ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

29 січня 2026 року

м. Харків

справа № 643/6105/25

провадження № 22-з/818/60/26

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Маміної О.В.,

суддів : Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у справіза апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Салтівського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання договору позики виконаним, скасування державної реєстрації на заставне майно та визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Салтівського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

На вказане судове рішення, 10 листопада 2025 року через підсистему Електронний Суд ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Салтівського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2025 рокузалишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору у розмірі 5813,76 грн.

28 січня 2026 року до суду апеляційної інстанції через підсистему «Електронний Суд» надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків апеляційної скарги, в додатках до якої міститься квитанція про сплату судового збору у розмірі 5813,76 грн.

Також 28.01.2026 року через підсистему «Електронний Суд» до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про повернення надміру (безпідставно, помилково) сплаченого судового збору. В обґрунтування якого зазначила, що судовий збір є таким, що сплачений надміру (безпідставно, помилково), оскільки обов`язок зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відсутній. Апеляційна скарга подана виключно в частині оскарження рішення суду першої інстанції, ухваленого поза межами заявлених позовних вимог, а саме в частині визнання недійсними додаткових угод до договорів позики та іпотеки, які не були предметом позовних вимог. Враховуючи, що позивачем в суді першої інстанції не було сплачено судовий збір за вищевказані вимоги, а тому відсутні підстави для сплати судового збору за подання апеляційної скарги в частині оскарження рішення суду першої інстанції ухваленого поза межами заявлених позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ст. 2 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи яка його сплатила за ухвалою суду у разі; зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням) та закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсними додаткових угод до договорів позики та іпотеки.

Апеляційні скарги у справах зазначеної категорії підлягають сплаті судового збору.

Даних про наявність підстав для звільнення заявниці від сплати судового збору матеріали справи не містять.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Салтівського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2025 рокусудом апеляційної інстанції ще не розглянута, підстав для повернення надміру (безпідставно, помилково) сплаченого судового збору наразі не вбачається.

Розподіл судових витрат буде здійснено за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення заяви про повернення судового збору відсутні.

Керуючись ст. 133,141, ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про повернення надміру (безпідставно, помилково) сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.В. Маміна

Судді : Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова