Номер провадження 2-др/754/13/26
27 січня 2026 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючого-судді - Панченко О.М.,
за участю: секретаря судових засідань - Сарнавського М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Михайлик С.І. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна приватною власністю,
17.12.2025 Деснянським районним судом м. Києва було постановлено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна приватною власністю, - задоволено. Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) квартиру АДРЕСА_2 .
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 15 140.00 грн.
Скасовано заходи забезпечення позову накладені ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 20.11.2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна приватною власністю, - про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .
24.12.2025 представником позивача направлено до суду через «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з Відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу у розмірі 11 000 грн.
Учасники судового розгляду у судове засідання не з`явились.
Перевіривши обґрунтованість вимог заяви про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного висновку.
Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Судом встановлено, що представником позивача- адвокатом Михайлик С.І. у встановленому законом порядку та строк було надано суду документи на підтвердження понесених судових витрат позивача у справі на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правничої допомоги від 09.09.2025 року підписаний позивачем та адвокатом (а.с. 111), додаткова угода №1 до договору про надання правничої допомоги від 09.09.2025 року, акт прийняття - передачі виконаних послуг від 19.12.2025 року (підписані позивачем за допомогою кваліфікованого електронного підпису).
Відповідно до п.1.1 Договору Виконавець зобов`язується здійснювати на користь Клієнта надання правничої допомоги, що включає представництво інтересів, підготовку та подання процесуальних документів, правовий аналіз, надання консультацій та інші види діяльності відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а Клієнт зобов`язується здійснювати оплату у порядку та на умовах, визначених цим Договором або додатковими угодами. Згідно з п. 1.3 Договору, конкретний зміст, обсяг, порядок і строки надання правничої допомоги узгоджуються Сторонами в умовах цього Договору, у додаткових угодах,а також можуть погоджуватися шляхом листування, в електронних повідомленнях чи за допомогою інших засобів зв`язку. Відповідно до Додаткової угоди №1 від 09.09.2025 р. керуючись п.п.1.1,1.2.,1.3, 2.1.4.,5.1,5.2 укладеного Договору про надання правової допомоги від 09.09.2025 р. Сторони погодили наступний обсяг послуг з правової допомоги:
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
При ухвалені рішення не було вирішено питання щодо стягнення правничої допомоги понесеної позивачем, що є підставою для ухвалення додаткового судового рішення.
За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити заяву представника позивача в частині стягнення з Відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 11 000,00 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. 268, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Михайлик С.І. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна приватною власністю, - задовольнити.
Ухвалити у даній справі додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у розмірі 11 000,00 грн.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, встановленого цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складання.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повний текст рішення складено та підписано 27.01.2026 року, у відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України.
Суддя О.М. Панченко