Справа № 521/603/26
Номер провадження № 6/521/90/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.

секретаря судового засідання Коржеван В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (адреса вул. Єжи Гедройця, буд. 6, оф. 521, місто Київ, 03150) стягувач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний виконавець: Парфьонов Георгій Володимирович про заміну стягувача у виконавчому провадженні, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2026 року до суду надійшла заява представника ТОВ ""Факторинг Партнерс" про заміну сторони у виконавчому провадженні. В зазначеній заяві заявник просить суд замінити вибулого Стягувача: ТОВ «Ідея банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (, місце знаходження: вул. Єжи Гедройця, буд. 6, оф. 521, місто Київ, 03150) у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого напису № 9170 про стягнення боргу з боржника яким є ОСОБА_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ІДЕЯ БАНК". Обґрунтовуючи заяву тим, що на виконанні у приватного виконавця Парфьонова Георгія Володимировича перебуває виконавче провадження № 67465468, відкрите на підставі виконавчого напису № 9170 про стягнення боргу з боржника яким є ОСОБА_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ІДЕЯ БАНК". Станом на дату подачі заяви виконавче провадження №67465468 відкрите, що підтверджується інформаційними довідками з сайту «Автоматизованої системи виконавчих проваджень» (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors), що додано до даної Заяви в якості доказів. 11.12.2025 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ІДЕЯ БАНК" та ТОВ «Факторинг Партнерс» (Заявником) було укладено Договір № 11-12/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ІДЕЯ БАНК" відступило ТОВ «Факторинг Партнерс», а ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № R01.00302.006861253. У відповідності до п. 2.2 Договору Факторингу № 11-12/25 від 11.12.2025 року: «Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом та визначені в: 2.2.1. Реєстрі Боржників для друку (Додаток №2), що підписується Сторонами в день укладання цього Договору і передається на підставі Акту приймання-передачі Реєстру Боржників для друку (Додаток № 3-1). Відповідно до п. 5.1 вищезазначеного договору Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора саме в день підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників для друку та Договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених п. 4.1. цього Договору. Сторонами Договору були підписані Акт приймання-передачі Реєстру Боржників для друку та Договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно». Також ТОВ «Факторинг Партнерс» було сплачено суму фінансування, відповідно до п. 4.1. Договору.Враховуючи вищевикладене заявник звернувся з вказаною заявою до суду.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно. Представник заявника подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його особистої участі.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що дану заяву необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Парфьонова Георгія Володимировича перебуває виконавче провадження № 67465468, відкрите на підставі виконавчого напису № 9170 про стягнення боргу з боржника яким є ОСОБА_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ІДЕЯ БАНК". Станом на дату подачі заяви виконавче провадження №67465468 відкрите, що підтверджується інформаційними довідками з сайту «Автоматизованої системи виконавчих проваджень» (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors), що додано до даної Заяви в якості доказів.

11.12.2025 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ІДЕЯ БАНК" та ТОВ «Факторинг Партнерс» (Заявником) було укладено Договір № 11-12/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ІДЕЯ БАНК" відступило ТОВ «Факторинг Партнерс», а ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № R01.00302.006861253.

У відповідності до п. 2.2 Договору Факторингу № 11-12/25 від 11.12.2025 року: «Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом та визначені в: 2.2.1. Реєстрі Боржників для друку (Додаток №2), що підписується Сторонами в день укладання цього Договору і передається на підставі Акту приймання-передачі Реєстру Боржників для друку (Додаток № 3-1);»

Відповідно до п. 5.1 вищезазначеного договору Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора саме в день підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників для друку та Договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених п. 4.1. цього Договору.

Сторонами Договору були підписані Акт приймання-передачі Реєстру Боржників для друку та Договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно». Також ТОВ «Факторинг Партнерс» було сплачено суму фінансування, відповідно до п. 4.1. Договору.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків - є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), при цьому, відступлення прав вимоги - є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину та допускається протягом усього часу існування зобов`язання.

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового Кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ст. 516 ЦК України), водночас, первісний кредитор у зобов?язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги (ст. 519 Цивільного кодексу України).

Статтею 78 Цивільного процесуального кодексу України встановлено правила належності доказів, які визначають об`єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, при цьому, правила належності доказів спрямовані, насамперед, на досягнення процесуальної економії через усунення з судового розгляду доказів, які не мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, що належать до предмета доказування, Суд має відібрати лише ті докази, що містять інформацію щодо предмета доказування, виключивши з процесу доказування докази, що не належать до справи, наявність яких ускладнює процес доказування, встановлення дійсних обставин справи, затягує розгляд справи.

Значення ознаки належності, полягає в тому, що вона дозволяє правильно визначити обсяг доказового матеріалу, відібрати лише ті докази, які дійсно потрібні для встановлення фактичних обставин справи, тобто належність доказів це наявність їхнього значення для цивільної справи.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими в редакції Закону № 2147-VII від 03.10.2017р.: ст. ст. 76 - 81, 89, 228, 229, 235, 243, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують).

Доповнюючи викладене, статтею 204 Цивільного кодексу України визначено «Презумпцію правомірності правочину», а отже, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним, оскільки, презумпція правомірності правочину є важливою гарантією реалізації цивільних прав учасниками цивільних відносин та полягає у припущенні, що особа, вчиняючи правочин, діє правомірно, водночас, своїм підгрунтям - встановлення презумпції правомірності правочину має визначальний принцип приватного права «Дозволено все, що прямо не заборонено законом», а також такі засади цивільного права, як свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність цивільного законодавства, а тому, згідно з цими засадами припускається, що особа може, реалізуючи своє право свободи договору (а точніше право свободи правочину) вчиняти з метою створення, зміни, припинення тощо цивільних прав і обов`язків будь-які правомірні дії, при цьому, не вимагається прямої вказівки на правомірність дій в акті цивільного законодавства: достатньо, що закон не визначає ці дії як заборонені.

Якщо керуватися Європейськими принципами оцінки доказів, то часто в рішеннях Європейського суду з прав людини можна зустріти такий стандарт доказування, як баланс ймовірностей. У справі «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN" від 23.08.2016 р. ЄСПЛ зазначає, що на відміну від кримінального процесу, де основним стандартом оцінки доказів є формулювання «поза розумним сумнівом», у цивільному процесі закон не вимагає цього високого стандарту. Суддя повинен вивішити справу з огляду на баланс ймовірностей. Суддя повинен вирішити, чи з огляду на надані докази, а також правдивість тверджень заявника, ймовірно, що вимога цього заявника є достовірною.

Такий підхід позбавляє оцінку доказів абстракції а її критерії становлять чіткий і злагоджений механізм.

Аналізуючи вищенаведене, на підтвердження вищенаведених фактів - у формі додатку залучені копії належних та допустимих доказів (копії Договорів відступлення права вимоги з додатками), які в повній мірі відповідають нормам чинного законодавства, при цьому, в судовому порядку недійсними не визнані, а так само, не суперечать нормам чинного законодавства України.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним, а тому реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87), водночас, тенденція недопущення надмірного формалізму при вирішенні судом питань, пов?язаних із реалізаціє особою свого права на доступ до правосуддя, прослідковується у правових висновках Верховного Суду. зокрема, у Постановах Верховного Суду від 26 грудня 2019р. у справі: №367/8573/17, від 18 грудня 2018р. у справі: №761/5894/17, від 09 липня 2019р. у справі: №826/6479/18.

Звертаючись до норм ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України, законодавець чітко зазначив про те, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов?язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах, а тому, при наявності доказів (належних та допустимих) правонаступництва, право заміни сторони виконавчого провадження (стягувача) - є беззаперечним.

Окрім наведеного, в Постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018р. (справа: №643/4902/14-ц) наведена аналогічна позиція, з правовим висновком, зокрема, тлумачення ч.1 ст.512 ЦК дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору:

- купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст. 656 ЦК):

- дарування (ч.2 ст. 718 ЦК);

- факторингу (гл73 ЦК).

Згідно із ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов?язанні внаслідок відступлення права вимоги с різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв?язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 т. 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи, водночас, такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

/Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013р. у справі N?6-122цс13/.

Відповідно до частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заміна сторін у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та зміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону №1404-VIII.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону № 1404-VIII, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 Цивільного процесуального кодексу України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Відповідно до статті 88 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон № 3425-XII) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Тобто саме нотаріус при вчиненні виконавчого напису перевіряє належність стягувача й у разі зміни сторони правовідношення саме новий учасник і буде стягувачем у новому виконавчому написі за зверненням нової сторони (нового учасника) правовідносин.

За вимогами статті 91 Закону № 3425-ХII виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років з моменту його вчинення. Поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого напису здійснюється відповідно до Закону № 1404-VII.

Зважаючи на викладене - звернення з заявою про заміну стягувача - це не лише обов`язковість вимог закону, але і гарантія своєчасного, повного, реального виконання виконавчого документа.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувана або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановления щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. В ухвалі суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Керуючись ст. 15, 22, 25 Закону України "Провиконавче провадження",ст. 512 ЦКУкраїни,11, 81, 260-263, 442ЦПК України, СУД

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс"(адреса вул. Єжи Гедройця, буд. 6, оф. 521, місто Київ, 03150) стягувач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний виконавець: Парфьонов Георгій Володимирович про заміну стягувача у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити вибулого Стягувача: ТОВ «Ідея банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (, місце знаходження: вул. Єжи Гедройця, буд. 6, оф. 521, місто Київ, 03150) у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого напису № 9170 про стягнення боргу з боржника яким є ОСОБА_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ІДЕЯ БАНК".

Апеляційна скаргана ухвалусуду першоїінстанції подаєтьсяпротягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо всудовому засіданнібуло оголошенолише вступнута резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ: І.О. Поліщук