Провадження № 2/752/1543/26
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

27 січня 2026 року місто Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Кирильчук І. А.,

при секретарі - Сінчук І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Бессараб Валерії Сергіївни про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику). Сторонам роз`яснено їхні процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

23 грудня 2025 року до суду надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Бессараб В.С. про зупинення провадження у даній справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що представник відповідача звернулась до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України із письмовим зверненням про проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі № 752/24314/25, а тому за її переконанням на підставі п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України провадження у справі може бути зупинене до надання висновку експерта в порядку ст. 106 ЦПК України.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, перевіривши матеріали справи в цілому суд приходить до наступних висновків.

Так, звертаючись до суду із позовом ОСОБА_2 , в особі свого представника, долучили копію звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № ЦВ/25/3250 від 02 липня 2025 року.

При цьому у поданих до суду заявах по суті спору представник відповідача не визнає зазначений звіт, посилаючись на те, що він складений з порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092. Крім того, звіт був проведений зі спливом понад двох місяців після дорожньо-транспортної пригоди, що унеможливлює об`єктивну фіксацію технічного стану транспортного засобу на момент події та свідчить про його недопустимість як доказу у розумінні положень цивільного процесуального законодавства.

З огляду на те, що матеріали справи не містять належних та достовірних доказів розміру матеріальної шкоди, сторона відповідача, керуючись положеннями статті 106 ЦПК України, звернулася до експертної установи з метою отримання експертного висновку, складеного за її замовленням.

Тому, представник відповідача вважає наведені обставини такими, що дають можливість для застосування пункту 5 частини першої статті 252 ЦПК України, а саме: суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, але не виключно, призначення судом експертизи.

Однак, суд не вбачає підстав для зупинення провадження справі з наведених представником відповідача підстав.

Так, правильно вказано, що перелік підстав яких суд має право запинити провадження наведений у частині першій статті 252 ЦПК України, а саме: 1) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі; 2) захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що виключає можливість явки до суду протягом тривалого часу; 3) перебування учасника справи у довгостроковому службовому відрядженні; 4) розшуку відповідача в разі неможливості розгляду справи за його відсутності; 5) призначення судом експертизи; 6) направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому статтею 87 цього Кодексу; 8) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави; 9) прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом; 10) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Суд вважає, що перелік, визначений наведеною нормою Закону, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Аналіз статі 252 ЦПК України свідчить, по-перше, ще вона регламентує право суду зупинити провадження у справі, а не його обов`язок, а по-друге пункт п`ятий частини першої указаної статті встановлює право суду зупинити провадження у справі у випадку призначення експертизи судом.

Таким чином, у разі призначення експертизи в порядку статті 104 ЦПК України суд має право зупинити провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 252 ЦПК України, а не у випадку проведення експертизи на підставі статті 106 ЦПК України, як помилково вважає представник відповідача.

Крім того, звертаючись до суду з указаним клопотанням, представник відповідача на його обґрунтування долучила копію письмового звернення, адресованого директору Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, про проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 23 грудня 2025 року, яке містить відмітку про отримання зазначеного звернення експертною установою у той самий день.

Однак зазначений доказ сам по собі не свідчить про те, що експертиза виконується відповідно до вимог закону, зокрема не підтверджує факт сплати вартості її проведення, надання експерту всіх необхідних матеріалів для виконання експертного дослідження, а також фактичного початку її проведення. За таких обставин відсутні підстави вважати, що експертиза реально виконується, що не дає підстав суду дійти висновку про фактичне виконання експертизи та, відповідно, необхідність зупинення провадження у справі.

Отже, з огляну на встановлені судом обставини, клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Бассараб В.С., задоволенню не підлягає.

Суд також наголошує, що безпідставне зупинення провадження у справі призводить до необґрунтованого збільшення строків її розгляду, що, у свою чергу, порушує право сторін на своєчасний розгляд справи та ухвалення судового рішення за результатами розгляду позовних вимог.

Розумний строк судового розгляду є невід`ємним елементом права на справедливий судовий розгляд, який безпосередньо закріплений в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При тлумаченні поняття «розумні строки» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначив момент початку та закінчення цих строків, а також вивів критерії, які повинні враховуватися при оцінці певного строку як розумного, а саме: складність справи, важливість для заявника питання, що розглядається судом, поведінка заявника, поведінка державних органів.

керуючись статтями 76, 109, 252, 260, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Бессараб Валерії Сергіївни про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Кирильчук