справа № 492/201/25
провадження № 2/492/35/26
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

13 січня 2026 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді - Гусєвої Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про визнання зловживання процесуальними правами у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

встановив:

В провадженні Арцизького районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики.

До суду від представника позивача надійшло клопотання про визнання дії відповідача у справі щодо затягування процесу зловживанням процесуальними правами та вжити наслідки, передбачені ЦПК України: залишити пояснення та клопотання представника відповідача від 07 жовтня 2025 року без розгляду або повернути їх стороні відповідача. Клопотання обґрунтоване тим, що пояснення та клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, про витребування доказів, про призначення судової почеркознавчої експертизи подані до суду з порушенням процесуального строку, оскільки відповідачу було достовірно відомо про розгляд справи, однак ним не вжито ніяких заходів для захисту себе від позову та лише після спливу 5 місяців, тобто 14 липня 2025 року, він уклав договір з адвокатом. Посилання представника відповідача у вказаних клопотаннях про те, що відповідач несвоєчасно дізнався про справу, не міг прибути до місця реєстрації проживання та суду, подав заяву про сповіщення його через СМС вже після закриття підготовчого провадження, ухвалу про відкриття провадження йому не вручено, повісток він не отримував, як на поважні причини несвоєчасного подання вказаних клопотань, є неспроможними та така поведінка відповідача має усі ознаки зловживання процесуальними правами, затягуванням розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав клопотання про визнання зловживання процесуальними правами, просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти клопотання про визнання зловживання процесуальними правами, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що у сторони відповідача відсутні ознаки зловживання процесуальними правами.

Розглянувши клопотання про визнання зловживання процесуальними правами, заслухавши обґрунтування представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до положень частини 2 та 3 статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно із частиною 1 статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Верховний Суд, визнаючи певні дії учасників процесу зловживанням процесуальними правами, часто зазначає, що ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на введення суду в оману, затягування розгляду справи, створення перешкод опоненту.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Притягнення особи до відповідальності за процесуальні зловживання повинно ґрунтуватися на доказах її вини. Факти процесуальних зловживань можна віднести до фактів, що доказуються в режимі процесуальних фактів, які включаються у загальний або локальний предмет доказування у справі.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.

Саме вказаний критерій є основним для кваліфікації дій особи як зловживання процесуальними правами.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 17 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та копію ухвали 19 лютого 2025 року було направлено відповідачу рекомендованим листом, однак вказана копія ухвали була повернута до суду з довідкою «Уркпошти» де є позначка «адресат відсутній».

Ухвалою від 22 травня 2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

04 червня 2025 року до суду від ОСОБА_3 , відповідача у справі, надійшла заява про отримання електронних повісток.

14 липня 2025 року між ОСОБА_3 , відповідачем у справі, та адвокатом Кочуровим А.О. укладено договір про надання правничої допомоги.

07 жовтня 2025 року до суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення щодо позову, клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, клопотання про витребування доказів, клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

Станом на 07 жовтня 2025 року розгляд справи по суті не було розпочато.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 статті 129 Конституції України).

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

З урахуванням вищевикладеного, будь яких зловживань процесуальними правами зі сторони відповідача судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття до ОСОБА_3 , відповідача у справі, заходів примусу за зловживання процесуальними правами, оскільки відсутні докази того, що вказані дії відповідача здійснювались з метою затягування процесуальних строків розгляду справи та перешкоджання розгляду позову по суті у розумні терміни.

Керуючись статтями 44, 143, 258-261 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання представника позивача Афанасьєва Анатолія Олександровича про визнання зловживання процесуальними правами відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 15 січня 2026 року.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.