Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 січня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - Зарева Н.І., з участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою:

Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС», , адреса: вул. Болсуновська, 8, поверх 9, м. Київ, 01104, до

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про стягнення заборгованості за договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 320910224 від 28.02.2024 у розмірі 28270,40 грн, з яких 4800,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 23270,40 заборгованість за процентами.

Позов мотивовано тим, що 28 лютого 2024 року між ТОВ «Іннова фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № .

Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до Договору позики Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Кредит на суму у розмірі: 4800,00 грн. шляхом перерахунку на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п. 1.3., п. 1.4. та/або п.1.5. цього Договору, його додатків.

Зазначають, що позичальник свої зобов`язання відповідно умов договору Позики не виконав, в той час як Позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачці грошові кошти в розмірі 4800,00 гривень, що підтверджується довідкою про перерахування коштів.

В той же час відповідачка всупереч умовам договору позики та норм статей 525, 526, 530, 536, 610, 612 Цивільного Кодексу України свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила.

Станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість відповідачки перед позивачем складає 28070,40 грн, з яких: 4800,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 23270,40 грн заборгованість за процентами.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків, ТОВ «Іннова фінанс» звернулось до суду за захистом свого порушеного права та просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом № від 28.02.2024.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, у позовній заяві просить суд провести розгляд справи за його відсутності представника позивача та щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилася повторно, Відзив у визначений судом строк не подала, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та постановив заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов такого висновку.

28 лютого 2024 року між ТОВ «Іннова фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № .

Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 4800,00грн, що підтверджується квитанцієюдо платіжної інструкції № 19781-1354-90583551 від 28.02.2024, строком на 360 днів.

Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до Договору позики Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Кредит на суму у розмірі: 4800,00 грн шляхом перерахунку на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п. 1.3., п. 1.4. та/або п.1.5. цього Договору, його додатків.

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції № 19781-1354-90583551, 28.02.2024 через платіжну систему ВПС «Фінансовий світ» було проведене успішне зарахування на карту клієнта № НОМЕР_1 суми коштів у розмірі 4800,00 грн, ІД операції: , призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ "Іннова Фінанс".

Згідно з детальним розрахунком заборгованості за Договором № від 28.02.2024 позичальник ОСОБА_1 станом на 22.02.2025 залишок заборгованості за кредитним договором складає: 28070,40 грн, з яких: за тілом кредиту - 4800,00 грн.; по процентах 23270,40 гривень.

З метою забезпечення умов для належного розгляду справи по суті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.08.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про те чи належить (належала раніше) платіжна картка за номером НОМЕР_1 ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; відомості про повний номер карти НОМЕР_1 , на яку було здійснено зарахування переказу через систему інтернет-еквайрингу EasyPay від 28.02.2024 р. о 15:36:05 год. у розмірі 4800 грн. (призначення платежу: «кредитні кошти від ТОВ "Іннова Фінанс" Поповнення картки НОМЕР_3 »); інформацію про рух коштів (виписку) по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 28.02.2024 р. по 02.03.2024 р. (тобто за місяць, під час якого було укладено договір про надання грошових коштів у позику № від 28.02.2024 р. та отримано кредитні кошти від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС»).

На виконання вищевказаної ухвали 01 жовтня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» надано до суду інформацію, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 в банку було емітовано карту № НОМЕР_4 (розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_5 ) та надано виписку по цьому рахунку, згідно з якою 28.02.2024 на вказаний вище рахунок відповідачки було зараховано грошові кошти у розмірі 48000,00 гривень.

Відповідно до положень статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Законом України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення договорів в мережі, процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до частин 3, 4, 6, 11 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Матеріалами справи підтверджується, що договір № від 28.02.2024 був належним чином укладений та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора - yc0pc67cx. Факт отримання відповідачкою кредитних коштів у розмірі 4800,00 грн підтверджується довідкою сервісу платежів «EasyPay» про успішне проведення платежу та даними щодо перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідачки.

Подані матеріали підтверджують як факт укладення договору, так і факт реального отримання відповідачем грошових коштів, що свідчить про виникнення у нього зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів відповідно до умов договору.

Таким чином, кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у погодженому сторонами розмірі, а відповідач, у свою чергу, доказів належного виконання обов`язку щодо повернення кредитних коштів та сплати нарахованих процентів суду не надав.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов договору. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, але - як зазначає абзац другий цієї ж статті - лише в межах строку кредитування.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/95/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу строку кредитування або після пред`явлення вимоги відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України.

Отже, після настання строку виконання зобов`язання позичальник зобов`язаний повернути кредит та проценти, нараховані в межах строку дії договору.

Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 28.02.2024 станом на 22.02.2025 загальна сума боргу відповідачки перед позивачем становить 28070,40 грн, з яких: 4800,00 грн заборгованість за сумою кредиту; 23270,40 грн заборгованість за процентами. Поданий розрахунок відповідає умовам договору, деталізований щоденно та не спростований відповідачкою.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона доводить обставини, на які посилається, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з статтею 89 ЦПК України суд оцінює всі докази у їх сукупності.

Враховуючи, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість позивачу в добровільному порядку не погасила, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Враховуючи висновок суду про задоволення позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 549, 611, 625, 629, 1049,1048, 1050,1054 ЦК України, ст. ст.4, 13, 19, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» суму заборгованості за Договором про надання грошових коштів у позику № від 28 лютого 2024 у розмірі 28070,40 грн (двадцять вісім тисяч сімдесят грн. 40 коп), з яких:

- 4800,00 грн заборгованість за сумою кредиту;

- 23270,40 грн заборгованість за процентами.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.І. Зарева