Справа № 212/8989/25
Провадження № 2/127/7577/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Воробйова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, мотивуючи позовну заяву тим, що в Управлінні соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики ВМР перебуває на обліку ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщена особа та отримувала допомогу на проживання.

На підставі поданої заяви ОСОБА_1 про надання допомоги та враховуючи те, що заявницею повторно подано заяву про надання допомоги, оскільки до цього моменту вона перебувала на обліку в УСЗН (Правобережне) з 12.07.2022 року, та за власноруч поданою заявою була знята з обліку, керуючись пунктом 13-2 Порядку 332 УСЗН (Лівобережне) призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам заявниці з 01.03.2024 року в розмірі 2000,00 грн. щомісячно з урахуванням положень п. 3 Порядку №332.

З метою встановлення права на призначення/продовження виплати допомоги уповноваженій особі/отримувачу Мінсоцполітики передає Мінфіну відповідну інформацію для здійснення верифікації відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат». Так, на виконання вимог п. 22 п. 23 Порядку №332 Мінфіном 26.09.2024 року на центральному рівні проведено верифікацію та отримано відомості з Державної прикордонної служби про те, що ОСОБА_1 перебувала за межами України більш як 30 календарних днів підряд. Разом з тим, 26.09.2024 року до УСЗН Лівобережне) в програмному комплексі ЄІССС надійшла також рекомендація на підставі проведеної Мінфіном верифікації по ідентифікатору особової справи ОСОБА_1 , відповідно до якої рекомендовано припинити допомогу заявниці, у зв`язку з виявленим кодом невідповідності 430 (отримувач під час отримання допомоги перебувала за кордоном більш як 30 календарних днів підряд).

Отже, ОСОБА_1 перетнула державний кордон України 14.06.2024 року та до 14.07.2024 року не повернулася, про що УСЗН (Лівобережне) не повідомила, чим порушила вимоги п. 6, п. 9 Плрядку №332, що в свою чергу призвело до надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 4000,00 грн. за період з 01.08.2024 року по 30.09.2024 року, які відповідачем отримані без достаньої правової підстави, внаслідок її зловживанням (недобросовісності) та які в свою чергу підлягають безумовному поверненню до державного бюджету. Позивачем вчинялись дії щодо досудового врегулювання спору, проте станом на 28.07.2025 року жодних повернень від отримувача допомоги не здійснювалося, тому позивач змушений був звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 20.11.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

У визначені судом строки, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було, судову кореспонденцію надіслано судом на останнє відоме місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 . Конверт із судовою кореспонденцією повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 17.04.2024 року ОСОБА_1 звернулася до структурного підрозділу Вінницької міської ради із заявою про взяття її на облік як переміщену особу №529- (а.с. 10-11).

В цей же день вона подала заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та підтвердила, що вона поінформована, що допомога не призначається у разі відповідності критеріям, встановленим пунктами 7 і 8 Порядку №332 (а.с. 12-13).

В той же день на підставі цієї заяви було сформовано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб за №529- від 17.04.2024 року (а.с. 8), а також в цей же день Міністерством фінансів України за відповідним запитом проведено перевірку. За результатами перевірки даних, які б слугували підставою для відмови в наданні допомоги, не виявлено (а.с. 10-11).

01.05.2024 року Управлінням соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики міської ради на підставі поданих документів було прийнято рішення про призначення відповідачу допомоги переміщеним особам на проживання в розмірі 2000,00 грн щомісячно з 01.03.2024 року (а.с. 14).

26.09.2024 року Міністерством фінансів України проведено верифікацію отримувачів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та на підставі даних Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 перебувала за кордоном більше як 30 календарних днів підряд.

За даними Адміністрації Державної прикордонної служби України, верифікація Мінфіном, ОСОБА_1 перебувала за кордоном з 14.06.2024 року по 19.08.2024 року (ас.с. 15-16).

Також, 20.05.2025 року УСЗН (Лівобережне) отримано лист від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відповідно до якого інформацію по верифікації підтверджено та встановлено, що ОСОБА_1 перетнула державний кордон України та перебувала за межами України більш як 30 календарних днів підряд, а саме 14.06.2024 року перетнула державний кордон в напрямку виїзд за межі території України на пункті пропуску «Ужгород» та 19.08.2024 року на пункті пропуску «Краківець» перетнула державний кордон в напрямку в`їзд на територію України (а.с. 20).

З розрахунку переплати по особовій справі №694259 слідує, що встановлена переплата за період з 01 серпня 2024 року по 30 вересня 2024 року по допомозі на проживання внутрішньо переміщеним особам у зв`язку з перебуванням за кордоном більше як 30 календарних днів підряд в загальному розмірі 4000,00 грн (а.с. 21).

Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осібвизначені гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).

Механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам здійснюється відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332.

За змістом п. 2 Порядку №332 (в редакції на день призначення допомоги), з 1 серпня 2023 року допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.

Відповідно п. 4 Порядку №332 (в редакції на день призначення допомоги) для призначення допомоги внутрішньо переміщена особа або уповноважена особа подає заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1. Така заява подається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної (військової) адміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради (далі - орган соціального захисту населення) або уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради чи центру надання адміністративних послуг за місцем обліку внутрішньо переміщеної особи із використанням функціоналу Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (за технічної можливості) та електронних систем Мінсоцполітики.

Відповідно до п. 5 Порядку №332 (в редакції на день призначення допомоги), допомога призначається внутрішньо переміщеним особам: які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації; у яких житлове приміщення знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання) та інформація про яке внесена до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ (за технічної можливості), або щодо якого подано документальне підтвердження органом місцевого самоврядування, а в разі його відсутності - обласною державною (військовою) адміністрацією факту пошкодження/знищення житлового приміщення внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією. Особа вважається такою, що звертається вперше, якщо їй не призначалася і не виплачувалася допомога відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам».

Відповідно до п. 6 Порядку №332 (в редакції на день призначення допомоги) якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису).

Відповідно до п.8 Порядку №332 (в редакції на день призначення допомоги), внутрішньо переміщеній особі, яка перебувала за кордоном і яка вперше звертається за призначенням допомоги, виплата призначається відповідно до пунктів 2-4 цього Порядку на підставі заяви, особисто поданої не раніше ніж через 15 робочих днів після повернення в Україну, та за умови відповідності особи критеріям, зазначеним у пунктах 7, 7-1 і 8 цього Порядку.

Нарахування та виплата допомоги уповноваженій особі або отримувачу припиняється та більше не призначається/поновлюється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо її повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин.

Обґрунтованими причинами вважаються службове відрядження, оздоровлення дітей, супроводження дітей під час участі в міжнародних змаганнях або участь у відповідних змаганнях, стажування, навчання, лікування, реабілітація, хвороба особи або члена сім`ї, смерть членів її сім`ї та родичів, догляд за хворою дитиною віком до 18 років, відвідування закладів охорони здоров`я, судових та правоохоронних органів, через які особа не за власним бажанням могла бути відсутньою за місцем проживання/перебування, що підтверджується документально.

Уповноважена особа зобов`язана протягом 14 календарних днів після виникнення змін, які впливають на визначення права на отримання допомоги, поінформувати про це засобами поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису) орган соціального захисту населення, уповноважену особу виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центр надання адміністративних послуг.

Якщо отримувачів, яким призначено допомогу, відбулися зміни, які впливають на право на отримання допомоги, розмір допомоги перераховується з місяця, що настає за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженої особи або згідно з інформацією, наданою компетентним органом, та/або за результатами проведеної додаткової перевірки рекомендацій, наданих Мінфіном, відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат». Таку заяву уповноважена особа має право надіслати з використанням поштового або електронного зв`язку органу соціального захисту населення, уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг (п.9 Порядку №332).

Разом з тим, відповідно до п. 22 Порядку №332 з метою встановлення права на призначення/продовження виплати допомоги уповноваженій особі/отримувачу Мінсоцполітики передає Мінфіну відповідну інформацію для здійснення верифікації відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат». Верифікація здійснюється шляхом перевірки інформації, наданої уповноваженою особою, з урахуванням даних, що обробляються стосовно них в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, на відповідність вимогам, визначеним у цьому Порядку. За результатами верифікації Мінфіну інформації щодо осіб Мінфіном передаються рекомендації Мінсоцполітики для подальшого завантаження до електронних систем Мінсоцполітики.

Так, згідно з п. 24 Порядку №332, у разі успішного проходження верифікації інформації отримувачів допомога продовжується автоматично із використанням функціоналу Єдиної системи. У разі виявлення невідповідності вимогам цього Порядку за результатами верифікації та відомостей, відображених в Єдиній системі, в Єдиній системі формується відповідний статус із зазначенням критеріїв, наведених у пунктах 7, 7-1 і 8 цього Порядку, які порушено. За наявності технічної можливості інформація про підстави відмови у призначенні/продовженні виплати допомоги та порядок оскарження рішення повідомляється уповноваженій особі або отримувачам із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи, засобами мобільного зв`язку або органу соціального захисту населення, який призначає допомогу на проживання, шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/електронного зв`язку.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, зокрема внаслідок його недобросовісності, що може бути у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Як встановлено судом, відповідач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради та з 01.03.2024 року до 30.09.2024 року отримувала допомогу як внутрішньо переміщена особа на проживання у розмірі 2000,00 грн. щомісячно. В цілому за цей період отримала 14000,00 грн. (а.с. 23)

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебувала за межами території України в період з 14.06.2024 року по 19.08.2024 року, тобто перебувала за межами України більше ніж 30 календарних днів, що суперечить положенням п.8 Порядку №332.

Доказів, що відповідач повідомляв позивача про цю обставину матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 29 Порядку №332 у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Орган соціального захисту населення має право здійснити перерахунок надміру виплачених коштів допомоги отримувачу за рахунок наступних виплат. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку.

Відомостей про те, що відповідач добровільно повернула кошти позивачу, суду надано не було.

Враховуючи наведені обставини і норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що отримані відповідачем кошти за період з 01.08.2024 року по 30.09.2024 року в сумі 4000,00 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, як набуті без достатньої правової підстави, тобто позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. (а.с.7). Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, ст.ст. 15, 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01 серпня 2024 року по 30 вересня 2024 року в розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради витрати на оплату судового збору в сумі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Департамент соціальної політики Вінницької міської ради, місцезнаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 50, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складений 27.01.2026 року.

Суддя: