Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.
за участю секретаря судового засідання Лушпай В.О.
учасники справи у судове засідання не з`явились
розглянув у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Представниця ТОВ "Юніт Капітал" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредитної лінії № 00-9976895 від 21.09.2024 у розмірі 10 529,20 грн, яка складається з 6 600грн заборгованість за тілом, 3 929,20 грн заборгованість за відсотками, 2 750,00 грн заборгованість за штрафними санкціями. Також просить стягнути судовий збір в сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу 7000 грн.
Позовна заява мотивована тим, що позивач отримав права вимоги відповідно до договорів факторингу за кредитним договором № 00-9976895, зобов`язання за якими відповідач належним чином не виконував, через що у нього утворилась заборгованість спочатку перед первісним кредитором, а потім перед позивачем.
Виклад позиції відповідача
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.
Процесуальні дії у справі
Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 10.11.2025 відкрив спрощене позовне провадження та призначив судове засідання.
Розгляд справи відкладався, зокрема, до 15.01.2026.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові просив, що у разі неявки представника позивача у судове засідання провести розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Суд ухвалою від 15.01.2026, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, постановив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом
Товариство з обмеженою відповідальністю "МАКС КРЕДИТ" та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 00-9976895 від 21.09.2024 (далі договір), відповідно до якого товариство надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
17.03.2025 ТОВ "Юніт Капітал" та ТОВ "МАКС КРЕДИТ" уклали договір факторингу № 17032025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.
Згідно з реєстру прав вимоги до договору № 17032025-МК/ЮнітКапітал ТОВ "МАКС КРЕДИТ" передало ТОВ "Юніт Капітал" право грошової вимоги за кредитним договором № 00-9976895 від 21.09.2024 загальна заборгованість якого складає залишок заборгованості по тілу кредиту 5 500 грн + 1 100 грн - комісія, заборгованість по відсоткам 3 929,20 грн, заборгованість за штрафними санкціями 2 750 грн.
При цьому позивач заявив до стягнення 10 529,20 грн, з яких залишок заборгованості по тілу кредиту 5 500 грн + 1 100 грн - комісія, заборгованість по відсоткам 3 929,20 грн без заборгованість за штрафними санкціями к розмірі 2 750 грн.
Відповідно до інформації з виписки з особового рахунку наданої АТ КБ "ПриватБанк" вбачається перерахування коштів в розмірі 5 500 грн на рахунок відповідача.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 207 ЦК України).
Електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України).
Суд встановив, що первісний кредитор за кредитним договором надав кредит ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією з виписки з особового рахунку наданої АТ КБ "ПриватБанк" вбачається перерахування коштів в розмірі 5 500 грн на рахунок відповідача.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Суд встановив, що позивач отримав права грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами № 00-9976895 відповідно до договору факторингу, а тому з дати відступлення прав вимоги, а саме з 17.03.2025 Товариство стало кредитором за вказаним кредитним договором відповідно до ст. 512 ЦК України.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданих позивачем вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 13 279,20 грн, з яких залишок заборгованості по тілу кредиту 5 500 грн + 1 100 грн - комісія, заборгованість по відсоткам 3 929,20 грн, заборгованість за штрафними санкціями 2 750 грн.
Водночас позивач заявив до стягнення 10 529,20 грн, з яких залишок заборгованості по тілу кредиту 5 500 грн + 1 100 грн - комісія, заборгованість по відсоткам 3 929,20 грн без заборгованість за штрафними санкціями у розмірі 2 750 грн, а тому розгляд справи здійснюється в межах заявдених позовних вимог (без дослідження заборгованість за штрафними санкціями у розмірі 2 750 грн).
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.
Отже, первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання боржнику коштів у користування (право вимоги за якими згодом перейшло до позивача), однак в порушення статей 509, 525, 1048, 1049, 1054 ЦК України та умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого у останнього спочатку перед первісним кредитором, а після відступлення права вимоги перед позивачем утворилась заборгованість.
Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства та наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявленої позивачем вимоги щодо стягнення заборгованості за договорами.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (див. постанову Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15).
При цьому як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 № 913/618/21, у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.
Висновки за результатами розгляду заяви
Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню .
Судові витрати
Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7 000 грн та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь Товариства підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Крім того, відповідно до пункту 1 частини третої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивач на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу до позовної заяви додав (в копіях):
- договір № 10/09/25-02 про надання правничої допомоги від 10.09.2025, укладений між Товариством та Адвокатським бюро "Соломко та партнери";
- акт прийому-передачі наданих послуг у загальному розмірі 7 000 грн, у тому числі складання позовної заяви - 5 000,00 грн (2 години); вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника - 1 000,00 грн (2 година); підготовка адвокатського запиту щодо надання інформації про зарахування кредитних коштів - 500,00 грн (1 година); підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів - 500,00 грн (1 година).
Правила розподілу судових витрат унормовано статтею 141 ЦПК України.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою - п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд враховує, що розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу є непропорційним до предмету спору. Позивач заявив до стягнення 10 529,20 грн, а витрати на правову допомогу у розмірі 7 000 грн, тобто більше ніж 66 % від суми позову. При цьому справа, що розглядається не є складною (предметом є стягнення кредитної заборгованості, яка не потребує формування складної правової позиції). А тому заявлена до стягнення сума витрат на правову допомогу визнається судом непропорційною до предмету спору, що, враховуючи дані, конкретні обставини справи, є підставою для часткової відмови у задоволенні таких вимог (6 000 грн), а до стягнення підлягає сума у розмірі 1 000 грн.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 49, 141, 223, 263 - 265, 354, 355 ЦПК України, суд
1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" суму заборгованості за кредитним договором № 00-9976895 від 21.09.2024 у розмірі 10 529,20 грн, з яких залишок заборгованості по тілу кредиту 5 500 грн, 1 100 грн - комісія, заборгованість по відсоткам 3 929,20 грн.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал"витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень.
4. Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" про відшкодування витрат на правову допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" 1 000 грн витрати на професійну правову допомогу.
У решті заяви відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено та підписано 15.01.2026.
Учасники справи:
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Суддя Роман ВІТЮК