У Х В А Л А

29 січня 2026 року м. Київ

Справа №752/17111/13-2

Апеляційне провадження №22-ц/824/336/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Слободянюк А.В. 18 липня 2024 року, за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ліщенко Наталії Ігорівни, начальника Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ляш Юлії Павлівни, заінтересована особа: Акціонерне товариство «ОТП Банк»,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18 липня 2024 року скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ліщенко Наталії Ігорівни, начальника Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ляш Юлії Павлівни, заінтересована особа: Акціонерне товариство «ОТП Банк» - задоволено частково.

Не погодився із зазначеним судовим рішенням Васильківський ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), 05 вересня 2025 року заступником начальника відділу Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби - Ляш Ю.П. на адресу Київського апеляційного суду поштою направлено апеляційну скаргу.

Однак, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу, суддя вважає, що апеляційне провадження у справі не може бути відкрито у зв`язку із невідповідністю вимогам ст. 356 ЦПК України.

За ч.3ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Згідно із п. 1 ч.4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються: довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 2 липня 2020 року в справі № 9901/39/20, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 червня 2022 року в справі № 303/4297/20 зауважила, що, починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Також у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

На підтвердження повноважень на представництво інтересів Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) в апеляційному суді заступником начальника відділу - Ляш Ю.П. до апеляційної скарги було додано копію Наказу №2070/23 від 07 червня 2021 року за підписом начальника Кирила Міненка, згідно якого Ляш Ю.П. призначено на посаду заступника начальника Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з 08 червня 2021 року.

Разом з тим, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі,статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Утім, стороною скаржника не було додано до апеляційної скарги належних доказів на підтвердження повноважень особи, яка подала (підписала) апеляційну скаргу, якими у розумінні наведених вище процесуальних норм можуть слугувати: положення, трудовий договір (контракт), посадова інструкція, статут тощо.

Враховуючи вищевикладене, приєднана до апеляційної скарги копія наказу про призначення на посаду не підтверджує наявність у заступника начальника відділу повноважень на представлення інтересів скаржника у порядку самопредставництва відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що особа, яка підписала апеляційну скаргу - Ляш Ю.П. не надано доказів на підтвердження повноважень її підписання, а тому вказана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала у відповідності до вимог п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає скаржнику повторно звернутися до суду з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст. 356 ЦК України та скаржник має право подати клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, скаржник має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 18 липня 2024 року - вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: О.В. Желепа

Н.В. Поліщук