОСОБА_2 зі штату Дарницького районного суду м. Києва відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 20.11.2025 у 2506/0/15-25 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Дарницького районного суду міста Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку» зазначена справа згідно авторозподілу від 04.12.2025 передана до провадження судді Комаревцевій Л.В. та ухвалою суду від 05.12.2025 відповідно до ч. 12 ст. 33 ЦПК України розгляд справи призначено по суті.

В судовому засіданні Прокурор підтримав заявлений позов з викладених підстав.

Відповідач надав заяву про розгляд справи без участі, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку.

Суд заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура здійснює представництво інтересів Держави в суді у разі порушення або загрози порушення таких інтересів, якщо їх захист не здійснюється або здійснюється неналежним чином уповноваженим органом.

Судом встановлено, що спір виник у зв`язку з незаконним формуванням, зміною цільового призначення та державною реєстрацією земельної ділянки водного фонду, а також незаконною державною реєстрацією права власності на неіснуючий об`єкт нерухомого майна, що створює перешкоди у здійсненні Територіальною громадою міста Києва правомочностей власника земель комунальної власності.

З огляду на особливий правовий режим земель водного фонду, їх екологічну цінність та суспільну значущість, суд дійшов висновку, що у даному випадку наявні передбачені законом підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі Київської міської ради.

За наданими доказами вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :90:281:0076, розташована за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться на природно та історично заболоченій території заплави річки Дніпро, накладається на природний водний об`єкт (озеро) та його прибережну захисну смугу шириною 100 метрів, що підтверджується листом центральної геофізичної обсерваторії імені бориса срезневського від 12.02.2025 №991-001-333/991-983, протоколами огляду місця події, супутниковими знімками високої роздільної здатності за 2005-2022 роки, топографічними матеріалами генерального плану міста києва та витягами з містобудівного кадастру.

Також встановлено, що спірна земельна ділянка розташована в Дарницькому історичному ареалі міста Києва, в санітарно захисній зоні та в зоні охоронюваного ландшафту та потрапляє в зону затоплення повеневими водами; в зону підтоплень природнього та техногенного характеру.

Так, відповідно до довідки (витягу) з містобудівного кадастру, що містить інформацію про функціональні зони території, планувальні обмеження відповідно до генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №370/1804, земельна ділянка з кадастровим номером :90:281:0076 потрапляє в зону затоплення повеневими водами; в зону підтоплень природнього та техногенного характеру; в санітарно захисну зону; в зону охоронюваного ландшафту (рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 16.07.1979 №920 «Про уточнення меж історико- культурних заповідників і зон охорони пам`яток історії та культури в м. Києві», розпорядження КМДА від 17.05.2002 №979 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 16.07.1979 №920», розпорядження КМДА від 25.12.2007 №1714 «Про внесення змін до рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 16.07.79 №920»), та знаходиться у Дарницькому історичному ареалі міста Києва (історико- архітектурний опорний план в складі чинного генерального плану міста Києва).

Розташування спірної земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги великої річки Дніпро, накладення її на озеро та відсутність на ній будь-яких об`єктів нерухомості підтверджується протоколами огляду місця події від 10.04.2023 та 12.02.2025, протоколом огляду веб-ресурсу від 30.08.2024, листом Центральної геофізичної обсерваторії імені Бориса Срезневського від 12.02.2025 №991-001- 333/991-983, супутниковими знімками високої роздільної здатності 2005-2022 років, які містяться на веб-ресурсі google earh proза період 2005 - 2022 роки, топографічними матеріалами генерального плану міста києва та довідкою (витягом) з містобудівного кадастру.

Відповідно до статті 58 Земельного кодексу України та статті 4 Водного кодексу України, землі, зайняті водними об`єктами, болотами, а також прибережними захисними смугами, належать до земель водного фонду.

Згідно з частиною четвертою статті 83 Земельного кодексу України, землі водного фонду не можуть передаватися у приватну власність, крім випадків, прямо передбачених законом, які до спірних правовідносин не застосовуються.

Крім того, відповідно до статей 3, 5 Закону України «Про екологічну мережу України», землі водного фонду є складовою екологічної мережі України та підлягають особливій охороні, а їх використання має здійснюватися з дотриманням принципу збереження цілісності екосистем.

Суд звертає увагу, що правовий режим земель водного фонду є імперативним та визначається їх природними властивостями, а не формальними записами в державних реєстрах. Фактичне знищення водного об`єкта шляхом засипання не змінює правового статусу відповідної земельної ділянки.

Таким чином, спірна земельна ділянка є об`єктом обмеженої оборотоздатності, що виключає можливість її набуття у приватну власність та використання для житлової забудови.

Зазначене узгоджується з правовою позицією великої палати Верховного Суду, викладеною, зокрема, у Постановах від 12.06.2019 у справі №487/10128/14-ц, від 09.12.2020 у справі №676/190/18, відповідно до яких земельні ділянки водного фонду не можуть бути об`єктом цивільного обігу.

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 03.12.2021 державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською К.С. прийнято рішення з індексним номером 62036639 про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) ОСОБА_1 на житловий будинок літ. «а» загальною площею 47,8 кв.м., який знаходиться по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, номер відомостей про речове право 45440005).

Вказане рішення прийнято на підставі довідки від 12.05.2021 №71/01 про технічні показники об`єкта та підтвердження поштової адреси, що видана ФОП ОСОБА_3 за наслідками проведеної технічної інвентаризації будинку, довідки КП КМР "КМБТІ" від 30.11.2021 ПБ-2021 №2266 щодо відсутності реєстрації права власності на вказану будівлю та витягу з єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (реєстраційний номер в ЄДЕСББ ТI01:2762-6342-9321-6484) щодо підтвердження видачі технічної документації.

Водночас, матеріали реєстраційної справи щодо спірного об`єкту нерухомості не містять обов`язкових та необхідних документів, визначених законодавством для реєстрації права власності, оскільки будь-які відомості про присвоєння поштової адреси такому об`єкту та дані щодо наявності у ОСОБА_1 чинних правовстановлюючих документів на земельну ділянку водного фонду відсутні, а нерухоме майно, на яке зареєстровано право приватної власності, не існує.

Спірне рішення про державну реєстрацію права власності державним реєстратором прийнято без перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Надалі, на замовлення ОСОБА_1 інженером - землевпорядником ТОВ «НВО «АТОМЕНЕРГОТЕХ» 08.12.2021 розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вказаної технічної документації із землеустрою 23.12.2021 та заяви ОСОБА_1 від 14.12.2021 №зв-021 державним кадастровим реєстратором відділу № 1 Управління держгеокадастру у Куп`янському районі Харківської області Пальчиковою Ю.В. внесено відомості (здійснено державну реєстрацію) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :90:281:0076.

Відповідно до сформованого державним кадастровим реєстратором витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.12.2021 № нв-021 земельна ділянка площею 0,1000 га з кадастровим номером :90:281:0076 розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; категорія земель: землі житлової та громадської забудови; цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); вид використання земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Судом встановлено, що при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру спірній земельній ділянці було визначено цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», що суперечить її фактичному правовому режиму.

Відповідно до статті 21 Земельного кодексу України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання державної реєстрації недійсною.

Київська міська рада як єдиний розпорядник земель комунальної власності не приймала рішень щодо відведення, зміни цільового призначення чи передачі у користування спірної земельної ділянки, що підтверджується листами департаменту земельних ресурсів кмда.

Отже, формування земельної ділянки та внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру здійснено за відсутності належної правової підстави, що є самостійною підставою для скасування такої реєстрації.

За відсутності такого рішення формування земельної ділянки з кадастровим номером :90:281:0076 та її державна реєстрація у Державному земельному кадастрі суперечать вимогам статей 122, 123, 124, 125 та 79-1 Земельного кодексу України.

Матеріалами справи підтверджено, що за Відповідачем було зареєстровано право власності на житловий будинок, який фактично не існує, що підтверджується: протоколами огляду місця події; супутниковими знімками за період 2005-2024 років; відсутністю будь-яких дозвільних документів у єдессб; показаннями осіб, які виготовляли технічну документацію без виїзду на місце.

Відповідно до статті 179 Цивільного кодексу України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Оскільки спірний житловий будинок як об`єкт матеріального світу не існує, він не є річчю, а отже, не може бути об`єктом права власності.

Державна реєстрація права власності, відповідно до статті 182 ЦК України та статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не є підставою набуття права, а лише підтверджує вже існуюче право.

Цей правовий підхід неодноразово підтверджено Великою Палатою Верховного суду (Постанови від 12.03.2019 у справі №911/3594/17, від 07.04.2020 у справі №916/2791/13).

Реєстрація неіснуючого об`єкта нерухомості та формування земельної ділянки водного фонду створили перешкоди у здійсненні територіальною громадою міста Києва правомочностей власника, що відповідно до статей 316, 317, 319 цк україни є порушенням права власності.

Верховний суд у Постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 зазначив, що державна реєстрація майна на чужій земельній ділянці фактично обмежує права її законного власника та підлягає судовому захисту.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники Справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна Сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В свою чергу, у ході розгляду даної справи Відповідачем, у порядку ст. 81 ЦПК України, не було надано суду належних і допустимих доказів на спростування заявлених позовних вимог, а також не було обґрунтовано наявність передбачених ст. 82 ЦПК України обставин, які б зумовлювали звільнення від доказування наявності наведених ним обставин.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що спірна земельна ділянка належить до земель водного фонду та об`єктів екомережі; не може перебувати у приватній власності; сформована та зареєстрована з порушенням вимог закону; право власності на неіснуючий житловий будинок зареєстроване незаконно; інтереси держави та територіальної громади підлягають судовому захисту. У зв`язку з цим позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд покладає на Відповідача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81,141,263,265 цпк україни суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги за позовною заявою Дніпровської окружної прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні об`єктом екомережі - земельною ділянкою водного фонду, скасування рішення державного реєстратора та скасування державної реєстрації земельної ділянки - задовольнити.

Усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради (вул. Хрещатик, 36, м. Київ, 01044, ) у користуванні та розпорядженні об`єктом екомережі - земельною ділянкою водного фонду площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :90:281:0076, шляхом:

Скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської К.С. про державну реєстрацію права власності (із відкриттям розділу) від 03.12.2021, індексний номер 62036639, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_1 ) на житловий будинок загальною площею 47,8 кв.м. літ. «а» по АДРЕСА_1 , із закриттям розділу у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи об`єкта нерухомого майна 000;

Скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :90:281:0076, загальною площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 у Державному земельному кадастрі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київської міської прокуратури (вул. Предславинська, 45/9, м. Київ, 03150, ЄДПРОУ 02910019, банк ДКСУ м. Київ, код банку 820172, IBAN UA 0011062, код класифікації видатків бюджету - 2800) витрати по сплаті судового збору в розмір 6056,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 12.01.2026

Суддя: Комаревцева Л.В.