22.01.2026 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді Перекупка І.Г.
при секретарі судового засідання Конончук Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Житомирі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
29.08.2025 представник Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» звернулася до суду в системі «Електронний суд» з позовом в обґрунтування якого посилається на те, що позивачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ2480823, забезпеченим транспортним засобом за яким є Audi A6, д.н. НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 06.10.2022 о 19 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом Audi A6 номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Князів Острозьких, 95, не забезпечив безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль Mitsubishi номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 02.11.2022 ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.
17.09.2025 на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача.
Згідно наказу № 138-В від 21.08.2025, суддя Перекупка І.Г. перебував в основній щорічній відпустці з 08.09.2025 по 21.09.2025 включно.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22.09.2025 прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач відзив не подав, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В судове засідання представник позивача ПАТ «СГ «ТАС» через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи у відсутності, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судові засідання призначені на 17.11.2025 та 22.01.2026 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце їх проведення, причини неявки суду не повідомив,відзиву на позов у встановлений законом строк суду не надав, заяв на адресу суду не направив.
Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 06.10.2022 о 19 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом Audi A6 номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Князів Острозьких, 95, не забезпечив безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль Mitsubishi номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 02.11.2022 ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.
Позивачем, ПАТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ2480823, забезпеченим транспортним засобом за яким є Audi A6, д.н. НОМЕР_1 .
Власник пошкодженого ТЗ Mitsubishi Lancer, д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 звернувся до АТ «СГ «ТАС» з повідомленням про ДТП від 14.10.2022.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки Mitsubishi Lancer, д.н. НОМЕР_2 , власником є ОСОБА_2 .
Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
За змістом статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням транспортних засобів.
В силу пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
На момент виникнення спірних правовідносин був чинним Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-ІV (далі Закон №1961-ІV), який регулював відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Із положень статті 3 Закону №1961-ІV слідує, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Як передбачено пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-ІV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (стаття 28 Закону № 1961-ІV).
Частиною 1 статті 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до підпункту «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону №1961-ІV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.
В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка заподіювача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина заподіювача шкоди.
За загальним правилом шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини.
З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників особи, діяльність яких пов`язана з використанням транспортних засобів, зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами на випадок завдання шкоди.
Якщо деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик заподіювача шкоди. Цей страховик повинен виплатити потерпілому страхове відшкодування в порядку, передбаченому Законом №1961-ІV.
Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком заподіювача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 Закону №1961-ІV, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до заподіювача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Однією з підстав настання регресної відповідальності заподіювача шкоди є перебування водія, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у момент керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Досліджені судом докази вказують на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 , внаслідок чого ОСОБА_2 завдано майнової шкоди. Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання з відшкодування цієї шкоди.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПАТ «СГ «ТАС».
Скориставшись своїм правом на відшкодування шкоди, ОСОБА_2 звернувся до страховика ПАТ «СГ «ТАС», який виплатив йому страхове відшкодування.
Згідно постанови Богунського районного суду м. Житомира від 02.11.2022 ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що ПАТ «СГ «ТАС» на підставі підпункту «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону №1961-ІV має право регресної вимоги про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, до ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору при поданні позову до суду в розмірі 3028,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 274-279, 280-284, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, задовольнити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», місцезнаходження: 03062, м. Київ, Святошинський р-н, просп. Берестейський, 65, , наявний електронний кабінет.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст заочного рішення виготовлено 27.01.2026.

Суддя І.Г. Перекупка