Справа № 577/6859/25
Провадження № 2/577/176/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2026 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі головуючого судді Гетьмана Вадима Володимировича, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Українська залізниця (АТ Укрзалізниця) про стягнення невиплачених при звільненні одноразової матеральної допомоги в розмірі 05 середньомісячних заробітків в сумі 66227,65 грн., додаткової матеріальної допомоги в розмірі 05 середньомісячних заробітків в сумі 66227,65 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення за 2023-2024 роки в сумі 34272 грн., грошової винагороди з нагоди ювілею та (або) досягнення пенсійного віку в сумі 7328,67 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 153819 грн.,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь невиплачені при звільненні одноразову матеріальну допомогу в розмірі 05 середньомісячних заробітків в сумі 66227,65 грн., додаткової матеріальної допомоги в розмірі 05 середньомісячних заробітків в сумі 66227,65 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення за 2023-2024 роки в сумі 34272 грн., грошової винагороди з нагоди ювілею та (або) досягнення пенсійного віку в сумі 7328,67 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 153819 грн. Вимоги обґрунтовує тим, що працювала на посаді оператора з обслуговування та ремонту вагонів 4 розряду виробничого підрозділу «Експлуатаційно-ремонтне вагонне депо Конотоп» філії «УЗ «Вагон-сервіс» АТ «Українська залізниця» 43 р., звідки звільнилася 17.04.2025 р. за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком (на підставі ст.38 КЗпП України). При звільненні їй, безпідставно, не було здійснено всіх належних виплат, зокрема передбачених п.п.3.9, 3.14, 8.13 Колективного договору, ст.117 КЗпП України у зв`язку з чим просить стягнути одноразову матеріальну допомогу в розмірі 05 середньомісячних заробітків в сумі 66227,65 грн., додаткової матеріальної допомоги в розмірі 05 середньомісячних заробітків в сумі 66227,65 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення за 2023-2024 роки в сумі 34272 грн., грошової винагороди з нагоди ювілею та (або) досягнення пенсійного віку в сумі 7328,67 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 153819 грн., що і змусило звернутись з позовом до суду.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18.11.2025 р. відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами.

За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Позивач клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав.

Представник відповідача Мельник К.О. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази суд, приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Згідно зі ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено судом, наказом № 27/ОС від 09.04.2025 р. «Про припинення трудового договору (контракту)» ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком згідно ст.38 КЗпП. Постановлено виплатити одноразову матеріальну допомогу у розмірі п`яти середньомісячних заробітків, додаткову матеріальну допомогу у розмірі п`яти середньомісячних заробітків (посадових окладів), що передбачено колективним договором виробничого підрозділу експлуатаційно-ремонтне вагонне депо Конотоп на 2001-2005 р, пролонгованим на 2006-2025 р.р., 8 п.813 (стаж роботи в галузі складає 43 роки 7 місяців 19 днів) та матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб за 2023 р., 2024 р., що передбачено колективним договором виробничого підрозділу експлуатаційно-ремонтне вагонне депо Конотоп на 2001-2005 р, пролонгованим на 2006-2025 р.р., після отримання окремого рішення керівництва АТ «Урзалізниця (а.с. 10). Наказом №11/в від 01.06.2024 р. «Про нагородження» ОСОБА_1 за багаторічну сумлінну працю на залізничному транспорті, відповідальне відношення до виконання посадових обов`язків, професійну майстерність та наполегливість, проявлений професіоналізм та творчу ініціативу в роботі, з нагоди 60-річчя від дня народження, відповідно до п.3.14 колективного договору наказано виплатити грошову винагороду у розмірі місячного посадового окладу, з яким ОСОБА_1 ознайомлена 09.04.2025 р. (а.с.11). З копії повідомлення про нараховані та виплачені суми працівнику про звільненні від 07.04.2025 р. наданою виробничим підрозділом «Експлуатаційно-ремонтне вагонне депо Конотоп» Філії «УЗ Вагон-сервіс» вбачається, що ОСОБА_1 була нарахована та виплачена заробітна плата в розмірі 26327,19 грн. (а.с. 13).

Відповідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Домашній працівник має право звернутися до суду із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Для звернення роботодавця до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Встановлений частиною третьою цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищого у порядку підлеглості органу.

Строк для звернення до суду за вирішенням трудового спору обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права, норма статті 233 КЗпП України деталізує це правило стосовно випадків звільнення працівника. У такому разі строк обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки: в залежності від того, яка з цих подій відбулася раніше.

Так, судом встановлено, що позивач отримала наказ 09.04.2025 р., в якому містилось повідомлення про суми, нараховані та виплачені їй при звільненні, які не відносяться до заробітної плати.

Ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначає структуру заробітної плати, згідно якої основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (за особливі чи шкідливі умови праці тощо).

З вищевикладеного вбачається, що окрім самого факту виконаної роботи, заробітна плата залежить від обставин виконання цієї роботи: об`єму виконаної роботи (згідно плану чи понад план), періоду виконання (в денний робочий час, в нічні часи, вихідні та святкові дні, терміново), часу виконання роботи (вчасно, згідно графіка, понад графік), умов виконання (шкідливі та особливі умови).

Аналізуючи зміст ч. 2 ст. 233 КЗпП України, можна зробити висновок, що в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору та відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, і не залежить від здійснення роботодавцем нарахування таких виплат.

Однак, оскільки до заробітної плати не відносяться матеріальна допомога, грошова винагорода з нагоди ювілею та грошова винагорода за сумлінну працю на залізничному транспорті, вагомий особистий внесок у його розвиток, а тому, до позовних вимог позивача застосовується строк визначений ст. 233 КЗпП України.

Позивач звернувся з позовом до суду 17.11.2025 р., тобто, з пропуском встановленого ст. 233 КЗпП України строку.

Згідно з ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст. 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (ст. 116), минуло не більше одного року.

Судом встановлено, що позивач пропустила строк на звернення до суду з вказаним позовом, клопотання про його поновлення не заявлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки нею пропущений строк звернення до суду.

Керуючись ст. 4, 13, 76-81, 89, 141 , 258, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Українська залізниця», юридична адреса м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, .

Представник відповідача: Мельник Ксенія Олександрівна, юридична адреса м.Лозова Харківської області.

Суддя Гетьман В. В.