ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3188/26 Справа № 213/659/24 Суддя у 1-й інстанції - Мазуренко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

09 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 40 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Бондар Яни Миколаївни, Остапенко Вікторії Олександрівни, Зубакової Вікторії Петрівни по апеляційним скаргам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Севостьянова Ірина Григорівна, на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2025 року у справі №213/659/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту дійсним,

В С Т А Н О В И В

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2025 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту дійсним залишено без задоволення.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не погодилися із вказаним рішенням суду в частині вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу, у зв`язку з чим подали апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2025 року, автоматизованою системою документообігу Дніпровського апеляційного суду визначено наступний склад колегії суддів для розгляду цивільної справи №213/659/24: суддя-доповідач Бондар Я.М., судді Зубакова В.П., Остапенко В.О.

09.12.2025 року ОСОБА_1 подала заяву про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Бондар Яни Миколаївни, Зубакової Вікторії Петрівни, Остапенко Вікторії Олександрівни

Заява обґрунтована тим, що на думку скаржника, має місце порушення порядку визначення складу колегії суддів для розгляду справи, тому як розподіл проводився в рамках однієї колегії суддів для розгляду справи, хоча в Дніпровському апеляційному суді визначено декілька постійних колегій з розгляду цивільних справ, які перебувають в м. Дніпро. Посилається, що в м. Кривому Розі здійснює розгляд апеляційний скарг суд, який не утворений відповідно Закону. Розподіл цивільних справ на одну колегію в м. Кривий Ріг, при наявності інших колегій Дніпровського апеляційного суду є порушенням автоматичного розподілу справ та нівелює призначення АСДС , забезпечення безстороннього судового розгляду та мінімізації корупції. Позиція суддів Дніпровського апеляційного суду Остапенко В.О., Зубакової В.П., Бондар Я.М. щодо даних порушень призводить до чисельних порушень норм ЦПК України вказаними суддями. Зазначає, що розуміючи очевидне порушення розподілу справи заявника, судді мали заявити собі самовідвід, інакше є обґрунтовані сумніви в неупередженості даних суддів щодо розгляду справи заявника, а також всіх інших справ, розподіл яких проводився та проводиться однією колегією при наявності ще п`яти колегій.

Колегія суддів апеляційного суду, проаналізувавши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Бондар Яни Миколаївни, Зубакової Вікторії Петрівни, Остапенко Вікторії Олександрівни приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 34 ЦПК України перегляд в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції здійснюється колегією суддів суду апеляційної інстанції у складі трьох суддів.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу,а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою суддя-доповідач.

Відповідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 22.12.2025 року визначений склад колегії суддів для розгляду справи № 213/659/24, номер провадження 22-ц/803/12983/25 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2025 року: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бондар Я.М., судді: Зубакова В.П., Остапенко В.О.

Статтями 36-37 ЦПК України визначено перелік підстав, коли суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу).

Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися порушення порядку визначення судді для розгляду справи або процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Зокрема, ст. 6 цього Закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Як зазначено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду (рішення Європейського Суду з прав людини «Білуха проти України»).

Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

За об`єктивним критерієм слід визначити, чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у безсторонності судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Правове регулювання відносин, пов`язаних із функціонуванням автоматизованої системи документообігу суду, здійснюється Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, яке затверджено Наказом Державної судової адміністрації України №529 від 29.11.2024 року, яке затверджено Рішенням Ради суддів України 11.11.2024 року.

Відповідно підпункту 2.3.2. Положення про автоматизовану сиситему документообігу суддів визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом:

автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи;

пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ;

розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді;

визначення складу суду з метою заміни судді (суддів);

повторного автоматизованого розподілу судових справ.

Збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ у випадках, прямо передбачених цим Положенням.

Згідно підпункту 2.3.4 Положення автоматизований розподіл судових справ здійснюється в автоматизованій системі за такими правилами:

із загального списку суддів визначаються судді, які мають повноваження та відповідну спеціалізацію (за наявності) щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу;

для суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, здійснюється розрахунок коефіцієнтів навантаження;

із числа суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу з урахуванням визначених автоматизованою системою коефіцієнтів навантаження здійснюється визначення судді для розгляду конкретної судової справи за принципом випадковості.

Підпунктом 2.3.5 передбачено, що визначення суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, здійснюється згідно з вимогами підпункту 2.3.3 пункту 2.3 цього Положення, Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, а також з урахуванням дотримання правил поєднання судових справ.

Відповідно підпункту 2.3.9 Положення здійснення автоматизованого розподілу судових справ без урахування правил, зазначених у підпункті 2.3.4 пункту 2.3 цього Положення, не допускається.

Згідно підпункту 2.3.15 Положення збори суддів відповідного суду мають право визначати необхідність врахування при розрахунку коефіцієнта навантаження судді на момент автоматизованого розподілу судової справи днів, у які не розподіляються щодо конкретного судді судові справи.

Загальними зборами суддів Дніпровського апеляційного суду 18.07.2019 року (з наступними змінами, з урахуванням норм Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджено Засади використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджено склад постійних колегій суддів цивільних та кримінальної палат, а також спеціалізацію.

Згідно п. 2. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, окрім загальних положень, визначено окремі правила здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Отже, посилання заявника на порушення порядку визначення складу колегії суддів для розгляду справи, що відображено в протоколі автоматизованого розподілу справи між суддями від 22 грудня 2025 року, безпідставне.

Викладені Чепигіною Л.М. в заяві про відвід колегії суддів Дніпровського апеляційного суду у складі: головуючий суддя Бондар Я.М., судді: Зубакова В.П., Остапенко В.О., підстави, колегія суддів вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях та не свідчать про упередженість чи необ?єктивність колегії суддів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід колегії суддів і відсутність правових підстав для її задоволення.

Аналіз матеріалів справи показує, що заява про відвід судді не містить жодної об`єктивної підстави, яка б свідчила про необхідність відведення суддів та не відповідає меті цивільного судочинства, конкретних обставин, які б могли свідчити про упередженість колегії суддів заява не містить.

З огляду на викладене, обґрунтованих доказів на підтвердження заявленого відводу про упередженість суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П., Остапенко В.О., заявником до суду надано не було, а тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Відповідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

На підставі вищевикладеного, суд передає заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Бондар Яни Миколаївни, Зубакової Вікторії Петрівни, Остапенко Вікторії Олександрівни до апарату Дніпровського апеляційного суду для забезпечення виконання вимог ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 381, 382 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Бондар Яни Миколаївни, Остапенко Вікторії Олександрівни, Зубакової Вікторії Петрівни визнати необґрунтованою.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Бондар Яни Миколаївни, Остапенко Вікторії Олександрівни, Зубакової Вікторії Петрівни до апарату Дніпровського апеляційного суду для визначення судді для розгляду цієї заяви у порядку ч. 1 ст. 33, ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Роз`яснити особам, які беруть участь у розгляді справи, що судді, визначеному у порядку ч. 1 ст. 33, ч. 3 ст. 40 ЦПК України, не може бути заявлено відвід.

Ухвала, окремо від судового рішення, оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді