ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 січня 2026 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 736/1003/24

Головуючий у першій інстанції Пархомчук Т.В.

Апеляційне провадження № 22-з/4823/18/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шитченко Н.В.,

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

скаржник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву представника приватного виконавця ОСОБА_2 адвоката Прокоф`єва Богдана Івановича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність приватного виконавця Приходька Юрія Михайловича.

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася зі скаргою на дії/бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М., в якій просила: визнати протиправними дії та бездіяльність приватного виконавця з приводу стягнення з її пенсійного рахунку НОМЕР_1 в Ощадбанку грошових коштів в розмірі 8 263,38 грн; зобов`язати приватного виконавця негайно повернути на її рахунок в Ощадбанку стягнуті пенсійні кошти.

Мотивуючи заявлені вимоги, зазначала, що 27 червня 2025 року приватний виконавець Приходько Ю.М. в рамках виконавчого провадження стягнув з її пенсійного рахунку 8 263,38 грн, чим порушив приписи ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» від 11 квітня 2023 року, який набрав чинності 06 травня 2023 року, та Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376. Відповідно до наведеного Закону заборонено в період дії воєнного стану в Україні вжиття заходів примусового виконання рішень, зокрема, на території Корюківської міської територіальної громади, яка входить до Переліку територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2025 року скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність приватного виконавця Приходька Ю.М. повернуто заявниці разом з усіма доданими до неї матеріалами. Не погодившись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 21 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2025 року без змін.

24 січня 2026 року через систему «Електронний суд» представник приватного виконавця Приходька Ю.М. адвокат Прокоф`єв Б.І. звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця понесені ним витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн.

Мотивуючи цю заяву, зазначав, що у резолютивній частині постанови апеляційного суду питання про стягнення судових витрат не вирішувалося, оскільки в мотивувальній частині цього судового рішення колегія суддів дійшла висновку про ненадання виконавцем доказів понесених витрат на правничу допомогу у даній справі. Указує, що у наявній у матеріалах справи квитанції від 29 грудня 2025 року про оплату послуг адвоката було допущено звичайну технічну помилку у виді неправильно зазначеного року укладення договору про надання правничої допомоги. Вірним є укладення цього правочину у 2022 році. Інших договорів між приватним виконавцем Приходьком Ю.М. та адвокатом не укладалося, тому до цієї заяви про ухвалення додаткового рішення додано відповідну квитанцію із зазначенням правильних реквізитів договору.

Наголошує на тому, що розмір витрат на надання правничої допомоги узгоджено сторонами в порядку та на умовах, визначених відповідним договором та детальним описом робіт (наданих послуг) від 29 грудня 2025 року. Водночас указаний опис робіт за своїм змістом є, в тому числі, і актом виконаних робіт. Чинним законодавством не заборонено поєднувати в одному документі детальний опис наданих послуг (виконаних робіт), наявність якого вимагають приписи ЦПК України, та акт виконаних робіт, як первинний фінансовий документ, що підтверджує факт наданих послуг. З метою розрахунку остаточного розміру вартості наданих послуг відповідно до п. 3.1. договору у детальному описі робіт (наданих послуг) від 29 грудня 2025 року чітко зазначено, за яким договором надано відповідні послуги, ким та кому вони надані, детальний опис цих робіт та обсяг часу, витраченого на їх надання. Жодного суттєвого значення назва цього документу немає, вирішальну роль має його зміст, в іншому випадку це може розцінюватися як надмірний формалізм.

Заявник звертає увагу суду на те, що, починаючи з грудня 2017 року (набрання чинності новим ЦПК України), він постійно використовує однаковий текст умов договору про надання правничої допомоги, які ним укладаються з клієнтами. Протягом останніх років, підтверджуючи надання послуг, та з метою дотримання вимог процесуального законодавства, адвокатом використовувалася одна і та ж форма детального опису робіт (наданих послуг), на підставі якого Чернігівським апеляційним суд неодноразово стягувались витрати на правничу допомогу на користь сторони, інтереси якої він представляв.

Стверджує, що детальний опис робіт (наданих послуг) від 29 грудня 2025 року, який приєднано до відзиву на апеляційну скаргу, фактично підписано обома сторонами. Однак, ураховуючи простоту підпису приватного виконавця, можна помилково припустити, що цей підпис є складовою підпису адвоката Прокоф`єва Б.І. Водночас у графі підпису навпроти прізвища виконавця фактично наявне відповідне графічне відображення підпису ОСОБА_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, апеляційний суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви адвоката Прокоф`єва Б.І. про ухвалення додаткового рішення у справі належить відмовити, виходячи з наступного.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до приписів ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 141 ЦПК України визначений порядок розподілу витрат між сторонами.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Проаналізувавши наведені норми та дослідивши обставини справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У справі встановлено, що у серпні 2025 року Іваненко В.Г. звернулася зі скаргою на дії/бездіяльність приватного Приходька Ю.М., яку ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2025 року повернуто заявниці.

Не погодившись з указаним судовим рішенням, Іваненко В.Г. звернулася з апеляційною скаргою. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 21 січня 2026 року апеляційну скаргу Іваненко В.Г. залишено без задоволення, а ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2025 року без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник суб`єкта оскарження адвокат Прокоф`єв Б.І. просив апеляційний суд відшкодувати понесені приватним виконавцем витрати на правову допомогу в сумі 5 000 грн.

Колегія суддів вирішила заявлене клопотання та дійшла висновку про відсутність підстав для відшкодування понесених приватним виконавцем Приходьком Ю.М. у суді апеляційної інстанції витрат на правову допомогу у зв`язку з їх недоведеністю. Мотиви, з яких суд дійшов до такого рішення за підсумками заявленого клопотання, наведені на 8-12 сторінках постанови Чернігівського апеляційного суду від 21 січня 2026 року.

Вимоги до змісту постанови суду апеляційної інстанції встановлені ст. 382 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, у тому числі, з резолютивної частини із зазначенням: а) висновку суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги; б) нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; в) розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції; г) строку і порядку набрання постановою законної сили та її оскарження.

Апеляційний суд виходить з того, що хоча у резолютивній частині постанови Чернігівського апеляційного суду від 21 січня 2026 року не відображено вирішення питання за підсумком заявленого суб`єктом оскарження клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у мотивувальній частині судового рішення наведено підстави (з відповідним обґрунтуванням) для відмови у задоволенні цього клопотання.

Тобто, заявлене у відзиві на апеляційну скаргу клопотання приватного виконавця Приходька Ю.М. про відшкодування судових витрат під час апеляційного перегляду справи розглянуто та вирішено по суті. Мотиви, наведені адвокатом Прокоф`євим Б.І. як підстава для ухвалення додаткового рішення у справі, зводяться до переоцінки наявних у справі доказів щодо понесення приватним виконавцем витрат на професійну правничу допомогу, яким надано аналіз апеляційним судом, і є фактично доводами касаційної скарги щодо незгоди з висновком суду за підсумками вирішеного клопотання про їх відшкодування.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що підстави для ухвалення додаткового рішення у цій справі відсутні, отже заяву адвокатат Прокоф`єва Б.І. належить залишити без задоволення.

Керуючись ст. 270, 367, 374, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника приватного виконавця ОСОБА_2 адвоката Прокоф`єва Богдана Івановича про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова