Провадження № 2/127/7317/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Бойко В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП «Вінницяоблтеплоенерго», ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання» про визнання незаконними і скасування нарахувань за опалення,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до КП «Вінницяоблтеплоенерго» та ТОВ «ЖЕО» про визнання незаконними і скасування нарахувань за опалення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП «Вінницяоблтеплоенерго» незаконно, безпідставно проводило нарахування до сплати за опалення в опалювальні періоди 2022/2023 і 2023/2024 років згідно оборотно-сальдових відомостей по особовому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а також складалися Акти готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період. Незаконність Актів готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період полягає в тому, що вони не відповідають законодавчим вимогам ні по формі ні по змісту, а саме приписам зазначеним в правилах підготовки теплових господарств до опалювального періоду. Крім того, Акти готовності від імені співвласників будинку підписано не уповноваженою на те особою-представником ТОВ «ЖЕО». Договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком укладеним між ТОВ «ЖЕО» і співвласниками будинку 4 пл.Гагаріна, м.Вінниця не надано право ТОВ «ЖЕО» діяти від імені та в інтересах співвласників будинку.

Таким чином без згоди позивача КП "Вінницяоблтеплоенерго" і ТОВ «ЖЕО» склавши незаконні Акти готовності теплового господарства до роботи в опалювальні періоди 2022/2023 і 2023/2024 незаконно підключили не підготовлений до роботи в опалювальний період 2022/2023 і 2023/2024 роки житловий будинок номер 4 пл.Гагаріна, м.Вінниця до мережі теплопостачання КП "Вінницяоблтеплоенерго", нав`язали ОСОБА_1 отримання завідомо неналежної якості комунальної послуги з теплопостачання в той час коли підключення до мережі теплопостачання КП " Вінницяоблтеплоенерго" в законний спосіб є неможливими, тим самим позбавили його права і можливості впливати на надання якісної комунальної послуги з теплопостачання.

На підставі вище викладеного, позивач просить визнати Акт готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період 2022/2023 роки, а також Акт готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період 2023/2024 роки незаконними, визнати підключення будинку 4 пл.Гагаріна, м.Вінниця до системи теплопостачання КП "Вінницяоблтеплоенерго" безпідставними, незаконним в опалювальний період 2022/2023 і 2023/2024 років, та визнати безпідставними, незаконними і скасувати нарахування грошових коштів за опалення згідно оборотно-сальдових відомостей за період з жовтня 2022 року по травень 2023 року і з жовтня 2023 року по травень 2024 року по його особовому рахунку НОМЕР_2 в сумі 22 284,39 гривень.

Ухвалою суду від 21.10.2025 позовну заяву залишено без руху, та надано позивачу термін на усунення недоліків.

31.10.2025 позивачем подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 03.11.2025 було відкрите спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення.

07.11.2025 позивач подав до суду клопотання, в якому просив провести розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.

Ухвалою суду від 10.11.2025 відмовлено в задоволенні даного клопотання.

17.11.2025 представник відповідача ТОВ «ЖЕО» подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з огляду на наступне. Враховуючи той факт, що ТОВ «ЖЕО» не надає послугу з постачання теплової енергії та не проводить відповідні нарахування позивачу за таку послугу, обов`язок виконати вимоги позивача в частині скасування нарахувань грошових коштів за опалення, тобто за послугу з постачання теплової енергії в ТОВ «ЖЕО» відсутній. Позивач просить визнати незаконними Акти готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період 2022-2023 рік та 2023-2024 рік складені за результатами оцінки готовності теплових господарств споживачів до роботи в опалювальний період. Також зазначає, що така вимога за своєю правовою природою є вимогою про встановлення певних обставин та надання їм правової оцінки на предмет правомірності висновків комісії щодо готовності багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 до роботи в опалювальний період 2022-2023 року та 2023-2024 року. Зазначив, що такий спосіб не є належним способом захисту права та охоронюваного законом інтересу, оскільки, розглядаючи таку вимогу, суд не здійснює жодного захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Акт готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період є технічним документом, який оформлюється як результат комплексу проведених заходів, передбачених «Правилами підготовки теплових господарства до опалювального періоду», затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 10 грудня 2008 року № 620/378 і сам по собі як документ не породжує прав та обов`язків для побутового споживача послуг, в тому числі й для позивача, а слугує лише документальним підтвердженням підготовки та, як результат, готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період.

26.11.2025 представник відповідача КП «Вінницяоблтеплоенерго» подав відзив на позовну заяву у якому вказує, що у провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа №127/8176/25 за позовом ОСОБА_1 до КП «Вінницяобленерго» про визнання правочину недійсним. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2025 року у задоволенні позову було відмовлено. При цьому, частина позовних вимог, які є предметом розгляду у цивільній справі №127/32733/25 є тотожними вимогам, які вже досліджувалися під час розгляду цивільної справи №127/8176/25. Так, предмет та підстави (визнання Актів недійсними (незаконними) з тих самих фактів, що будинок не був готовий) у цій частині є тотожними справі № 127/8176/25.

Також позивач вимагає визнати нарахування на суму 22 284,39 грн незаконними та скасувати їх, стверджуючи, що він отримував послугу неналежної якості через неготовність будинку. КП «ВОТЕ» заперечує проти цієї вимоги з підстав відсутністі доказів надання неякісної послуги. Суди першої та апеляційної інстанції, під час розгляду цивільної справи №127/8176/25 встановили, що позивач не довів, що в 2022-2024 роках він отримував неякісну послугу зі споживання теплової енергії. Крім того зазначив, що у матералах справи №127/32733/25 також відсутні докази того, що позивач звертався до обслуговуючої організації (ТОВ «ЖЕО») чи надавача послуги (КП «ВОТЕ») з проханням виклику їх представників для перевірки кількості та/або якості наданих послуг, що передбачено ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

28.11.2025 та 01.12.2025 позивачем було подано відповіді на відзив, в яких він не погодився із думкою предстмвників. Зазначив, що ТОВ "ЖЕО" і КП "Вінницяоблтеплоенерго" підключили не підготовлений до опалювальних сезонів будинок 4 пл. Гагаріна (теперішня пл.Калічанська) м.Вінниця до мережі теплопостачання КП "Вінницяоблтеплоенерго" не маючи на те повноважень. Вказав, що відповідачами неправомірно було складено Акти готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період.2022-2023, 2023-2024 роках. Просив не брати до уваги наведені у відзиві пояснення відповідача та задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Положеннями ст.16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади; Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до змісту частини третьої статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

01.06.2019 року мід ТОВ «ЖЕО» та співвласниками багатоквартиного будинку АДРЕСА_1 було укладено Договір №283 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

На обґрунтування своїх вимог до матеріалів позовної заяви позивач долучив копії актів готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період 2022/2023; 2023/2024 по житловому будинку АДРЕСА_1 .

На будинок по АДРЕСА_2 , ТОВ «ЖЕО» видано акти готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період 2022/2023; 2023/2024.

Відповідно до Довідки КП «Вінницяоблтеплоенерго» №533 від 29.10.2025 виданої ОСОБА_1 щодо нарахованих сум за теплову енергію та абонентське обслуговування за опалювальні періоди 2022-2023 та 2023-2024, всього сума за теплову енергію складає 22 284,39 грн., сума за абонентське обслуговування - 653,84 грн., загальна сума нарахувань -22 968,23 грн.

Згідно оборотно-сальдової відомість за період з 10/2022 по 09/2023 по буд. АДРЕСА_3 , сальдо на кінець року разом 43 893,97, та за період з 10/2023 по 10/2024 по буд. АДРЕСА_3 , сальдо на кінець року разом 56 676,18 грн.

Також в матеріалах справи міститься копія рішення Вінницького міського суду Вінницької області №127/8176/25 за позовом ОСОБА_1 до КП «Вінницяобленерго» про визнання правочину недійсним, в задоволенні якого відмовлено.

Будь-яких інших доказів, окрім вказаних, позивач не подавав.

Пунктом 2.1. Наказу Мінпаливенерго України та Мінжитлокомунгоспу від 10.12.2008 №620/378 «Про затвердження Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду» для оцінки готовності теплових господарств споживачів власниками теплових господарств або уповноваженими ними органами до 1 вересня поточного року створюються комісії з перевірки готовності теплових господарств до роботи в опалювальний період.

Відповідно до п. 2.2. до складу комісій споживачів входять керівники і фахівці виконавчої дирекції, керівний персонал та провідні фахівці теплових господарств споживачів, а також представники організації, яка постачає теплову енергію (теплопостачальник).

Згідно з п. 2.8. за умови виконання вимог щодо готовності теплових господарств споживачів до роботи в опалювальний період, передбачених у Правилах, в повному обсязі комісіями в термін до 25 вересня поточного року видається акт готовності до роботи в опалювальний період.

Тобто, видача акту готовності до роботи в опалювальний період здійснюється саме комісіями, до яких поряд з іншими представниками, залучені в тому числі й представники організації, яка постачає теплову енергію (теплопостачальник).

Згідно з п. 40 постанови КМУ від 3 жовтня 2007 року № 1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» споживач теплової енергії має право оформити як акт про готовність об`єкта до опалювального періоду, так і рішення (лист) щодо гарантії забезпечення безпечної експлуатації системи теплоспоживання.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання;

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Статтею 22 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Пунктом 4 статті 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що обов`язок щодо забезпечення готовності до надання комунальних послуг внутрішньо будинкових систем, що знаходяться в житловому будинку (у тому числі багатоквартирному) і призначені для надання комунальних послуг, покладається на власника такого будинку (співвласників багатоквартирного будинку), якщо цей обов`язок не покладено ним (ними) на управителя чи іншу особу відповідно до закону або договору. Зокрема такий обов`язок зазначений у пункті 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 р. №830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» обов`язок щодо забезпечення готовності до надавання послуги внутрішньо будинкових систем, що розташовані в будівлі (зокрема багатоквартирному будинку), приміщенні, споруді і призначені для надання послуги, покладається на власника такої будівлі (співвласників багатоквартирного будинку), приміщення, споруди, якщо зазначений обов`язок не покладено на управителя, виконавця за індивідуальним договором (із здійсненням обслуговування і проведенням поточного ремонту внутрішньо будинкової системи теплопостачання) чи іншу особу відповідно до договору.

Підпунктами 2, 10 пункту 40 Правил користування тепловою енергією затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 03.10.2007 №1198 встановлено, що споживач зобов`язаний: забезпечувати належний стан обслуговування та безпечну експлуатацію власної системи тепло споживання; у міжопалювальний період виконувати обов`язкові обсяги робіт з підготовки до опалювального періоду та оформити акт про готовність об`єкта до опалювального періоду або надати рішення (лист) щодо гарантії забезпечення безпечної експлуатації системи тепло споживання.

Відповідно до п.12 Постанови КМУ від 21 серпня 2019 р. № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» обов`язок щодо забезпечення готовності до надання послуги внутрішньобудинкових систем, що розташовані в будівлі (у тому числі багатоквартирному будинку), приміщенні, споруді і призначені для надання послуги, покладається на власника такої будівлі (співвласників багатоквартирного будинку), приміщення, споруди, якщо зазначений обов`язок не покладено на управителя, виконавця за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем чи іншу особу відповідно до закону або договору.

Стаття 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що послуга з управління багатоквартирним будинком включає, поряд з іншим, обслуговування внутрішньобудинкових систем (в тому числі систем теплопостачання).

Відповідно до п.10 Постанови КМУ №712 від 5 вересня 2018 р. «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» під час надання послуги з управління управитель забезпечує виконання робіт та послуг з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території, що входять до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, з урахуванням обов`язкового переліку робіт та послуг, що затверджується Мінрегіоном.

Під час судового розгляду встановлено, що між ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_2 укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено порядок оформлення претензій споживачів. Зокрема, у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.

У матеріалах справи відсутні докази того, що позивач в опалювальний період 2022 2024 року здійснював виклик представників відповідних служб з метою перевірки якості наданих послуг з управління багатоквартирним будинком, в частині належного обслуговування внутрішньо будинкової мережі теплопостачання.

Відповідно до п. 54 Постанови КМУ від 21 серпня 2019 р. № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» у разі ненадання послуги, надання її не в повному обсязі, несвоєчасно або надання послуги неналежної якості споживач має право викликати виконавця або його представника для проведення перевірки кількості та/або якості наданої послуги. За результатами перевірки якості надання послуги складається акт-претензія. Виконавець протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта-претензії вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених у ньому, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії у формі, яка аналогічна формі подання претензії.

Зважаючи на вказане, у суду відсутні докази, на підставі яких можна зробити висновок про отримання позивачем неякісних послуг з теплопостачання.

Відповідно до ст. 203 ЦКУ правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно зі статтею 205 ЦКУ правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Оспорювані позивачем акти готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період вчинені у письмовій формі, як передбачено Наказом Мінпаливенерго України та Мінжитлокомунгоспу від 10.12.2008 № 620/378.

Разом з цим, згідно з статтею 215 ЦКУ підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Тож правочин який вчинений не у формі, встановленій законом не підлягає визнанню недійсним.

Разом з цим, Верховний Суд у постанові від 26.05.2023 у справі №905/77/21 зазначив, що позовна вимога про визнання виконаного/частково виконаного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту цивільних прав лише в разі, якщо вона поєднується з позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину. Окреме заявлення позовної вимоги про визнання виконаного/ частково виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав позивача.

Якщо позов щодо застосування наслідків недійсності правочину не подано, суд не може застосувати наслідки недійсності оспорюваного правочину з власної ініціативи, оскільки згідно з абзацом 2 частини п`ятої статті 216 Цивільного кодексу України зазначене право є у суду лише щодо нікчемних правочинів (такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 925/1276/19).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 виснувала те, що визнання правочину недійсним не з метою домогтися відновлення власного порушеного права (та/або інтересу) у спосіб реституції, що застосовується між сторонами такого правочину, а з метою створити підстави для подальшого звернення з іншим позовом або предиційну обставину чи доказ для іншого судового провадження суперечать завданням господарського (цивільного) судочинства, наведеним у частині 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Таким чином, визнання незаконними і скасування нарахувань за опалення не є ефективним засобом захисту прав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю заявлених вимог.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 81, 89, 141, 263-265, 268, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КП «Вінницяоблтеплоенерго» та ТОВ «Житлово-експлуатаційне обєднання» про визнання незаконним і скасування нарахувань за опалення - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Комунальне підприємство "Вінницяоблтеплоенерго", , місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Вишнева, 24.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання», , м. Вінниця, вул. Генерала Арабея, 2А.;

Повний текст рішення виготовлено 05.01.2026 року.

Суддя: