Справа № 173/1697/25
Провадження №2/173/86/2026
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

28 січня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Кожевник О.А., за участю секретаря судового засідання Голованьової К.С., прокурора Скрипника Д.О., слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Швачко Н.О., підозрюваного ОСОБА_1 , захисника Верченко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Швачко Н.О., погоджене прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Скрипником Д.О., в рамках кримінального провадження №0000046 від 18.01.2026 р. про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, який офіційно не працює працевлаштовується до ТОВ ЗІП на посаду апаратника, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121, ч. 4 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Швачко Н.О. звернулась до суду з вказаним клопотанням.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів передбачених ч. 1 ст. 121 КК України та ч. 4 ст. 296 КК України за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та від 3 до 7 років відповідно, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, вільно пересувається територією України у робочі відрядження, утриманців не має.

Вищевказане свідчить про наявність ризиків передбачених п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Копію клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують вручені підозрюваному ОСОБА_1 26 січня 2026 року, про що свідчить розписка останнього.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання і просили його задовольнити з огляду на його обґрунтованість. Звернули увагу суду, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, в силу специфіки своєї роботи часто перебуває у відрядженнях, а тому обмеження його пересування забезпечить належну поведінку підозрюваного. Наявність на догляді пристарілої бабусі не завадило ОСОБА_2 працювати віддалено, оскільки за бабусею здійснювали догляд інші особи.

Підозрюваний ОСОБА_1 заперечував з приводу клопотання слідчого підтримав позицію захисника. На запитання головуючого зазначив, що перебував у відрядженнях в м. Світловодськ та в м. Вишгород, бабуся проживає від нього окремо, на час його відсутності за нею здійснював догляд на платній основі знайомий ОСОБА_3 . На новій роботі буде також заброньований.

Захисник Верченко О.О. заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки ризики зазначені прокурором не доведені доказами. Додала, що обвинувачений має на утриманні бабусю похилого віку, інших осіб які могли б надавати їй допомогу не має. Відповідно до наказу ОСОБА_1 звільнений з роботи та на даний час працевлаштовується за місцем свого проживання, щоб не перебувати у відрядженнях. Заперечує можливість перетину державного кордону підозрюваним.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши додані до клопотання письмові докази, слідчий суддя встановив наступне.

Відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КК України 18 січня 2026 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046.

Постановою прокурора від 26.01.2026 матеріали досудового розслідування за № 0000046 та 0000072 об`єднано в одне провадження.

26 січня 2026 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України за таких обставин.

16.01.2026 року ОСОБА_1 їхав в якості пасажира міжміського автобуса державний номерний знак НОМЕР_1 , сполученням Коростень-Запоріжжя, куди він сів приблизно о 17 год.20 хв. у м. Світловодськ Кіровоградської області. Перебуваючи у вказаному автобусі та слідуючи у ньому до місця свого призначення, а саме до м. Кам`янське, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 близько 19 год. 00 хв. 16.01.2026 р. почав ходити по салону автобуса, виражатися нецензурною лайкою та намагався завести розмову з іншими пасажирами, тим самим створюючи конфліктну обстановку та провокуючи пасажирів на сварку. За вказані дії ОСОБА_1 отримав усне зауваження від ОСОБА_4 , який також перебував у вказаному автобусі в якості пасажира та їхав з м. Коростень до м. Кам`янське. Після вказаного зауваження ОСОБА_1 заспокоївся та сів на своє посадкове місце, однак близько 19 год. 35 хв., коли вказаний автобус рухався в районі населеного пункту с. Бородаївка, Верхньодніпровської ОТГ, Кам`янського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 знову встав зі свого посадкового місця та, керуючись почуттям помсти за отримане від ОСОБА_4 зауваження, прослідував в кінець автобуса, де сидів ОСОБА_4 та намагався спричинити йому декілька ударів кулаками, однак ОСОБА_4 , піднявшись зі свого посадкового місця, схопив ОСОБА_1 за верхні кінцівки та повів його до вхідних дверей автобуса, одночасно прохаючи водія зупинити автобус. В цей час, ОСОБА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків із потерпілим, маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх подальшого настання, правою рукою вихопив з кишені своєї куртки розкладний ніж, який розклав у робоче положення, та переслідуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у безпосередній близькості до ОСОБА_4 , вирвався з руки останнього, який тримав його, та стоячи обличчям до ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, утримуючи у правій руці розкладний ніж, усвідомлюючи свої протиправні дії і бажаючи їх подальшого настання, умисно, цілеспрямовано наніс два удари лезом ножа в область грудної клітини ОСОБА_4 , завдавши останньому тілесних ушкоджень, після чого, під час зупинки автобуса в районі с. Бородаївка, Верхньодніпровської ОТГ, Кам`янського району, Дніпропетровської області, близько 19 год. 40 хв. 16.01.2026 року був висаджений з автобуса, який попрямував далі за маршрутом.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_4 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 93-Е від 23.01.2026, спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення правої половини грудної клітки з раною по передній поверхні грудної клітки праворуч по середньо-ключичній лінії, на рівні 5-го міжребер`я, розміром 3х1,5 см., лінійної форми з загостреними кутами, яка переходить в раньовий канал з напрямку зверху вниз, зліва направо та проникає в плевральну порожнину, з якої по поставленому дренажу отримано 450 мл гемолізірованої крові та 60 мл повітря. Вказане проникаюче поранення правої половини грудної клітки - відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю. ( п.п. 2.1.2 та 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року). Виявлене у нього ушкодження у вигляді проникаючого поранення лівої половини грудної клітки з раною з рівними краями, гострими вуглами, розміром 3х1,5 см. по передній поверхні, на рівні 5-го міжребер`я по середньо-ключичній лінії, яке переходе в раньовий канал з напрямком зверху вниз, справа наліво та проникає в плевральну порожнину, з якої по дренажу отримано 150 мл гемолізованої крові - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю. (п.п. 2.1.2 та 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

Окрім цього, ОСОБА_1 , перебуваючи в салоні міжміського автобуса державний номерний знак НОМЕР_1 , сполученням Коростень-Запоріжжя та слідуючи до місця свого призначення, а саме до м. Кам`янське, Дніпропетровської області, близько 19 год. 00 хв. 16.01.2026 р. почав ходити по салону автобуса, виражатися нецензурною лайкою та намагався завести розмову з іншими пасажирами, тим самим створюючи конфліктну обстановку та провокуючи пасажирів на сварку. За вказані дії ОСОБА_1 отримав усне зауваження від ОСОБА_4 , який також перебував у вказаному автобусі в якості пасажира та їхав з м. Коростень до м. Кам`янське. Після вказаного зауваження ОСОБА_1 заспокоївся та сів на своє посадкове місце, однак близько 19 год. 35 хв., коли вказаний автобус рухався в районі населеного пункту с. Бородаївка, Верхньодніпровської ОТГ, Кам`янського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 знову встав зі свого посадкового місця та,маючи умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, прослідував в кінець автобуса, де сидів ОСОБА_4 та намагався спричинити йому декілька ударів кулаками, однак ОСОБА_4 , піднявшись зі свого посадкового місця, схопив ОСОБА_1 за верхні кінцівки та повів його у напрямку вхідних дверей автобуса, одночасно прохаючи водія зупинити автобус. В цей час, ОСОБА_1 , маючи при собі предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме ніж, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, діючи умисно, цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та те, що він знаходиться у громадському місці, де перебували інші пасажири, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, проявляючи неповагу до існуючих норм поведінки і моральності, вихопив з кишені своєї куртки розкладний ніж, який розклав у робоче положення, та утримуючи його у правій руці, наніс два удари лезом ножа в область грудної клітини ОСОБА_4 , завдавши останньому тяжкі тілесні ушкодження, після чого, під час зупинки автобуса в районі с. Бородаївка Верхньодніпровської ОТГ Кам`янського району Дніпропетровської області, близько 19 год. 40 хв. 16.01.2026 року був висаджений з автобуса, який попрямував далі за маршрутом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи зі змісту ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт відноситься до ізоляційної категорії запобіжних заходів, адже враховуючи його сутність, передбачає для особи, відносно якої обраний, заборону не залишати місце свого проживання протягом певних годин доби або цілодобово, тим самим ізолюючи її від звичайного для неї середовища (яке знаходиться за межами її житла) на певний проміжок часу доби або цілодобово. Отже, з урахування зазначеного, цілком очевидно, що домашній арешт є загальним заходом особистого забезпечення м`якого ізоляційного характеру, що виконується в умовах житла особи.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

За приписами ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором під час досудового розслідування.

Обґрунтованість підозри передбачає наявність фактів чи свідчень, здатних переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Існування обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, підтверджується долученими до клопотання:

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 від 18.01.2026 згідно з яким останній розповів як в пасажирському автобусі сполученням «Коростень-Запоріжжя» незнайомий чоловік у стані алкогольного сп`яніння влаштував сварку під час якої спричинив йому тілесні ушкодження, які він одразу не відчув та не помітив, а згодом був госпіталізований до лікарні;

-протоколом пред`явлення особи для пізнання за фотознімками від 18.01.2026 згідно з яким потерпілий ОСОБА_4 впізнав особу зображену на фото під номером 3 як чоловіка який спричинив йому тілесні ушкодження;

-довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками згідно з якою на ото під номером 3 зображено ОСОБА_1 ;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 18.01.2026 р. відповідно до яких останні пояснили, що 16 січня 2026 року близько 21 год. запросили до себе додому в с. Бородаївка раніше незнайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_7 який ходив вулицями їх села та просився до когось погрітись та переночувати, пояснив, що його висадили з автобуса представники ТЦК та він від них втік. Чоловіка вони нагодували та дозволили йому залишитись в літній кухні, а 18.01.2026 до них приїхали працівники поліції, забрали ОСОБА_7 та пояснили, що він причетний до конфлікту в автобусі;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.01.2026 згідно з яким останній пояснив, що 16.01.2026 він повертався додому з міста Кременчук на автобусі «Коростень-Запоріжжя». На одній із зупинок до автобуса зайшов чоловік від якого було чутно запах алкоголю. Дорогою чоловік почав поводитись неадекватно, чіплятись до пасажирів, провокувати конфлікт. Йому з цього приводу неодноразово робили зауваження, але він не реагував. Потім один пасажир почав його заспокоювати, між ними виник конфлікт, та в с. Бородаївка чоловіка у стані алкогольного сп`яніння примусово висадили з автобуса;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками згідно з яким свідок ОСОБА_8 впізнав особу зображену на фото під номером 3 як чоловіка який перебував в рейсовому автобусі 16.01.2026;

-довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками згідно з якою на фото під номером 3 зображено ОСОБА_4 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками згідно з яким свідок ОСОБА_8 впізнав особу зображену на фото під номером 2 як чоловіка який перебував в рейсовому автобусі 16.01.2026;

-довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками згідно з якою на фото під номером 2 зображено ОСОБА_1 ;

-протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 від 19.01.2026 згідно з яким остання в присутності законного представника пояснила, що 16.01.2026 поверталась з навчання додому на автобусі сполученням «Коростень-Запоріжжя» та під час поїздки один з пасажирів перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння порушував спокій та порядок, чіплявся до пасажирів, кричав та висловлювався нецензурною лайкою. Незнайомий їй хлопець намагався його заспокоїти та посадити на його місце, але той не реагував, тоді чоловіка у стані сп`яніння вирішили висадити з автобуса та на сходах він вчинив бійку з хлопцем, який його намагався заспокоїти, при цьому вона бачила у того чоловіка в руці ніж, про що повідомила водія;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками згідно з яким свідок ОСОБА_9 впізнала особу яка зображена на фото під номером 3 як чоловіка який їхав з нею в автобусі 16.01.2026 та у нього був в руці ніж;

-довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками згідно з якою на фото під номером 3 зображено ОСОБА_1 ;

-висновком судово-медичної експертизи № 93-Е згідно з яким потерпілому ОСОБА_4 , спричинено тілесні ушкодження які відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Враховуючи характер ран на шкірі, характер раневого каналу, ушкодження виникли внаслідок дії плоского колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_1 від 27.01.2026 згідно з яким останні пояснив, що дійсно, 16.01.2026 їхав в автобусі «Коростень-Запоріжжя» до м. Кам`янське, перед поїздкою на автовокзалі вжив алкоголь, в автобусі було тепло і його розморило тому те що відбувалось в більшості не пам`ятає, пам`ятає тільки, що між ним та одним з пасажирів відбулась сварка, його намагались примусово висадити з автобуса, виводили з заламаною назад рукою, він намагався захищатись і з цією метою достав з сумки розкладний ніж та розмахував ним, декілька разів вдарив ножем чоловіка, але крові на його одежі не бачив. Потім його висадили з автобуса на трасі в невідомому місці і він пішов шукати притулку щоб зігрітись.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 1ст. 121 та ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_1 , із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Ризик же, в свою чергу, - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом;

При дослідженні ризику переховування, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, був працевлаштований та працевлаштовується на роботу де отримає бронювання, за місцем проживання характеризується позитивно. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Разом з цим, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що прокурором та слідчим не доведено ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний співпрацює зі слідством, прибуває на виклики до правоохоронних органів, видав добровільно предмети які містять на собі сліди злочину.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що частково існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Наявними матеріалами справи підтверджено, що підозрюваний має постійне місце проживання, звільнений з попереднього місця роботи, працевлаштовується на підприємство та в подальшому буде заброньованим, про що зазначив сам ОСОБА_1 одружений, доглядає за пристарілою бабусею, за якою здійснюють догляд й інші особи на платній основі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також враховуючи такі обставини, що він підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, дані про особу підозрюваного, який на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має задовільну характеристику за місцем проживання, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , частково добровільно відшкодував моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. потерпілому.

Досліджений під час судового засідання та описані цією ухвалою ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід особисте зобов`язання не буде беззаперечно виконано підозрюваною, тому виникає необхідність контролювати його місцезнаходження на період досудового розслідування кримінального провадження.

З урахуванням обставин справи, особи підозрюваного та його характеризуючих даних, слідчий суддя вважає за необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 домашній арешт у певний період часу, що надасть можливість забезпечувати себе.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби в межах строку досудового розслідування, що забезпечить його належну процесуальну поведінку.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_1 , та виконання ним процесуальних обов`язків доцільним є покладення на підозрюваного, таких передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків:

- з`являтись за викликом органу досудового розслідування, прокурора або суду для проведення слідчих дій, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин завчасно повідомити про це посадову особу, або орган, який здійснив виклик;

- не виїжджати за межі м. Кам`янське, Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти про зміну місця проживання.

Керуючись вимогами ст. 176 - 179, 181, 194, 196, 376, КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Швачко Н.О. про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 18.01.2026 р. стосовно ОСОБА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем постійного проживання: АДРЕСА_1 , строком до 26 березня 2026 року, заборонивши йому залишати житло у період часу з 22. 00 до 05.00 наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_1 такі обов`язки:

- з`являтись за викликом органу досудового розслідування, прокурора або суду для проведення слідчих дій, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин завчасно повідомити про це посадову особу, або орган, який здійснив виклик;

- не виїжджати за межі м. Кам`янське, Кам`янського району, Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії обов`язків визначити до 26 березня 2026року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі не виконання покладених на нього обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних та письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_1 негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого ОСОБА_10 , прокурора Жовтоводської окружної прокуратури Скрпника Д.О.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: