справа № 399/862/25
провадження № 2/399/3/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Шуліки О.О.,

за участі секретаря Бобрик І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог:

26 серпня 2025 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступник ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», звернувся до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за:

1) за договором позики №2159732, укладеним 25.08.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 в розмірі 22059,60 грн., з яких 12400,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1984,00 грн. заборгованість за відсотками, 6200,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом, 0,00 грн. заборгованість за пенею, 1475,60 грн. комісія за надання кредиту;

2) за договором позики №73558197, укладеним 04.08.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 в розмірі 20414,26 грн., з яких 6075,81 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 7339,91 грн. заборгованість за відсотками, 6998,54 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом, 0,00 грн. заборгованість за пенею, 0,00 грн. комісія за надання кредиту, та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначило, що 25 серпня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №2159732. Згідно з п. 1 Договору позики, позикодавець зобов`язується передати позивальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позивальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням Договору позики відповідач підтвердила про ознайомлення на сайті https://сlickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, а також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб сайту та мобільного додатку «ClickCredit», в тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Договір позики укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №43 від 21 лютого 2025 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором позики №2159732 від 25 серпня 2024 року в розмірі 22059,60 грн., з яких 12400,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1984,00 грн. заборгованість за відсотками, 6200,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом, 0,00 грн. заборгованість за пенею, 1475,60 грн. комісія за надання кредиту.

Крім того, 04 серпня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №73558197. Згідно з п. 1 Договору позики, позикодавець зобов`язується передати позивальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позивальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням Договору позики відповідач підтвердила про ознайомлення на сайті https://сlickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, а також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб сайту та мобільного додатку «ClickCredit», в тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Договір позики укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 27 березня 2025 року до Договору факторингу №27/03/25 від 27 березня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором позики №73558197 від 04 серпня 2024 року в розмірі 20414,26 грн., з яких 6075,81 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 7339,91 грн. заборгованість за відсотками, 6998,54 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом, 0,00 грн. заборгованість за пенею, 0,00 грн. комісія за надання кредиту.

Всупереч умовам договорів позики, незважаючи на повідомлення про відступлення прав грошової вимоги, відповідач ОСОБА_1 не виконав свого зобов`язання, не здійснював платежів на погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. За таких умов позивач звернувся до суду за захистом свої майнових прав та інтересів.

Відзив на позов:

09 грудня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пузіна Д.М. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що представник позивача вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Щодо кредитного договору № 2159732 від 25.08.2024: відповідач ОСОБА_1 , - кредитний договір № 2159732 від 25.08.2024 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в електронному вигляді не укладав та не підписував, електронного підпису або електронного цифрового підпису не отримував; матеріали справи містять копію договору № 2159732 від 25.08.2024, де Позивачем зазначено, що його підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Проте, позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу. Звертає увагу суду, що у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (справа № 757/16602/17-ц від 03.04.2019 р., справа № 373/2054/16-ц від 23.01.2019 р. та інші) підкреслюється, що кредитодавець повинен довести, яким чином було здійснено волевиявлення позичальника та чи відповідає воно вимогам Закону, зокрема Закону України "Про електронну комерцію". Суд зазначає, що тягар доказування факту укладення договору та дійсної волі сторони покладається на кредитодавця, якщо позичальник заперечує ці обставини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України: "Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом." Таким чином, якщо Відповідач заперечує факт укладення договору (наприклад, стверджує, що він не підписував його, або одноразовий ідентифікатор був використаний без його волі), то саме фінансова установа (Позивач), який стверджує про укладення договору та вимагає виконання зобов`язань за ним, повинен довести, що: договір був укладений; він відповідає вимогам закону (зокрема, щодо форми) та волевиявлення особи, яка уклала договір, було справжнім.

В Позовній заяві Позивач стверджує, що 25.08.2024 між Відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено кредитний договір № 2159732. Також, на підставі якого Відповідачем отримано грошові кошти в сумі 12400,00 грн. строком на 30 днів. Як стверджує позивач, вказаний договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Звертає увагу суду, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» є різні види електронних підписів: (кваліфікований, удосконалений, простий). Одноразовий ідентифікатор (SMS-пароль) зазвичай не є кваліфікованим електронним підписом, який має презумпцію рівнозначності власноручному підпису. Тобто для доведення його юридичної сили потрібні додаткові докази. Принцип, що фінансова установа несе тягар доведення належного укладення електронного договору та справжності волевиявлення позичальника, випливає із загальних правил ЦПК України про змагальність та обов`язок доказування, а також із специфіки електронних правочинів, де необхідно довести не лише факт технічного використання ідентифікатора, а й юридичну силу такого використання як аналога власноручного підпису та відповідність його внутрішній волі особи. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді, які визначені Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 3 п. 12 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. 1 п. 11 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронна ідентифікація - процес використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або уповноваженого представника юридичної особи. Стаття 1 п. 22 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» передбачає, що ідентифікація особи - процес використання ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті якого забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або уповноваженого представника юридичної особи та перевірка належності особі таких даних. Відповідно до ст. 1 п. 43 Закону України «Про електронні довірчі послуги» Підтвердження електронної ідентифікації - процес перевірки та підтвердження належності ідентифікаційних даних фізичній, юридичній особі або уповноваженому представнику юридичної особи. Однак Позивачем до Позовної заяви не додано доказів про те, що особа була належним чином ідентифікована під час реєстрації в системі фінансової установи (наприклад, через BankID, не надано фото ідентифікаційних документів, введення персональних даних, що відповідають паспорту), що допомогло б встановити, що саме ця особа створила обліковий запис, з якого відбувалося подальше укладення договору. Окрім цього, не надано підтвердження того, що особа самостійно ввела свої персональні дані (ПІБ, ІПН, паспортні дані, реквізити банківської картки), які співпадають з її ідентифікаційними даними. Крім того, Позивачем, на підтвердження позовних вимог, не надано до суду технічних доказів, а саме: лог-файлів (журналів дій): детальні записи дій користувача в системі, що включають: IP-адресу, з якої здійснювався доступ до системи, Дату та час усіх операцій, включаючи запит на одноразовий ідентифікатор, його отримання та введення, Інформацію про пристрій (тип браузера, операційна система), з якого здійснювався доступ; доказів відправки та отримання SMS-повідомлення: підтвердження від оператора мобільного зв`язку про відправку одноразового ідентифікатора на конкретний номер телефону та його доставку, а також не надано підтвердження того, що вказаний номер телефону належить саме Відповідачу; доказів того, що одноразовий ідентифікатор був надісланий саме на фінансовий номер телефону, який належить особі (тобто номер, прив`язаний до її банківської картки або іншим чином ідентифікований як її особистий); скріншотів та записів екрану: якщо такі були зроблені в процесі укладення договору. Звертаю увагу суду, що Позивач стверджує, що Відповідачем кредитний договір № 2159732 від 25.08.2024 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений саме в електронному вигляді. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в системі, подання

заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договорів.

Також звертає увагу суду, що оскільки ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зареєстрована як фінансова установа, основним видом діяльності якої, відповідно до КВЕД 64.92 є здійснення діяльності з дання послуг з кредитування, та має свідоцтво, видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, виконання Постанов Національного банку України для ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» є обов`язковим. Відповідно до Постанови НБУ від 28.07.2020 року № 107 «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», у Додатку 2 до Положення про здійснення установами фінансового моніторингу порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта), а саме: У пункті 30 зазначено, що Установа може здійснити верифікацію клієнта фізичної особи також шляхом використання одного з таких способів: 1) отримати від фізичної особи копію ідентифікаційного документа (копії сторінок ідентифікаційного документа, що містять ідентифікаційні дані), на яку накладений КЕП клієнта; 2) здійснити фотофіксацію особи із використанням методу розпізнавання реальності особи з подальшим накладенням КЕП уповноваженого працівника установи та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото; або отримати копію ідентифікаційного документа або опитувальника, на який накладений КЕП клієнта. Установа може вважати верифікацію клієнта - фізичної особи завершеною лише за умови здійснення нею успішної перевірки відповідності отриманих ідентифікаційних даних. Також до суду надано паперові копії електронних доказів, а оригінали цифрового файлу в форматі PDF, DOC(X), XML надано не було, тобто неможливо перевірити відповідність копії оригіналу. На цей час відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування коштів Відповідачу від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за кредитним договором № 2159732 від 25.08.2024 та отримання саме відповідачем вищезазначених коштів. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватись за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що і буде відповідати встановленому у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Оскільки Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, то саме на нього покладено обов`язок надати докази на підтвердження видачі кредиту (встановлення кредитного ліміту) та його розміру, а також докази, коли виникла заборгованість за Договором та в якому розмірі. Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема виписки з рахунку, є підставою для вмотивованого висновку суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, адже зазначені позивачем обставини ґрунтуються на припущеннях. Надана Позивачем до суду електронна копія кредитного договору № 2159732 від 25.08.2024 з додатками, відповідачем та самим кредитодавцем взагалі не підписані. Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на

підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Здійснюючи правосуддя (ч.1 ст.5 ЦПК України), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно рішення Конституційного Суду України від 11 липня2013року у справі №1-12/2013з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Згідно з частиною першою статті 1 Цивільного кодексу України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Спірні правовідносини виникли між Банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Пунктом другим частини другої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», визначено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями, що передбачено в пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН. Оскільки належних доказів використання грошових коштів відповідачем позивач не надав, вважаю позовні вимоги недоведеними. Враховуючи, що Позивачем до суду не надано обґрунтованих доказів щодо зарахування вказаних договором коштів на картковий рахунок відповідача, та що вказаний рахунок належить саме ОСОБА_1 .. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. З наведеної норми законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження № 61-4685св19. Крім того, матеріали справи не містять також і доказів фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника). Звертає увагу суду, що розрахунки заборгованості за договором, копію якого додано до позовної заяви є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17, провадження №61-1211св19. Також, звертає увагу суду, що лише банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618 св 19), від 28 серпня 2023 року у справі № 206/3009/15 (провадження № 61-5576 св 23) та ін. Розрахунки заборгованості, наданні Позивачем, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані в позовній заяві, а тому не є належними доказами наявності заборгованості. Розрахунки із зазначенням конкретних розмірів заборгованості є документами, що створені самим Позивачем та первісним кредитором, а відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Підтвердженням зарахування кредитних коштів на картковий рахунок та користування кредитними коштами може бути виписка по рахунку, проте таких документів Позивач не надав до суду, матеріали справи не містять. Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст.13 ЦПК України). Позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами щодо доведеності позовних вимог, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18).

Доказів, які б свідчили про виконання позикодавцем умов з договору по видачі кредитних коштів та доказів перерахунку коштів на картковий рахунок саме ОСОБА_1 позивачем не надано, у зв`язку з чим вважаю, що позов не підлягає задоволенню.

14.06.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуто право грошової вимоги до Відповідача, за кредитним договором від 25.08.2024 № 2159732. Але ж відступлення права вимоги не може здійснюватися відносно вимоги, яка ще не існувала на момент переходу цих прав. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч. 1 ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. В постанові від 18.10.2023 у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі № 5026/886/2012). Разом з тим, на момент укладення Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 грошові зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором № 2159732 від 25.08.2024 ще не існували, а відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором. Оскільки на момент укладення Договору факторингу ще не виникло зобов`язання між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021. Таким чином ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» здійснило передачу невизначених вимог, оскільки жодної вимоги щодо відповідача на момент укладення договору факторингу не існувало. Звертає увагу суду, що наявні в матеріалах справи реєстри прав вимоги, де боржником зазначено ОСОБА_1 , самі по собі не свідчать про набуття позивачем прав кредитора по відношенню до позичальника, а є витягом з додатка до договору та його невід`ємною частиною. Вважає, що позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором № 2159732 від 25.08.2024 від кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», оскільки таке право виникло ще до укладення самого кредитного договору.

Щодо кредитного договору № 73558197 від 04.08.2024: відповідач ОСОБА_1 , - кредитний договір № 73558197 від 04.08.2024 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в електронному вигляді не укладав та не підписував, електронного підпису або електронного цифрового підпису не отримував; матеріали справи містять копію договору № 73558197 від 04.08.2024, де Позивачем зазначено, що його підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Проте, позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу. Звертає увагу суду, що у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (справа № 757/16602/17-ц від 03.04.2019 р., справа № 373/2054/16-ц від 23.01.2019 р. та інші) підкреслюється, що кредитодавець повинен довести, яким чином було здійснено волевиявлення позичальника та чи відповідає воно вимогам Закону, зокрема Закону України "Про електронну комерцію". Суд зазначає, що тягар доказування факту укладення договору та дійсної волі сторони покладається на кредитодавця, якщо позичальник заперечує ці обставини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України: "Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом." Таким чином, якщо Відповідач заперечує факт укладення договору (наприклад, стверджує, що він не підписував його, або одноразовий ідентифікатор був використаний без його волі), то саме фінансова установа (Позивач), який стверджує про укладення договору та вимагає виконання зобов`язань за ним, повинен довести, що: договір був укладений; він відповідає вимогам закону (зокрема, щодо форми) та волевиявлення особи, яка уклала договір, було справжнім.

В Позовній заяві Позивач стверджує, що 04.08.2024 між Відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено кредитний договір № 73558197. Також, на підставі якого Відповідачем отримано грошові кошти в сумі 14200 грн строком на 30 днів. Як стверджує позивач, вказаний договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Звертає увагу суду, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» є різні види електронних підписів: (кваліфікований, удосконалений, простий). Одноразовий ідентифікатор (SMS-пароль) зазвичай не є кваліфікованим електронним підписом, який має презумпцію рівнозначності власноручному підпису. Тобто для доведення його юридичної сили потрібні додаткові докази. Принцип, що фінансова установа несе тягар доведення належного укладення електронного договору та справжності волевиявлення позичальника, випливає із загальних правил ЦПК України про змагальність та обов`язок доказування, а також із специфіки електронних правочинів, де необхідно довести не лише факт технічного використання ідентифікатора, а й юридичну силу такого використання як аналога власноручного підпису та відповідність його внутрішній волі особи. Звертає увагу суду, що особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді, які визначені Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та Цивільним кодексом України. Позивачем до Позовної заяви не додано доказів про те, що особа була належним чином ідентифікована під час реєстрації в системі фінансової установи (наприклад, через BankID, не надано фото ідентифікаційних документів, введення персональних даних, що відповідають паспорту), що допомогло б встановити, що саме ця особа створила обліковий запис, з якого відбувалося подальше укладення договору. Окрім цього, не надано підтвердження того, що особа самостійно ввела свої персональні дані (ПІБ, ІПН, паспортні дані, реквізити банківської картки), які співпадають з її ідентифікаційними даними. Крім того, Позивачем, на підтвердження позовних вимог, не надано до суду технічних доказів, а саме: лог-файлів (журналів дій): детальні записи дій користувача в системі, що включають: IP-адресу, з якої здійснювався доступ до системи, Дату та час усіх операцій, включаючи запит на одноразовий ідентифікатор, його отримання та введення, Інформацію про пристрій (тип браузера, операційна система), з якого здійснювався доступ;

доказів відправки та отримання SMS-повідомлення: підтвердження від оператора мобільного зв`язку про відправку одноразового ідентифікатора на конкретний номер телефону та його доставку, а також не надано підтвердження того, що вказаний номер телефону належить саме Відповідачу; доказів того, що одноразовий ідентифікатор був надісланий саме на фінансовий номер телефону, який належить особі (тобто номер, прив`язаний до її банківської картки або іншим чином ідентифікований як її особистий); скріншотів та записів екрану: якщо такі були зроблені в процесі укладення договору. Звертає увагу суду, що Позивач стверджує, що Відповідачем кредитний договір № 73558197 від 04.08.2024 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений саме в електронному вигляді. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договорів. Також звертає увагу суду, що оскільки ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зареєстрована як фінансова установа, основним видом діяльності якої, відповідно до КВЕД 64.92 є здійснення діяльності з дання послуг з кредитування, та має свідоцтво, видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, виконання Постанов Національного банку України для ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» є обов`язковим. Відповідно до Постанови НБУ від 28.07.2020 року № 107 «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», у Додатку 2 до Положення про здійснення установами фінансового моніторингу порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта), а саме: У пункті 30 зазначено, що Установа може здійснити верифікацію клієнта фізичної особи також шляхом використання одного з таких способів: 1) отримати від фізичної особи копію ідентифікаційного документа (копії сторінок ідентифікаційного документа, що містять ідентифікаційні дані), на яку накладений КЕП клієнта; 2) здійснити фотофіксацію особи із використанням методу розпізнавання реальності особи з подальшим накладенням КЕП уповноваженого працівника установи та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото; або отримати копію ідентифікаційного документа або опитувальника, на який накладений КЕП клієнта. Установа може вважати верифікацію клієнта - фізичної особи завершеною лише за умови здійснення нею успішної перевірки відповідності отриманих ідентифікаційних даних. Також до суду надано паперові копії електронних доказів, а оригінали цифрового файлу в форматі PDF, DOC(X), XML надано не було, тобто неможливо перевірити відповідність копії оригіналу. На цей час відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування коштів Відповідачу від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за кредитним договором № 73558197 від 04.08.2024 та отримання саме відповідачем вищезазначених коштів. Оскільки Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, то саме на нього покладено обов`язок надати докази на підтвердження видачі кредиту (встановлення кредитного ліміту) та його розміру, а також докази, коли виникла заборгованість за Договором та в якому розмірі. Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема виписки з рахунку, є підставою для вмотивованого висновку суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, адже зазначені позивачем обставини ґрунтуються на припущеннях. Надана Позивачем до суду електронна копія кредитного договору № 73558197 від 04.08.2024 з додатками, відповідачем взагалі не підписані. Оскільки належних доказів використання грошових коштів відповідачем позивач не надав, вважає позовні вимоги недоведеними. Враховуючи, що Позивачем до суду не надано обґрунтованих доказів щодо зарахування вказаних договором коштів на картковий рахунок відповідача, та що вказаний рахунок належить саме ОСОБА_1 . Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. З наведеної норми законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження № 61-4685св19. Крім того, матеріали справи не містять також і доказів фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника). Звертає увагу суду, що розрахунки заборгованості за договором, копію якого додано до позовної заяви є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17, провадження №61-1211св19. Також, звертає увагу суду, що лише банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618 св 19), від 28 серпня 2023 року у справі № 206/3009/15 (провадження № 61-5576 св 23) та ін. Розрахунки заборгованості, наданні Позивачем, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані в позовній заяві, а тому не є належними доказами наявності заборгованості. Розрахунки із зазначенням конкретних розмірів заборгованості є документами, що створені самим Позивачем та первісним кредитором, а відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Підтвердженням зарахування кредитних коштів на картковий рахунок та користування кредитними коштами може бути виписка по рахунку, проте таких документів Позивач не надав до суду, матеріали справи не містять. Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст.13 ЦПК України). Позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами щодо доведеності позовних вимог, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18). Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема виписки з рахунку, є підставою для вмотивованого висновку суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, адже зазначені позивачем обставини ґрунтуються на припущеннях. Доказів, які б свідчили про виконання позикодавцем умов з договору по видачі кредитних коштів та доказів перерахунку коштів на картковий рахунок саме ОСОБА_1 позивачем не надано, у зв`язку з чим вважає, що позов не підлягає задоволенню. 27.03.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуто право грошової вимоги до Відповідача, за кредитним договором від 04.08.2024 № 73558197. На теперішній час відсутні будь-які підтвердження отримання відповідачем повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, відповідно до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитодавець) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до п. 10.14. Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 вказано, що всі додатки та додаткові угоди до договору становлять його невід`ємну частину, а саме: Додаток № 1 реєстр боржників, Додаток № 2 акт прийому-передачі реєстру боржників, Додаток № 3 акт прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді, Додаток № 4 акт прийому-передачі документації, Додаток № 5 надання інформації з реєстру боржників в електронному вигляді. Однак при детальному вивчені матеріалів справи встановлено, що вищезазначені Додатки у матеріалах справи відсутні. Позивачем долучено лише Додаток 2 - акт прийому-передачі реєстру боржників, інші додатки в матеріалах справи

відсутні. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Оскільки Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, то саме на нього покладено обов`язок надати докази на підтвердження видачі кредиту (встановлення кредитного ліміту) та його розміру, а також докази, коли виникла заборгованість за Договором та в якому розмірі. Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема виписки з рахунку, є підставою для вмотивованого висновку суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, адже зазначені позивачем обставини ґрунтуються на припущеннях. Надана Позивачем до суду електронна копія кредитного договору № 73558197 від 04.08.2024 з додатками, відповідачем взагалі не підписана. Оскільки належних доказів використання грошових коштів відповідачем позивач не надав, вважаю позовні вимоги недоведеними. Враховуючи, що Позивачем до суду не надано обґрунтованих доказів щодо зарахування за вказаним договором коштів на картковий рахунок відповідача, та що вказаний рахунок належить саме ОСОБА_1 , а також самого призначення платежу, яке б підтверджувало переказ коштів саме від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Звертає увагу суду, що розрахунки заборгованості за договором, копію якого додано до позовної заяви є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Також, звертає увагу суду, що лише банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Розрахунки заборгованості, наданні Позивачем, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані в позовній заяві, а тому не є належними доказами наявності заборгованості. Розрахунки із зазначенням конкретних розмірів заборгованості є документами, що створені самим Позивачем та первісним кредитором, а відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Підтвердженням зарахування кредитних коштів на картковий рахунок та користування кредитними коштами може бути виписка по рахунку, проте таких документів Позивач не надав до суду, матеріали справи не містять. Позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами щодо доведеності позовних вимог, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18). Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема виписки з рахунку, є підставою для вмотивованого висновку суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, адже зазначені позивачем обставини ґрунтуються на припущеннях. Доказів, які б свідчили про виконання позикодавцем умов з договору по видачі кредитних коштів та доказів перерахунку коштів на картковий рахунок саме ОСОБА_1 позивачем не надано, у зв`язку з чим вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Також, ставить під сумнів відповідність поданих паперових копій електронних доказів, які долучені до позовної заяви, оригіналам, а саме: Кредитний договір № 73558197 від 04.08.2024, укладений між Відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» з Додатками; Договір факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитодавець) та ТОВ «Фінансова

компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з Додатками: Додаток № 1 реєстр боржників, Додаток № 2 акт прийому-передачі реєстру боржників, Додаток № 3 акт прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді, Додаток № 4 акт прийому-передачі документації, Додаток № 5 надання інформації з реєстру боржників в електронному вигляді. Окремо звертають увагу на додаток до Позовної заяви у вигляді витягу з реєстру боржників, який був змінений та встановити його справжність не надалось можливим через порушення цілісності первинного документу у повному обсязі. Сам по собі витяг не підтверджує, що заборгованість ОСОБА_1 була включена до повного реєстру боржників під час відступлення вимог. Тож, лише надання до суду повного реєстру свідчило б про дійсне включення останнього до реєстру боржників. У ситуації, коли Позивач не довів права на позов у матеріально-правому сенсі, суд не вправі робити висновок по суті позовних вимог про правомірність або неправомірність дій Відповідача, чинність або дійсність укладеного правочину тощо (Постанова ВС від 08 квітня 2020 року у справі №761/310/17). Вважає позовні вимоги не доведеними, тому заперечує проти розкриття банківської таємниці. За таких обставин позов задоволенню не підлягає. Прохає зобов`язати позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі ч. 6 ст. 95 ЦПК України надати для дослідження під час судового розгляду оригінали електронних доказів, копії яких долучені до матеріалів справи, а саме: - електронний варіант письмового доказу - Кредитний договір № 73558197 від 04.08.2024, укладений між Відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» з Додатками, оформлений відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг; оригінал письмового доказу - Договір факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитодавець) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з Додатками: Додаток № 1 реєстр боржників, Додаток № 2 акт прийому-передачі реєстру боржників, Додаток № 3 акт прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді, Додаток № 4 акт прийому-передачі документації, Додаток № 5 надання інформації з реєстру боржників в електронному вигляді. У задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 - відмовити в повному обсязі.

Відповідь на відзив:

10 грудня 2025 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначено, що Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на Сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Клієнт обирає персональний логін і пароль для входу в Особистий Кабінет. При підписанні документів на телефонний номер Клієнта, направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який Клієнт зобов`язаний ввести на веб-сторінці (далі -«електронний підпис одноразовим ідентифікатором»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи Клієнта. (Щодо телефонного номеру - станом на 10.12.2025 р. в Україні відсутні обов`язкові вимоги щодо прив`язки номера телефону до паспортних даних особи яка його придбала, отже одна особа може володіти декількома сім-картами (номерами телефону) користуватися послугами зв`язку, та припинити дію номера в будь - який час), (Позичальник добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства: обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначила свої персональні дані, які були відомі тільки їй (ПІБ, РНОКПП, дату народження, серію та номер паспорту) в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримала грошові кошти, пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклала кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Вищевикладене підтверджує те, що волевиявлення Позивача було вільним і відповідало її внутрішній волі, відповідно до ст. 203 ЦК України. Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми, що спростовує необґрунтоване твердження Позивача. Звертаємо увагу суду, що Договір було підписано Позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор (міститься вкінці Договору) було направлено Позичальнику на номер мобільного телефону вказаний ним під час заповнення заявки на отримання кредиту по вищезазначеному договору - +48, одноразовий персональний ідентифікатор було введено Позичальником у відповідне поле в інформаційнотелекомунікаційній системі Товариства після чого Позичальник натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, Товариством було перераховано грошові кошти на банківську карту № НОМЕР_1 - Позичальником особисто зазначена картка банку на яку йому краще перерахувати коштиВ Україні відсутні обов`язкові вимоги щодо прив`язки номера телефону до паспортних даних особи яка його придбала, отже одна особа може володіти декількома сімкартами (номерами телефону) користуватися послугами зв`язку, та припинити дію номера в будь - який час. ТОВ «ФК ЄАПБ» не має доступ до Інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора через яку було здійснено ідентифікації, верифікації Позичальника. Належна перевірка, та відповідно ідентифікація та верифікація Позичальниці здійснена первісним кредитором. Сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У заявці Клієнт зобов`язаний вказати повні, точні і достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття Товариством рішення про надання кредиту. Заповнюючи Заявку, Клієнт дає свою згоду на передачу Товариству своїх персональних даних та їх обробку з метою оцінки фінансового стану і його здатності виконати зобов`язання за договором. Товариство має право зателефонувати Клієнту за телефонним номером, вказаним в заявці, як для підтвердження повноти, точності, достовірності зазначеної в заявці інформації, так і для отримання інших відомостей, які необхідні для прийняття рішення про надання кредиту. Товариство має право додатково вимагати від Клієнта надання належним чином завірених копій документів, які Товариство визнає необхідними для прийняття рішення про надання кредиту. Клієнт дає свою згоду на те, що Товариство має право звертатися за інформацією про фінансовий стан заявника до третіх осіб, які пов`язані з Клієнтом діловими, професійними, особистими, сімейними або іншими відносинами, яка необхідна для прийняття рішення про надання кредиту. На підставі даних, зазначених у заявці, інформаційна система Товариства здійснює реєстрацію заявника на Сайті Товариства і формує Особистий кабінет Клієнта. Отже, Позивачем доведено факт укладання вищевказаних договорів. Відповідачем в електронній формі, тому позовні вимоги Позивача є законними та обґрунтованими, а Відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа (ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, в тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Отже, обов`язковим реквізитом електронного документа є електронний підпис автора або прирівняний до нього підпис. Електронні підписи можуть бути неудосконаленими, удосконаленими та / або з одноразовим ідентифікатором, кваліфікованими. Згідно з положеннями Законів України «Про електронні довірчі послуги» та «Про електронну торгівлю» різниця між Одноразовий ідентифікатор та Електронного Цифрового Підпису полягає лише в способі ідентифікації підписувача та ступеня захисту такого підпису, але юридично вони мають однакову силу. Кваліфікований електронний підпис (далі «КЕП») відрізняється від інших підписів тим (крім технічної частини), що він генерується, перевіряється і контролюється спеціально сертифікованими (державою) установами. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором (далі «ЕПОІ»)) по суті є видом вдосконаленого цифрового підпису, хоча в Законі України «Про електронну комерцію» так і не називається. Його суть полягає у використанні одноразових повідомлень (паролів, кодів, підтверджень) шляхом телекомунікаційних засобів. Найчастіше використовуються СМС, повідомлення в месенджерах в якості підтвердження волі підписанта. ЕПОІ широко використовується, наприклад, в сфері мікрокредитування. Дійсність укладення договорів таким чином вже неодноразово підтверджувалася в судовій практиці України: Постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі №524 /5556/19. Окремо варто зазначити, згідно з положеннями Законів України «Про електронні довірчі послуги» та «Про електронну торгівлю» електронні підписи бувають неудосконаленими, удосконаленими та / або з одноразовим ідентифікатором, кваліфікованими. Різниця між ними полягає в способі ідентифікації підписувача та ступеня захисту такого підпису. Відповідно, простий електронний підпис (невдосконалений) може зводитися до простого сканування підпису або проставлення «галочки» в розділі підпис (варіації можуть бути різні, наведено приклад для розуміння). Даний вид електронного підпису краще не використовувати для значних угод. Однак, якщо сторони підпишуть паперове (або з використанням кваліфікованоого цифрового підпису) угоду про використання цифрового підпису, це дозволить уникнути непорозумінь і суперечок щодо використання даного виду підпису (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Удосконалений цифровий підпис передбачає спеціальний спосіб ідентифікації підписанта і забезпечує захист вільного волевиявлення такого підписанта. Разом з тим, мова не йде про особливу форму шифрування підпису уповноваженими сертифікованими установами, а тільки про сервіси, які надаються платформою, на якій йде підписання договору. Як і у випадку з невдосконаленим електронним підписом, Закон вимагає наявність паперової угоди про використання сторонами вдосконаленого цифрового підпису (крім електронного підпису з одноразовим ідентифікатором). Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором (далі «ЕПОІ»)) по суті є видом вдосконаленого цифрового підпису, хоча в Законі України «Про електронну комерцію» так і не називається. Його суть полягає у використанні одноразових повідомлень (паролів, кодів, підтверджень) шляхом телекомунікаційних засобів. Найчастіше використовуються СМС, повідомлення в месенджерах в якості підтвердження волі підписанта. ЕПОІ широко використовується, наприклад, в сфері мікрокредитування. Дійсність укладення договорів таким чином вже неодноразово підтверджувалася в судовій практиці України: Постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі №524 /5556/19; Постанові Київського апеляційного суду. Однак ЕПОІ може використовуватися тільки в сфері електронної торгівлі, як її визначає Закон «Про електронну комерцію», і не дозволена для використання у відносинах з державними органами, в нотаріальних діях, ігровому бізнесі і т.п. Разом з тим, оскільки одноразовий ідентифікатор (СМС) приходить на телефонний номер, який може не належати підписанту (якщо номер телефону «Не контрактний»), в судовій практиці беруться до уваги дані реєстрів, інші відкриті реєстри, які дозволяють підтвердити, що відповідний номер телефону використовується саме цією людиною. Як і в попередніх випадках, сторони можуть, але не зобов`язані, підписати угоду на папері про використання ЕПОІ для подальших угод. Кваліфікований електронний підпис (далі «КЕП») відрізняється від інших підписів тим (крім технічної частини), що він генерується, перевіряється і контролюється спеціально сертифікованими (державою) установами. Такими можуть бути певні центри (Дія, Центр сертифікації ключів Україна, МВС України та інші), а також банки (АТ КБ ПриватБанк, АТ Укрсиббанк тощо). Представник відповідача помилково ототожнює два методи укладання кредитного договору в електронній формі шляхом електронного цифрового підпису та шляхом електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. В даному випадку за допомогою сайту https://czo.gov.ua/verify можна перевірити тільки електронний документ на який накладений електронний цифровий підпис. Проте, за допомогою вказаного сайту здійснити перевірку електронного документу підписаного шляхом електронного підпису з одноразовим ідентифікатором неможливо. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором по суті є видом вдосконаленого цифрового підпису. Його суть полягає у використанні одноразових повідомлень (паролів, кодів, підтверджень) шляхом телекомунікаційних засобів. Найчастіше використовуються СМС, повідомлення в месенджерах в якості підтвердження волі підписанта. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смскоду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. В даному випадку примірник вищезазначеного договору містить відомості щодо його підпису шляхом електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, що в свою чергу Відповідачем належним чином не спростовано. Відповідачем вчинено ряд дій без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі. Наголошуємо, що згідно з положеннями Законів України «Про електронні довірчі послуги» та «Про електронну торгівлю» Різниця між електронним підписом одноразовим ідентифікатором та електронним цифровим підписом полягає лише в способі ідентифікації підписувача та ступеня захисту такого підпису. Але юридично вони мають однакову силу. Відповідно до вимог процесуальних кодексів, до суду можуть бути подані оригінали електронних доказів, електронна копія електронного доказу, засвідчена електронним підписом, а також паперова копія електронного доказу, засвідчена у встановленому законом порядку засвідчувальним написом «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, що скріплюється печаткою. Водночас необхідно відрізняти примірник електронного документа, який є оригіналом, від електронної копії. У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або у разі його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожен електронний примірник вважається оригіналом електронного документа (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Тому якщо створюється електронний документ на комп`ютері чи ноутбуці, а потім зберігається на інший носій (флеш-накопичувач, картка, диск), то відповідно до Закону «Про електронні документи та електронний документообіг», збережений примірник буде оригіналом електронного документа. До того ж, не є порушенням норм процесуального права не дослідження оригіналу електронного доказу за наявності в матеріалах справи паперових копій цих доказів та за відсутності обґрунтованих сумнівів у їх відповідності оригіналу (Постанова ВС від 28.04.2021 у справі № 234/7160/20). Отже, Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Із зазначеного вбачається, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із матеріалів справи вбачається, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті Первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Укладення Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариств, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. Тобто, верифікація та ідентифікація Позичальника здійснюється через ІТС Первісного кредитора. Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційнокомунікаційній системі Товариства (ІТС Товариства) та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Отже, інформація про ідентифікацію відповідача та підписання ним Договору за допомогою електронного підпису Одноразовим ідентифікатором, знаходиться у ІТС Первісного кредитора, доступ до якої має первісний кредитор та Позичальник, як власник Особистого кабінету, в той час як ТОВ «ФК «ЄАПБ» не має доступу до такої інформації. За загальним порядком для укладення кредитного договору, позичальник має бути зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) Товариства, для чого він повинен пройти процедуру реєстрації на сайті. Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на Сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Клієнт обирає персональний логін і пароль для входу в Особистий Кабінет. При підписанні документів на телефонний номер Клієнта, направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який Клієнт зобов`язаний ввести на вебсторінці (далі -«електронний підпис одноразовим ідентифікатором»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи Клієнта. Сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У заявці Клієнт зобов`язаний вказати повні, точні і достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття Товариством рішення про надання кредиту. При заповненні форм Заявки Позичальнику необхідно внести всі обов`язкові дані, включаючи ПІБ, ІНН, адресу, суму бажаного кредиту, реквізити банківської картки, номер мобільного телефону та ін., тобто, здійснити певну послідовність дій, нездійснення чи не завершення дії унеможливлює укладення договору. На підставі даних, зазначених у заявці, інформаційна система Товариства здійснює реєстрацію заявника на Сайті Товариства і формує Особистий кабінет Клієнта. Приймаючи Заявку до розгляду, Товариство не приймає на себе зобов`язання надати кредит. У разі прийняття позитивного рішення про видачу кредиту, Товариство робить Клієнту в Особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі Договору, який містить усі істотні умови. Клієнт може прийняти (акцептувати) пропозицію укласти Договір або відмовитися від пропозиції. Саме у Договорі оферти Первісним кредитором було чітко визначено, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Саме відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора. Індивідуальна частина оспорюваного договору про надання фінансового кредиту містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі та строк його повернення, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту. Зауважую, що для укладення договору позики в електронному вигляді дані вносились шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариств позичальником власноруч. Таким чином Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не були би укладені. Отже враховуючи вимоги чинного законодавства, Договори було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, про що зазначено в п.21 Договорів (Технологія (порядок) укладення Договору. Цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису Позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором Позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію» та із додатковим накладанням кваліфікованого електронного підпису уповноваженого працівника Позикодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу згідно вимог Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит. Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту отримання копії примірника договору, проте реалізація вказаного права споживача і припинення дії кредитного договору можлива при дотриманні споживачем трьох умов, передбачених законом, а саме: подача письмового повідомлення кредитодавцю про відмову від кредитного договору в строки, встановлені законом; одночасного/разом з відкликанням згоди/ повернення виданого кредиту або отриманого товару по договору; сплати нарахованих процентів, які були нараховані банком за весь час користування грошовими коштами. Проте, відповідач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору не скористався. На даний час Відповідачем не сплачено заборгованість за укладеним договором. Відповідач і надалі продовжує порушувати умови договору, тим самим порушує Цивільне законодавство. Позивач разом з позовною заявою було надано отримані від первісного кредитора додаткові докази, а саме: детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , за укладеним договором та надаємо детальний розрахунок заборгованості отриманий станом на сьогодні від первісного кредиторам. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача. Всі нараховані відсотки, нараховувались виключно первісним кредитором відповідно до умов укладених Договорів. відповідач здійснював часткову сплату боргу за кредитним договором, однак з порушення умов договору не в повному обсязі. Оплати здійснені відповідачем були зараховані первісним кредитором на погашення тіла кредиту, відсотків відповідно до умов кредитного договору. Тобто, відповідач здійснював дії направлені на погашення заборгованості, це свідчить про те, що відповідач усвідомлював форму оформлення кредитного договору, погодився с його умовами, отримав кредитні кошти та намагався сплатити кредит. Однак по невідомим позивачу обставинам, або в зв`язку з скрутним фінансовим становищем відповідач перестав сплачувати заборгованість, що не є підставою для відмови в задоволені позовних вимог. Крім того, зі змісту Кредитних договорів вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, а саме прямо зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідач погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з Правилами надання коштів у позику, Відповідачем при укладенні договорів висловлено не було. Зі змісту Кредитних договорів вбачається, що жодної з перелічених умов, які законом визнаються несправедливими, до договору внесене не було. Не містить він і будь-яких інших несправедливих умов. Ніяких застережень або зауважень з боку відповідача, щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору або додаткової угоди під час їх підписання, до суду не подано. Слід зазначити, що у випадку неповного розуміння умов договору позики у відповідача була можливість відмовитися від підписання даного договору, якою він не скористався. Інформація надана Первісним кредитором з дотриманням всіх вимог законодавства, викладена їх в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме Відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті Первісних кредиторів. Підписавши договори, відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Отже, укладений договір було підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов цих договорів. Сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. У відповідності до умов укладеного п. 2.1. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживач в безготівковій формі на банківську картку вказану Позичальником при укладанні договору, а саме Позичальником при укладанні вище зазначеного договору було вказано картка банку (маска картки): № НОМЕР_1 - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (, адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001.; адреса для кореспонденції: вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094, Україна). Також, слід зазначити, що перерахування коштів на платіжну карту Відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, які не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим. Сторони погодили, що Первісний кредитор має право передавати (відступати) Новому кредитору свої права вимоги до Позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги відповідно до форми, встановленій у відповідному додатку. Відповідно до п.п.9.5. Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, Зміни та доповнення до Договору можуть бути внесені виключно шляхом укладення в письмовій формі між Сторонами відповідної додаткової угоди, яка підписується уповноваженими представниками Стороні, а їх підписи скріплюються печатками Сторін. Відповідно до Додаткової угоди № 7 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, Сторони домовились викласти пункт 9 .1. Договору в наступній редакції: «9 .1. Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення його печатками Сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будьякому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із Сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік.» Крім того, між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХКРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено додаткову угоду: Додаткова угода № 48 від 21.02.2025року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року укладена про наступне: загальна сума прав вимоги, що відступається згідно реєстру боржників № 43 …; в якості ціни продажу згідно реєстру боржників № 43 від 21.02.2025 року Фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів …; додаткова угода набирає чинності з дати її підписання уповноваженими представниками Сторін та є невід`ємної частиною договору; До додаткової угоди складено та підписано акт прийому-передачі реєстру боржників; складено та підписано реєстр боржників (надано з позовною заявою). Перехід права вимоги за договором позики № 2159732 від 25 серпня 2024 року було здійснено відповідно додаткової угоди № 48 від 21.02.2025 року до договору факторингу № 14/06/21. Таким чином відповідно додаткової угоди до договору факторингу було передано визначене право вимоги за укладеним договором, до відповідної особи, у відповідному розміру після спливу строку оплати боргу. Тобто, перехід права вимоги за Договором позики між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законним та таким, що відповідає законодавству, підтверджується Договором факторингу та додатками нього. Також надано належним чином завірена копія платіжної інструкції до договорів факторингу. Звертаємо увагу суду, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Зазначаємо, що Відповідачу було відомо про відступлення права вимоги. Враховуючи те, що заборгованість за договором була нарахована Первісним кредитором на підставі умов кредитного договору, та в подальшому дані нарахування було відступлено ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу - проценти за кредитними договорами є правомірно нарахованими відповідно до істотних умов кредитного договору. Позовні вимоги Позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.

Рух справи:

Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2026 року клопотання представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Макарової Людмили Володимирівни про поновлення строку та витребування доказів задоволено.

Позиція учасників справи в судовому засіданні:

Учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Представником позивача подано заяву, в якій вона просила позовні вимоги задовольнити та розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача подав заяву, в якій просив розглядати справу у його та відповідача відсутність..

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Підстав для відкладення розгляду справи, визначених ст. ст. 223 та 240 ЦПК України, судом не встановлено.

Обставини справи, установлені судом та правові норми.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 25 серпня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір позики №2159732.

Згідно п. 1. договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Відповідно до п. 2 договору сума позики складає 12400,00 гривень, строк позики 30 днів (п.2.2.). Згідно п. 2.3. договору процентна ставка в день 0,01 % (фіксована). Дата надання позики 25.08.2024 року. Дата повернення позики 23.09.2024 року. Процентна ставка/день 0,93 %. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день (не застосовується в період карантину) 5,00 %. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 2113,589%. Орієнтовна загальна вартість позики 15859,60грн.

Відповідно до п.п. 5.1. - 5.2. договору позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за плату, а ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

28 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Додаткову угоду №2 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, згідно якого п.1.3 договору викладений в наступній редакції клієнт зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора у спосіб передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства.

13 червня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Додаткову угоду №7 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, згідно якого п.9.1 договору викладений в наступній редакції «9.1 Даний договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна зі сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожен наступний рік».

21 лютого 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Додаткову угоду №48 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, згідно якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників згідно Реєстру боржників №43 від 21 лютого 2025 року.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №43 від 21 лютого 2025 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики №2159732від 25 серпня 2024 року у розмірі 12400 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 12400,0 грн., заборгованість за комісією у розмірі 1984,00 грн., заборгованості по відсоткам понадстрокове користування 6200,00 грн.

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №2159732від 25 серпня 2024.

На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості станом на 31 липня 2025 року в загальному розмірі 22059,60 грн, з яких: 12400,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 1984,00грн - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 6200,00 грн. заборгованості по відсоткам понадстрокове користування.,1475,60 грн. комісія за надання позики.

Як вбачається з умов договору позики №2159732від 25 серпня 2024 року (п. 1.) грошові кошти перераховуються на банківський картковий рахунок позичальника.

Факт перерахування грошових коштів підтверджено на виконання ухвали Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з Приват Банку надійшло підтвердження від 8.01.2026 року № 20.1.0.0.0/7-260101/7325-БТ про зарахування на рахунок ОСОБА_1 25.08.2024 року коштів в розмірі 12400 грн.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач отримав грошові кошти за договором позики №2159732від 25 серпня 2024 року у сумі 12400,00 грн, однак належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та не повернув кредитні кошти у передбачений договором строк.

Таким чином, вбачається обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 12400,00 грн. за договором позики №2159732від 25 серпня 2024 року.

Крім того, 4 серпня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір позики №73558197.

Згідно п. 1. договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Відповідно до п. 2 договору сума позики складає 14200,00 гривень, строк позики 30 днів (п.2.2.). Згідно п. 2.3. договору процентна ставка в день 0,83 % (фіксована). Дата надання позики 4.08.2024 року. Дата повернення позики 2.09.2024 року. Процентна ставка/день 0,83 %. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день (не застосовується в період карантину) 2,70 %. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 1541,93%., пеня 2,7% Орієнтовна загальна вартість позики 17135,80 грн.

Відповідно до п.п. 5.1. - 5.2. договору позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27/03/25, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за плату, а ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Додаткову угоду №1 до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року, згідно якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників згідно Реєстру боржників №1 та згідно Реєстру боржників №2 від 27 березня 2025 року.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №2 від 27 березня2025 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики №73558197від 4 серпня 2024 року у розмірі 20414,26 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 12400,00 грн., заборгованості по відсоткам понадстрокове користування 6998,54 грн., 7339,91 грн. сума заборгованості по відсоткам.

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №73558197від 4 серпня 2024 року.

На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості станом на 27 березня 2025 року в загальному розмірі 20414,26 грн, з яких: 6075,81 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 7339,91грн - сума заборгованості за нарахованими процентами; 6998,54 грн. заборгованості по відсоткам понадстрокове користування.

Як вбачається з умов договору позики № 73558197 від 4 серпня 2024 року (п. 1.) грошові кошти перераховуються на банківський картковий рахунок позичальника.

Факт перерахування грошових коштів підтверджено на виконання ухвали Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з Приват Банку надійшло підтвердження від 8.01.2026 року № 20.1.0.0.0/7-260101/7325-БТ про зарахування на рахунок ОСОБА_1 4.08.2024 року коштів в розмірі 14200,00 грн.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач отримав грошові кошти за договором позики № 73558197 від 4 серпня 2024 року у сумі 14200,00 грн, однак належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та частково повернув кредитні кошти у передбачений договором строк.

Таким чином, вбачається обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 6075,81,00 грн., оскільки відповідач частково повернув грошові кошти.

Щодо стягнення процентів за користування кредитом 2159732 від 25.08.2024 року та щодо стягнення процентів за користування кредитом 73558197 від 4.08.2024 року.

Дослідивши надані позивачем кредитні договори та договори позики, суд встановив, що первісні кредитори, діючи відповідно до умов укладених договорів, здійснили нарахування процентів за користування кредитними (позиковими) коштами у порядку, строки та на умовах, визначених відповідними договорами.

Зокрема, відповідно до пункту 4 Договору позики 2159732 від 25.08.2024 та пункту 4 Договору позики 73558197 від 4.08.2024 року передбачено, що проценти за користування позикою нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення позикових коштів, на фактичний залишок основної суми позики, виходячи зі строку її фактичного користування, до моменту повного погашення заборгованості за договором.

Як убачається з наданого позивачем реєстру заборгованості за вказаним договором, відповідач частково здійснив оплату нарахованих процентів, що підтверджує факт фактичного користування ним кредитними коштами.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що первісним кредитором проценти за користування грошовими коштами були нараховані правомірно, у відповідності до умов договору позики та чинного законодавства України. Розрахунок відсотків відповідає умовам договору, зокрема пунктам, що визначають розмір процентної ставки та порядок її нарахування, а тому вважається обґрунтованим, документально підтвердженим і підлягає врахуванню судом при визначенні загальної суми заборгованості відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами в розмірі 15785 грн 80 коп., з яких: за Договором позики №2159732 від 25.08.2024 року 8148,00 грн, за договором позики №73558197 14338,45грн. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

З огляду на вищевикладені норми закону, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами.

Окрім того, 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів`текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18Закону України«Про захистправ споживачів» з набуттям чинності Закону України«Про споживчекредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України«Про споживчекредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Таким чином, виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст.1, ч. 2 ст.8, ч. 1 ст.1, ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосуванняст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі № 496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).

Таким чином, з відповідача на користь позивача за договором позики № 2159732 від 25.08.2024 року підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 22059,60 грн., з яких: 12400,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 1984,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 6200,00 грн.- сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 1475,60 грн. комісія за надання позики. За договором позики № 73558197 від 4.08.2024 року підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 20414,26 грн, з яких: 6075,81 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 7339,91 грн - сума заборгованості за процентами; 6998,54 грн. сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою.

За правилами ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Вимогами ст. 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» унормовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Правилами ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Без здійснення вищевказаних дій кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому, цей правочин, відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладання цього договору у запропонованій формі відповідно внутрішній волі сторін.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, в постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20.

Згідно з ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Як це унормовано вимогами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Правилами ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням, як це визначено положеннями ст. 516 ЦК України.

Правилами ст. 517 ЦК України закріплено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами ст. 526 ЦК України.

Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України визначає.

За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 2159732 від 25.08.2024 року підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 22059,60 грн., за договором позики № 73558197 від 4.08.2024 року підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 20414,26 грн., а всього загальну суму 42473,86 грн..

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, то на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором № 2159732 від 25.08.2024 року підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 22059,60 грн., за договором позики № 73558197 від 4.08.2024 року підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 20414,26 грн., а всього загальну суму 42473,86 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 3028,00 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://on.kr.court.gov.ua/sud1119/.

Відомості про сторони:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ 01032; адреса для листування: вул. Лісова, буд.2, поверх 4, м.Бровари, Київська область, 07400; ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача адвокат Пузін Деним Миколайович, юридична адреса: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.. Гагарінга,8/69.

Повний текст виготовлено 2.02.2026 року.

Суддя О.О. Шуліка