Справа № 161/110/26
Провадження № 2/161/2365/26
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

05 січня 2026 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем 20.04.2022 та зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис 404.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, вважаю її такою, що підлягає залишенню без руху таких підстав.

Згідно із п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачем у прохальній частині позову зазначено дві позовні вимоги немайнового характеру: про розірвання шлюбу та визначення місце проживання дитини разом із позивачем.

Водночас, заявляючи вимогу про визначення місця проживання дитини, позивач не обґрунтовує її, навпаки стверджує, що «суперечок про місце проживання дитини немає». До того ж, зі змісту позовної заяви взагалі не вбачається, що між подружжям існує спір про визначення місця проживання дитини, позивачка не вказує, чи зверталась вона або відповідач до органу опіки та піклування з питань визначення місця проживання дитини, які заходи органом опіки та піклування вживались.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Статтею 160 Сімейного кодексу України визначено право батьків на визначення місця проживання дитини. При цьому, згідно зі ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ним може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Таким чином, ОСОБА_1 у прохальній частині позовної заяви заявляє дві самостійні позовні вимоги: про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і вирішення позовної вимоги про розірвання шлюбу не залежить від вирішення позовної вимоги про визначення місця проживання дитини відповідно до вимог ст. 161 СК України.

При розгляді спору про визначення місця проживання дитини обов`язковим є залучення органу опіки та піклування та надання ним відповідного висновку, на що вказують положення ст. 19 СК України, тобто збільшується обсяг учасників процесу. При цьому, у справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі, що своєю чергою не передбачено при розгляді справ про визначення місця проживання дітей.

Заявляючи у позові дві позовні вимоги немайнового характеру, позивачка сплачує судовий збір лише за одну позовну вимогу.

Однак, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1211,20 гривень.

Позивач при зверненні до суду не вказує, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», не надає доказів на підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору, а тому їй слід доплатити судовий збір у розмірі 1091,2 грн (2422,40 - 1331,20) та надати суду оригінал документа, що підтверджує факт сплати судового збору у визначеному розмірі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням указаного вище, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачці строк для усунення недоліків заяви шляхом подачі заяви, оформленої відповідно до вимог ЦПК України, а саме: викласти обставини, якими позивачка обґрунтовує вимогу про визначення місця проживання дитини, та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, визначивши коло учасників справи за вказаною позовною вимогою, а також оплатити судовий збір за ще одну вимогу немайнового характеру, або ж подати уточнену позовну заяву з однією позовною вимогою немайнового характеру.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо позивач у встановлений строк виконає зазначені в ухвалі недоліки, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Людмила ПРИСЯЖНЮК