УХВАЛА

27 січня 2026 року

м. Київ

справа № 369/19529/23

провадження № 61-1031ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь майнову шкоду в розмірі 446 222,38 грн, витрати на евакуацію тран спортного засобу в розмірі 2 200,00 грн та витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку в розмірі 4 200,00 грн.

Позов мотивував тим, що 07 липня 2023 року о 19:30 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Suzuki SX-4 державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул. Київська-Комарова в с. Тарасівка Фастівського району Київської області при повороті ліворуч не надала перевагу в русі автомобілю марки Scoda Karoq державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку по вул. Київська, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів, які в результаті зіткнення отримали механічні пошкодження, чим було завдано матеріальних збитків позивачу.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року в справі № 369/10968/23 ОСОБА_1 визнано винною у вчинені даного адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.

З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП, позивачем замовлено і отримано звіт про оцінку вартості матеріального збитку № 140959 від 28 липня 2023 року. за яким вартість матеріального збитку, завданого власникові Scoda Karoq державний номерний знак НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП на дату оцінки складає 603 722,38 грн. На момент ДТП цивільна відповідальність відповідача була застрахована в страховій компанії ТДВ «Страхова група «Оберіг». У зв`язку з настанням страхового випадку 07 липня 2023 року за договором страхування ЕР 210930713 від 07 вересня 2022 року позивачу належить страхове відшкодування за вирахуванням франшизи в розмірі 157 500,00 грн. Оскільки відповідачем жодних платежів в рахунок відшкодування на користь позивача не здійснено, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу матеріальну шкоду в розмірі 446 222,38 грн (603 722,38 грн - 157 500,00 грн). Крім того, з відповідачки належить стягнути 2 200,00 грн витрат на евакуацію транспортного засобу, а також витрати щодо проведення оцінки вартості матеріальної шкоди, завданої позивачу, в розмірі 4 200,00 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму майнової шкоди в розмірі 446 222,38 грн, витрати на евакуацію транспортного засобу в розмірі 2 200,00 грн та витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку в розмірі 4 200,00 грн.

У січні 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у справі складає 446 222,38 грн, яка станом на 01 січня 2026 року не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 209 х 250 = 802 250,00 грн).

Враховуючи зазначене вище, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2025 року та постанова Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року не підлягають касаційному оскарженню відповідно до положень частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі, з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Суд вважає, що заявником не обґрунтовано фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування норм права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів подібних правовідносин.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що посилання заявника на положення підпункту «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України є необґрунтованими.

Інших доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведено.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору; наявність випадків, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, колегією суддів не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков
Р. А. Лідовець
Д. Д. Луспеник