Справа № 509/3781/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Козирський Є.С., розглянувши заяву представника Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса - Склезь Ю.В. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Спеціалізованої Прокуратури в Сфері Оборони Південного Регіону, який діє в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційний відділ м.Одеса до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2019 року прокурор в інтересах держави звернувся з вищевказаним позовом. Предметом позову є об`єкт нерухомого майна, який перебуває на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області (т.1 а.с.1).

Представник позивача КЕВ м.Одеси направив до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони на нерухоме майно відповідачки. До заяви надані докази про сплату судового збору в повному обсягу.

Зазначена справа з 29 липня 2019 року перебувала на розгляді у судді Овідіопольського районного суду Одеської області Кириченко П.Л.

Розпорядженням керівника апарату Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.01.2026 року №91/26 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи 509/3781/19 на підставі листа Вищої ради правосуддя №23614/0/9-25 від 01.12.2025 року, Наказу «про відсторонення від здійснення правосуддя судді Кириченка П.Л.» №08 г-о/с від 01.12.2025 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2026 справу передано на розгляд судді Козирському Є.С.

19 січня 2026 року цивільну справу прийнято до провадження судді Козирського Є.С.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Підстави для забезпечення позову передбачено статтею 151 ЦПК України.

В порядку ст. 152 ЦПК України, способами забезпечення позову є: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів..

Відповідно до ст.. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

На думку суду необхідність застосування заходів забезпечення випливає із фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що їх незастосування призведе до ускладнення ефективного поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Так дійсно, прокурор звернувся до суду з вищевказаним позовом, предметом позову є визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, яке було виданого на ім`я відповідачки ОСОБА_1 , витребування земельної ділянки, з яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Між сторонами виник спір щодо земельної ділянки.

З позову який надійшов до суду вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , є власником спірної земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 02.03.2017 року реєстр №955, який належним чином зареєстрований в компетентних установах.

З урахуванням наявних обставин, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову про накладення арешту на спірне нерухоме майно підлягає задоволенню, оскільки не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, а тому суд вважає, що заява про забезпечення позову в частині накладення арешту є обґрунтованою.

Позивач просить заборонити відповідачці та іншим особам здійснювати будь-які дії, щодо спірної земельної ділянки, з урахуванням предмету позову з яким звернувся позивач, суд приходить до висновку, що заявник не зміг обґрунтувати, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому суд вважає, що в цій частині заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Позивач має постійне місце реєстрації на території Одеського району Одеської області, його матеріальний стан не викликає сумнівів, а тому підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Керуючись ст.ст.149-153,258,260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса» Склезь Ю.В. про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно у вигляді:

Земельної ділянки площею 0.0200 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :02:004:3974, яка належить ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

В іншій частині відмовити.

Копію ухвали направити учасникам цивільного провадження.

Ухвала суду в частині забезпечення позову набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Є.С. Козирський