Справа №568/2008/25
Провадження №2/568/150/26
19 січня 2026 р. м.Радивилів
Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді Делалової О.М., секретаря судового засідання Мельничук Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Радивилів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У листопаді 2025 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №014/0114/82/0258147 від 11.10.2018 року в загальному розмірі 15 850,07 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 11.10.2018 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0114/82/0258147, відповідно до умов якого кредитор зобов`язується надати Позичальнику Кредит, а Позичальник зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору основну суму Кредиту, сплатити проценти за користування Кредитом, а також виконати інші обов`язки, визначені Договором.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 15 850,07 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 9 052, 61 грн; заборгованість за процентами 6 797, 46 грн.
13.12.2022 року АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення права вимоги №114/2-56, на підставі якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема і щодо ОСОБА_1 за кредитним договором №014/0114/82/0258147 від 11.10.2018 року на вказану вище суму заборгованості.
Ухвалою суду від 25 листопада 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання.
У встановлений судом в ухвалі від 25 листопада 2025 року строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
В судове засідання сторони не з`явилися, позивач просив справу розглянути за його відсутністю, відповідач, будучи належним чином повідомленим про судове засідання, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11.10.2018 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 уклали Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0114/82/0258147, відповідно до п. 1.1. якого Кредитор зобов`язується надати Позичальнику Кредит, а Позичальник зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору основну суму Кредиту, сплатити проценти за користування Кредитом, а також виконати інші обов`язки, визначені Договором. Укладення Договору здійснюється в рамках спільної акції, що проводиться Кредитором та Страховиком, та є підставою для надання Клієнту передбачених цим пунктом 1.1. Договору спеціальних умов кредитування, а саме:
1.1.2.3. Тип Кредиту: Кредит;
1.1.3. Дата надання Кредиту: Одноразово 11 жовтня 2018 року;
1.1.4. Дата сплати ануїтетних платежів: 11 числа кожного календарного місяця згідно з Графіком погашення Кредиту та сплати інших платежів (Додаток №1 до Договору);
1.1.5. Дата повного погашення Кредиту: 11 жовтня 2022 року;
1.1.6. Строк Кредиту: 48 місяців з Дати надання Кредиту;
1.1.8. Процентна ставка: Фіксована, становить 49,9% (сорок дев`ять цілих дев`ять десятих) процентів річних (може бути змінена за згодою Сторін шляхом укладення додаткової угоди до Договору).
Згідно з п. 2.1 Договору проценти за користування Кредитом сплачуються Позичальником Кредитору у складі щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у Графіку, і розраховуються, виходячи з Процентної ставки, передбаченої підпунктом 1.1.8 пункту 1.1 Договору.
Позичальник здійснює погашення Кредиту та сплату процентів щомісячними ануїтетними платежами відповідно до умов Договору. Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної Суми Кредиту та процентів за його користування (п. 3.1 Договору).
Згідно з п. 3.2 Договору позичальник зобов`язується здійснювати погашення Кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту у дату, визначену підпунктом 1.1.4 пункту 1.1 Договору. Якщо дата сплати, зазначена в підпункті 1.1.4 пункту 1.1 Договору, не є Банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього Банківського дня, що передує даті, визначеній підпунктом 1.1.4 пункту 1.1 Договору.
Відповідно до п. 4.1.-4.3 Договору Предметом страхування за Договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю Позичальника, який є також Страхувальником та Застрахованою особою за Договором, далі в цьому розділі Страхувальник.
Правила добровільного страхування життя ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА ЖИТТЯ», що зареєстровані Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 19.11.2008 року за №018638, із змінами та доповненнями, затвердженими 28.01.2010 року та 20.06.2013 року (далі за текстом Правила), та Програми страхування позичальників кредитів, що зареєстровані Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 19.11.2008 року за №018638 (далі за текстом Програма страхування), є невід`ємною частиною Договору.
Страхова виплата за Договором здійснюється одним платежем на користь Кредитора (вигодонабувача) в розмірі заборгованості Страхувальника перед Кредитором згідно з Договором, включаючи проценти, пені, нараховані протягом останніх трьох місяців, які передували страховому випадку, але не більше п`ятсот тисяч гривень, незалежно від загальної кількості та сум кредитів, наданих Кредитором Страхувальнику. Якщо на момент здійснення страхової виплати заборгованість Страхувальника перед Кредитором є меншою ніж заборгованість на момент настання страхового випадку, то страхова виплата здійснюється двома платежами: Кредитору в розмірі заборгованості на момент виплати та Страхувальнику (в разі смерті Страхувальника спадкоємцям Страхувальника за законом) в розмірі різниці між належною страховою виплатою та сумою, перерахованою Кредитору, на підставі відповідної заяви Страхувальника (або його спадкоємців). У разі, якщо частина страхової виплати має бути здійснена спадкоємцям Страхувальника, спадкоємці мають надати Страховику відповідні докази свого статусу спадкування. Якщо належну страхову виплату або її частину страхова компанія перераховує Кредитору, то Кредитор повинен перерахувати таку частину Страхувальнику протягом двох робочих днів. Належну Страхувальнику або його спадкоємцям частину страхової виплати Страховик сплачує протягом п`яти робочих днів з моменту отримання відповідної заяви та необхідних доказів спадкоємства або отримання від Кредитора належних засвідчених страхових виплат в залежності від того, яка дата більш пізня.
