Справа № 288/1138/25
Провадження № 2/288/99/26
06 січня 2026 року селище Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Зайченко Є. О.,
з участю секретаря судових засідань Корнієнко Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей Кредит» (далі позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Частина третя статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була належним чином повідомлена, відповідно до статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів.
Частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК Українидатою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно зі статтями 274-279 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до пункту 2.1 публічного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у строки та відповідно до умов, що погоджені сторонами у заяві.
Згідно з пунктом 2.2 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти у розмірі, що визначені у заяві, у порядку та строки, передбачені цим договором.
Відповідно до пункту 2.2.3 договору, позичальник зобов`язується до 25 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього договору місяця, здійснювати повернення кредиту відповідно до графіку погашення, визначеного у відповідному додатку до заяви та сплачувати нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом, якщо інший строк повернення кредиту не буде визначено у заяві.
Як вбачається з пункту 2.3. договору, згідно з п. 4.2.2. Публічного договору кредитодавець має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитним кредитом (частиною) та/або процентами, а також в інших випадках передбачених п.3.4. цього Договору, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку.
Відповідно до п.3.5.3.1 Заяви на приєднання до Договору Позичальник
зобов`язаний в строки обумовлені Договором, повернути Кредит, своєчасно
плачувати проценти за користування Кредитом та належним чином виконувати взяті
на себе інші зобов`язання.
Відповідно до п. 2.1 Публічного договору кредитодавець надає позичальнику
кредит у строки та відповідно до умов, що погоджені сторонами у заяві. Згідно із
п.2.2. Публічного договору за користування кредитом позичальник зобовязаний
сплачувати кредитодавцю проценти у розмірі, що визначені у заяві, у порядку та
строки, передбачені цим договором.
Відповідно до п. 2.2.1. Публічного договору нарахування процентів за
користування Кредитом здійснюється за розрахунковий період (календарний місяць): з дати видачі Кредиту по останній календарний день місяця включно, та надалі з 01
числа поточного місяця по останній календарний день поточного місяця включно.
Проценти нараховуються методом факт/365 на фактичну суму заборгованості
Позичальника за Кредитом та за строк користування ним, починаючи з першого дня
видачі Кредиту включно та до Дня повернення Кредиту. При нарахуванні процентів
за користування Кредитом враховується перший і не враховується останній день
користування Кредитом. Нарахування процентів здійснюється Кредитодавцем в
останній день місяця за який нараховуються проценти, що відображено у заяві про
видачу траншу №113126 відповідно.
Згідно з п. 4.2.2. Публічного договору кредитодавець має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитним кредитом (частиною) та/або процентами, а також в інших випадках передбачених п.3.4. цього Договору, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку.
Згідно Порядку погашення кредиту, строк користування кредиту №
кредиту № 2295928 від 03.03.2024 року встановлено до 03.03.2025 року.
Відповідач станом на день подання цього позову не виконав Договір належним
чином та не повернув кредити.
Згідно з пунктом 3.4 публічного договору кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в повному обсязі, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань та/або гарантій за цим договором, що є істотним порушенням умов договору, зокрема, якщо позичальник затримав сплату частину кредиту та/або процентів за користування кредитом щонайменше на один календарний місяць відповідно до умов цього договору.
Відповідно до пункту 3.4.1 договору виконання позичальником вимоги кредитодавця щодо дострокового повернення суми кредиту, належних до сплати процентів та інших платежів відповідно до умов цього договору повинно бути здійснено позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з для одержання повідомлення про таку вимогу. Сторони домовились, що датою одержання позичальником повідомлення від кредитодавця із вимогою дострокового повернення суми кредиту, буде вважатись, зокрема, п`ятий календарний день з дати направлення кредитодавцем позичальнику такого повідомлення засобами поштового зв`язку на адресу місця реєстрації, що зазначена позичальником у заяві. Датою направлення кредитодавцем позичальнику повідомлення з вимогою про дострокове погашення кредиту вважається дата, зазначена оператором поштового зв`язку на квитанції (іншому документі, що надається відділом поштового зв`язку), яка надається кредитодавцю відділенням поштового зв`язку при відправленні зазначеного повідомлення.
Згідно з пунктом 3.4.2 договору, якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов договору, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Згідно з пунктом 4.2.2 договору кредитодавець має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитним кредитом (частиною) та/або процентами, а також в інших випадках передбачених пунктом 3.4 цього договору, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку.
Відповідно до пункту 4.3.1 договору позичальник зобов`язаний в строки обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань на першу вимогу кредитодавця в порядку, передбаченому цим договором, достроково повернути кредит. /а.с.46-57/
В паспорті споживчого кредиту зазначено: інформація та контактні дані кредитодавця; інформація та контактні дані кредитного посередника; інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткова інформація; інші важливі правові аспекти. /а.с.39-43/
Відповідно до Анкети-заяви, підписуючи своїм кваліфікованим електронним підписом цю Анкету-Заяву, Користувач засвідчує, що ознайомлений та згоден із порядком накладання електронних підписів сторонами Договору на цю Анкету- Заяву, а саме: Платіжна установа у Мобільному застосунку формує Анкету-Заяву, яка підписується Користувачем шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису Дія.Підпис у застосунку «Дія». Після підписання Користувачем, Анкета-Заява підписується кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи Платіжної установи. Один примірник Анкети-Заяви, що укладена у вигляді електронного документу, надсилається Користувачу на адресу його електронної пошти, вказаної в Анкеті-Заяві, одразу після її підписання, але до початку надання йому платіжної послуги. Датою та часом укладення Договору є дата та час накладення кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи Платіжної установи на Анкету-Заяву. /а.с.11-18/
Станом на 01.07.2025 року загальний розмір заборгованості Позичальника
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Позивач взяті на себе зобов`язання з надання кредиту за договором виконав у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., як передбачено ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3028.00 гривеньсудових витрат.
Відповідно до ч. 1, п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Крім того, ст. 137 ч. 4 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (висновки постанови Верховного Суду від 22.10.2018 у справі № 826/856/18).
Відсутність у договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Судом встановлено, що представником позивача ТОВ «НоваПей Кредит» - адвокатом Богдановою А.П. під час подання позовної заяви було зазначено: 1.1.надання Замовнику правової консультації з предмету первинного позову: визначення норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини 2 500.00 гривень; 1.2. збір доказів: ознайомлення з матеріалами кредитного договору та збір необхідних документів - 2 500.00 гривень; Підготовка процесуальних документів 2 000.00 гривень. Разом 7000.00 гривень.
Проте, в матеріалах справи відсутнє підтвердження понесення витрат на правову допомогу представником позивача.
Таким чином матеріалами справи не підтверджено, що представником позивача були надані належні та допустимі докази на підтвердження заявленого розміру витрат, пов`язаних з правовою допомогою.
Причини неможливості надання даного договору при зверненні до суду та під час перебування справи в провадженні суду, стороною позивача не повідомлялись.
Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги, який укладений з позивачем, суд позбавлений можливості, в тому числі, пересвідчитись щодо пов`язаності витрат на правничу допомогу з вказаною справою, дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару, тощо.
Суд наголошує, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
З огляду на викладене вище, а також враховуючи той факт, що фактичні витрати позивача на професійну правничу допомогу не підтвердженні належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про відмову в стягненні з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.
За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028.00 гривень.
Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 3028.00 гривень.
На підставі викладено, ст.ст. 526, 527, 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 274, 279, 280, 281 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко