Провадження №2-о/523/50/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2026 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Ячменьової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

УСТАНОВИВ:

19 листопада 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про встановлення факту належності їй свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20 червня 2007 року державним нотаріусом Восьмої державної нотаріальної контори м. Одеси Кулаковою Л.М., реєстр № 2-1668 (спадкова справа № 118/2007р), та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 22 грудня 2005 року державним нотаріусом Восьмої державної нотаріальної контори м. Одеси Кулаковою Л.М., реєстр № 2-2081 (спадкова справа № 972/2001р) на квартиру АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що на час видачі вказаних документів вона була громадянкою рф, у 2010 році вона отримала громадянство України, проте у паспорті та у свідоцтвах містяться розбіжності у написанні її прізвища, так замість « ОСОБА_2 » у них зазначено « ОСОБА_3 ». Вказані розбіжності перешкоджають їй у розпорядженні власністю, зокрема Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради відмовив їй у видачі довідки про зареєстрованих осіб.

21 листопада 2025 року у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд.

17 грудня 2025 року заінтересована особа Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради надала суду письмові пояснення, в яких повідомили, що 17 вересня 2025 року до Департаменту звернулась заявниця з метою отримання довідки про зареєстрованих осіб у квартирі АДРЕСА_1 , та належить їй на підставі вищевказаних свідоцтв. При перевірці правовстановлюючих документів на житло та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Департаментом виявлені розбіжності у написанні прізвища власниці між правовстановлюючими документами на житло та паспортом. Так, правовстановлюючі документи на квартиру видані на ім`я ОСОБА_4 , тоді як у паспорті громадянки України № НОМЕР_1 , виданого 31 серпня 2017 року органом 5116, вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові заявниці - ОСОБА_1 , у зв`язку з чим їй було відмовлено у отриманні довідки про зареєстрованих осіб. Після встановлення судом факту належності заявниці правовстановлюючих документів на квартиру, вона зможе звернутися до Департаменту для отримання адміністративної послуги.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, у матеріалах справи є її заява про розгляд справи у відсутності.

Заінтересована особа - Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради свого представника у судове засідання не забезпечила, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Письмовими матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі. Свідоцтво про народження видане російською мовою, в якому прізвища дитини та батьків зазначено « ОСОБА_3 ».

ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 5/6 частин квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори Кулаковою Ларисою Михайлівною 20 червня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1668 (спадкова справа № 118/2007р.), та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори Кулаковою Ларисою Михайлівною 22 грудня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2081 (спадкова справа № 972/2001 року).

На час видачі свідоцтв про право на спадщину заявниця була громадянкою рф, яка задокументована паспортом № НОМЕР_2 , виданим ФМС 119, та мешкала у АДРЕСА_3 .

Її прізвище у вказаних свідоцтвах про право на спадщину українською мовою зазначене « ОСОБА_3 ».

У подальшому заявниця переїхала в Україну та отримала громадянство України. Відповідно до паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 31 серпня 2017 року органом 5116, прізвище, ім`я та по батькові заявниці - ОСОБА_1 .

Зареєструвала своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , відкрила на своє ім`я особові рахунки та сплачує комунальні платежі за вищевказаним об`єктом нерухомості, уклала декларацію № 0001-Х953-72А0 із сімейним лікарем.

09 лютого 2007 році зареєструвалася у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків.

У посвідці на постійне проживання матері заявниці на території України, виданої 19 вересня 2014 року, її прізвище зазначено « ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, у свідоцтві про смерть, виданому 16 травня 2025 року Доброславським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), прізвище матері зазначено « ОСОБА_3 ».

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 Постанови за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, із наданих доказів судом встановлено, що вказані розбіжності в написанні прізвища заявниці у правовстановлюючих документах виникли під час його перекладу з російської на українську мову, суперечності в документах перешкоджають заявниці розпорядитися належною їй на праві власності часткою квартири.

Виправити технічну описку у правовстановлюючих документах в позасудовому порядку неможливо, у зв`язку з ліквідацією нотаріальної контори.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт належності заявниці правовстановлюючих документів на квартиру.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 76-80, 265, 259, 315, 319, 352, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори Кулаковою Ларисою Михайлівною 20 червня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1668 (спадкова справа № 118/2007р.), та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори Кулаковою Ларисою Михайлівною 22 грудня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2081 (спадкова справа № 972/2001р.).

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду складено 27 січня 2026 року.

Суддя