Договір №014/0114/82/0258147 разом з Додатком №1 до нього Графіком погашення кредиту, Заявою-Анкетою для отримання кредиту «Кредит готівкою», Умовами кредитування та орієнтовною сукупною вартістю кредиту «Кредит готівкою для найкращих клієнтів Банку» підписані ОСОБА_1 11 жовтня 2018 року.
Випискою по рахунку в АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 від 21 серпня 2025 року підтверджується надання ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 16 637, 09 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 15 грудня 2022 року має заборгованість за кредитним договором №014/0114/82/0258147 від 11.10.2018 у розмірі: 15 850,07 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 9 052, 61 грн. заборгованість за процентами, 6 747, 46 грн.
13.12.2022 року АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення права вимоги №114/2-56, відповідно до п. 2.1 якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників (Портфель Заборгованості). Перелік Кредитних договорів. Боржників, розрахунок сум заборгованості Боржника на дату підписання Договору зазначені в Додатку 1 до Договору (Попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною.
Згідно з п. 2.2. Договору відступлення Новому кредитору зазначених в Попередньому реєстрі боржників (Додаток № 1 до Договору) Прав вимоги відбувається за умови виконання Новим кредитором п. 3.2. Договору, та з моменту підписання Сторонами Реєстру(ів) Боржників, складених за формою, наведеною в Додатку №2 до Договору. Сторони погодили, що Реєстр (и) Боржників підписується (ються) Сторонами не пізніше 10 робочих днів з дати підписання Договору та Попереднього реєстру боржників.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 054 ЦК України).
Згідно зі ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті обставин цієї справи, суд зазначає, що позивач належними, допустимими та достовірними доказами довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме обставини, щодо укладення між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 кредитного договору №014/0114/82/0258147 від 11.10.2018 на умовах, зазначених у позовній заяві та в долученій до матеріалів справи копії договору; належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань за договором шляхом надання відповідачу кредитних коштів та сплати страхового платежу відповідно до умов договору; використання відповідачем наданих йому кредитних коштів по вказаному рахунку, що підтверджується відповідними виписками по рахунку, які відповідають вимогам п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254 та п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75.
Суд зазначає, що долучені позивачем до позовної заяви виписки з рахунків відповідача містять відомості про рух коштів по банківських рахунках відповідача, записи про операції, здійснені протягом операційного дня, свідчать про отримання кредитних коштів відповідачем, користування ними, здійснення часткового погашення суми, а тому є належними та допустимими доказами, які підтверджують наявність та розмір заборгованості за кредитним договором №014/0114/82/0258147 від 11.10.2018.
Щодо відступлення позивачу права вимоги за кредитним договором суд враховує, що за правовим висновком Верховного Суду у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
На виконання ст. 81 ЦПК України позивач надав належні, допустимі, достовірні та достатні докази переходу до нього права вимоги до ОСОБА_1 .. Відповідачем не спростовано встановлену в ст. 204 ЦК України презумпцію правомірності договору відступлення права вимоги. Обставин, які би свідчили про нікчемність договору відступлення права вимоги, судом не встановлено.
Суд також враховує, що матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем повідомлення про відступлення права вимоги, проте за змістом ч. 2 ст. 516 ЦК України неотримання боржником повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не звільняє його від обов`язку погашення заборгованості, а лише наділяє його право на погашення заборгованості первісному кредитору, у зв`язку з чим новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, оскільки у цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Таким чином, за умови, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким боржник не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
Відповідач, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав суду доказів належного, тобто відповідно до умов договору, виконання своїх зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати процентів ані на рахунок позивача, ані на рахунки первісного кредитора; не надав власного контррозрахунку заборгованості, підтвердженого відповідними належними та допустимими доказами; не спростував розмір заборгованості за договором.
З урахуванням викладеного, оскільки відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, чим порушив цивільні права та законні інтереси позивача, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для судового захисту таких прав та інтересів позивача в обраний ним спосіб, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги у повному обсязі та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №014/0114/82/0258147 від 11.10.2018 у розмірі 15 850,07 грн., з яких: 9 052, 61 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6 797, 46 грн. заборгованість за процентами.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19).
Відповідачем не подано ніяких заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн. позивач надав суду: договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025року, детальний опис наданих послуг до акту №1364 за договором про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025 року, Акт №1364 від 10.11.2025 року, ордер.
Оскільки позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 8000,00 грн., суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн.
Керуючись ст. 4, 10, 12-13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279-280, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 26.01.2026р.

Суддя О.М. Делалова