Дата документу 27.01.2026
Справа № 332/6054/25
Провадження № 2/334/921/26
27 січня 2026 року м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., при секретарі Каряченко А.О., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом
Запорізького обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
08.12.2025 року до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя з Заводського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи за позовом Запорізького обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів.
В позові посилалися на те, що Запорізький обласний центр зайнятості діє від імені Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття відповідно Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення» та Положення про Запорізький обласний центр зайнятості.
За сприянням у працевлаштуванні до Василівської філії Запорізького обласного центру зайнятості 02.02.2022 звернувся ОСОБА_1 . Наказом Василівської філії Запорізького обласного центру зайнятості від 02.02.2022 №НТ220202 відповідачу поновлено статус безробітного з 02.02.2022. Наказом від 02.02.2022 №НТ220202 відповідачу поновлено виплату допомоги по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу від 2 до 6 років, відповідно ч.1,5 ст.22, ч.1 ст.23, п.32 розділу VIII Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 02.02.2022 по 09.10.2022 року. Наказом Філії від 22.05.2023 №НТ230522 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю з 10.10.2022 року у зв`язку із закінченням строку виплати допомоги по безробіттю відповідно п.12 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Відповідно обміну даними з ПФУ про періоди зайнятості виявлено, що ОСОБА_1 під час перебування на обліку в центрі зайнятості, як безробітний, у період з 11.04.2022 по 05.05.2022 року знаходився у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ), також у період з 09.06.2022 по 18.06.2022 року надавав послуги за цивільно-правовою угодою ФОП ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ), та з 28.06.2022 року перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_2 ).
В результаті розслідування страхового випадку встановлено, що ОСОБА_1 в порушення ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» не надав відомості про обставини, що впливали на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг.
Наказом Філії від 22.05.2023 року №НТ230522 відповідачу припинено реєстрацію, відповідно абз.19 п.32 Порядку реєстрації, перереєстрації зареєстрованих безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2023 року №446, у зв`язку з встановленням факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності згідно ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» з 19.05.2023 року.
ОСОБА_1 з 11.04.2022 року втратив статус безробітного та право на отримання допомоги по безробіттю, так як він з цього дня працевлаштувався і відносився до зайнятого населення.
За результатами досудового врегулювання спору відповідачем добровільно відшкодовано заборгованість в сумі 7399,86 грн.
Станом на 31.10.2025 року залишок заборгованості становить 5799,70 грн.
Прохали стягнути з ОСОБА_1 на користь Запорізького обласного центру зайнятості залишок коштів, що були виплачені йому як допомога по безробіттю за період з 11.04.2022 року по 02.08.2022 року у розмірі 5799,70 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн.
09.12.2025 року ухвалою судді прийнято цивільну справу до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
27.01.2026 року представник позивача в судове засідання не з`явився, 27.01.2026 року представник за довіреністю Елькіна О.А. подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити.
27.01.2026 року відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, відзив на позов не подав.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Тому, суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився відповідач - ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю Управління ДМС України в Запорізькій області від 13.11.2025 року, фактично мешкає як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відповіддю №2104432 від 09.12.2025 року з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери.
02.02.2022 року до Василівської філії Запорізького обласного центру зайнятості звернувся ОСОБА_1 за сприянням у працевлаштуванні.
Наказом Василівської філії Запорізького обласного центру зайнятості від 02.02.2022 року №НТ220202 відповідачу поновлено статус безробітного з 02.02.2022 року.
Наказом від 02.02.2022 року №НТ220202 відповідачу поновлено виплату допомоги по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу від 2 до 6 років, відповідно ч.1,5 ст.22, ч.1 ст.23, п.32 розділу VIII Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 02.02.2022 року по 09.10.2022 року.
Наказом Філії від 22.05.2023 року №НТ230522 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю з 10.10.2022 року у зв`язку із закінченням строку виплати допомоги по безробіттю відповідно п.12 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Відповідно обміну даними з ПФУ про періоди зайнятості виявлено, що ОСОБА_1 під час перебування на обліку в центрі зайнятості, як безробітний, у період з 11.04.2022 року по 05.05.2022 року знаходився у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ), також у період з 09.06.2022 року по 18.06.2022 року надавав послуги за цивільно-правовою угодою ФОП ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ), та з 28.06.2022 року перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_2 ).
В результаті розслідування страхового випадку встановлено, що ОСОБА_1 в порушення ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» не надав відомості про обставини, що впливали на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг.
Наказом Філії від 22.05.2023 року №НТ230522 відповідачу припинено реєстрацію, відповідно абз.19 п.32 Порядку реєстрації, перереєстрації зареєстрованих безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2023 року №446, у зв`язку з встановленням факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності згідно ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» з 19.05.2023 року.
ОСОБА_1 з 11.04.2022 року втратив статус безробітного та право на отримання допомоги по безробіттю, так як він з цього дня працевлаштувався і відносився до зайнятого населення.
За результатами досудового врегулювання спору відповідачем добровільно відшкодовано заборгованість в сумі 7399,86 грн.
Станом на 31.10.2025 року залишок заборгованості становить 5799,70 грн.
Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного.
Відповідно ч.3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.
Згідно ч.1 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.
Згідно ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Згідно ст.39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.
Відповідно ч.1 п.32 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою кабінету міністрів України від 30.03.2023 № 446, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня: працевлаштування за наймом на умовах трудового договору (контракту); укладення цивільно-правового договору про виконання робіт (надання послуг).
Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Судом встановлено, що до суду звернувся позивач - Запорізький обласний центр зайнятості з позовом до відповідача, як отримувача державної допомоги на випадок безробіття, з вимогою про стягнення залишку коштів за період з 11.04.2022 року по 02.08.2022 року у розмірі 5799,70 грн., виплачених відповідачу, який був зареєстрований як безробітній, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття, з підстав того, що у період з 11.04.2022 року по 05.05.2022 року він знаходився у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ), також у період з 09.06.2022 року по 18.06.2022 року надавав послуги за цивільно-правовою угодою ФОП ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ), та з 28.06.2022 року перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_2 ), що є підставою для припинення реєстрації безробітного.
Суд доходить висновку, що відповідачем без достатньої правової підстави набуто право власності на грошові кошти у розмірі 5799,70 грн., виплачених у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття за період з 11.04.2022 року по 02.08.2022 року, які відповідно ст.1212 ЦК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.
Відповідно ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд вважає, що доказів того, що розрахунок розміру коштів, які підлягають стягненню з відповідача, проведено позивачем не правильно, суду не надано, будь-яких доказів неправомірності припинення виплати допомоги відповідачем суду також не надано.
Крім того, відповідно ч. 1, 8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Так як відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, будь-яких заперечень суду не надав, то суд вирішив справу за наявними матеріалами.
Тому суд вважає, що за наявними матеріалами справи позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
А тому судовий збір у сумі 3028 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 211, 247, 258-259, 264-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Запорізького обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням не пізніше двох днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 30 січня 2026 року.
Суддя: С.М. Телегуз