Справа № 387/1995/25
Провадження №2-д/405/2/26
У Х В А Л А

20 лютого 2026 року Суддя Подільського районного суду міста Кропивницького Іванова Л.А. в порядку вирішення питання про прийняття до провадження клопотання Окружного суду у Глівіце, Республіка Польща про вручення судових документів громадянці ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) спрямувало до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 23 грудня 2025 року на виконання клопотання Окружного суду у Глівіце, Республіка Польща про вручення судових документів громадянці ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , що надійшло на підставі Угоди між Міністерством юстиції України та Міністерством юстиції Республіки Польща від 10.01.2011, на виконання пункту 3 статті 3 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 24.05.1993 року.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15 січня 2026 року цивільну справу ЄУН 398/1995/25 за судовим дорученням Окружного суду у Глівіце, Республіка Польща про вручення судових документів громадянці ОСОБА_1 передано за територіальною підсудністю до Подільського районного суду міста Кропивницького.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 лютого 2026 року вказану справу передано в провадження судді Подільського районного суду міста Кропивницького Іванової Л.А.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

В свою чергу, перевіривши матеріали клопотання в порядку вирішення питання про прийняття їх до провадження, приходжу до висновку про необхідність повернення клопотання Окружного суду у Глівіце, Республіка Польща про вручення судових документів громадянці ОСОБА_1 до суду, з якого воно надійшло, виходячи з наступного.

24 травня 1993 року між Україною та Республікою Польща підписано Договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, який 04 лютого 1994 року був ратифікований Верховною Радою України, та 14 серпня 1994 року набув чинності для України (надалі Договір).

10 січня 2011 року між Міністерством юстиції України та Міністерством юстиції Республіки Польща укладена Угода на виконання пункту 3 статті 3 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах (надалі Угода), яка є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до частини 1 ст. 5 Розділу «Загальні положення» міжнародного Договору, у справах, що охоплюються цим Договором, клопотання складаються державною мовою запитуючої Сторони і до них додаються переклади на державну мову запитуваної Сторони або англійську чи російську.

Якщо стосовно положень цього Договору вимагається додати до документів, що пересилаються, їх переклад на мову іншої Договірної Сторони, ці переклади мають бути здійснені офіційним перекладачем, підпис якого має бути офіційно посвідчений, або присяжним перекладачем однієї з Договірних Сторін.

Крім того, доручення іноземних судів виконуються на території України з урахуванням вимог Розділу ХІ ЦПК України та Розділів ІІІ та VІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах, щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 №1092/5/54.

Пунктом 3.3 зазначеної Інструкції передбачено, що у разі, якщо документи, що підлягають врученню відповідно до отриманого іноземного доручення про вручення, не викладені державною мовою України або мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України, Мін`юст повертає таке доручення до іноземного компетентного органу, за винятком випадків, коли є підстави вважати, що особа, якій мають бути вручені документи, розуміє мову, якою вони викладені, або інших випадків, передбачених міжнародним договором України.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, відповідно до якої Україна приєдналася до неї згідно із Законом України «Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах» №2052-III від 19.10.2000.

Польща також є учасником Конвенції, тому до правовідносин щодо вручення судових документів у даній справі необхідно застосовувати положення зазначеної Конвенції.

За змістом ст. 3 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей.

До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Відповідно до вимог ч.1 ст.500 ЦПК України суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - дипломатичними каналами.

Згідно ч.1 ст.501 ЦПК України доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів виконується у судовому засіданні або уповноваженим працівником суду за місцем проживання (перебування, місцем роботи) фізичної особи чи місцезнаходженням юридичної особ.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України (далі - Інструкція), затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814 (зі змінами та доповненнями), Інструкція визначає загальні правила ведення діловодства в місцевих та апеляційних судах України, регламентує порядок роботи з документами з моменту їх надходження чи створення до знищення в установленому порядку або передачі до державної архівної установи. Вимоги Інструкції є обов`язковими для виконання усіма працівниками суду (п. 10 розділу І Інструкції).

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції передбачено, що при надходженні до суду судової справи (матеріалів кримінального провадження) перевіряється наявність додатків, зазначених у супровідному листі суду, здійснюється огляд стану справи (наявність томів, повнота підшивання матеріалів справи, наявність опису, відповідність змісту опису фактичній наявності документів, належність оформлення і засвідчення підписами опису справи).

Відповідно до п. 5 розділу ІХ Інструкції відповідальна особа здійснює перевірку стану справи, яка направляється за межі суду.

З огляду на зазначене, при перевірці матеріалів цивільної справи № 387/1995/25 за клопотанням Окружного суду у Глівіце, Республіка Польща про вручення судових документів громадянці ОСОБА_1 , яка надійшла до Подільського районного суду міста Кропивницького 16.02.2026 року, встановлено, що примірник оригіналу судових документів, які підлягають врученню громадянці ОСОБА_1 та його копія підшиті до судової справи, сформованої Добровеличківським районним судом Кіровоградської області.

При цьому, судом відзначається, що Окружний суд у Глівіце, Республіка Польща засвідчив документи своєю печаткою/підписом для вручення ОСОБА_1 , а тому суд, який отримав на виконання клопотання іноземного суду, не має права замінювати їх копіями, з тих підстав, що порушення цілісності матеріалів справи та самовільне вилучення чи заміна документів копіями є недопустимим, оскільки це нівелює юридичну силу процедури вручення документів та створює ризики оскарження процесуальних дій у суді запитуючої сторони.

З огляду на зазначене та з метою неухильного дотримання порядку надання міжнародної правової допомоги та запобігання визнанню судового доручення невиконаним, документи, що надійшли від іноземного суду, мають бути вручені адресату виключно у тому вигляді та складі, у якому вони надійшли до суду, на підставі чого, вважаю за доцільне матеріали цивільної справи № 387/1995/25 за клопотанням Окружного суду у Глівіце, Республіка Польща про вручення судових документів громадянці ОСОБА_1 повернути до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області для усунення недоліків, допущених при її оформленні.

Керуючись ст.ст. 260-261, 365 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Цивільну справу ЄУН № 387/1995/25 за судовим дорученням Окружного суду у Глівіце, Республіка Польща про вручення судових документів громадянці ОСОБА_1 , - повернути до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області, для усунення недоліків, допущених при її оформленні.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Подільського

районного суду

міста Кропивницького Лілія Андріївна Іванова