Справа № 347/2625/25
Провадження № 2/347/260/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючої судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» подано до суду позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», , та фізичною особою ОСОБА_1 , за допомогою вебсайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Позивача, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1447-5457 .

Кредитний договір укладено у письмовій формі шляхом створення електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію», що відповідає вимогам частини першої статті 13 Закону України «Про споживче кредитування».

Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор A8047 для підписання Кредитного договору № 1447-5457 від 14.09.2024 року та підтвердження ознайомлення з Правилами та супровідними документами.

З огляду на викладене, без отримання SMS-повідомлення для входу до особистого кабінету, без використання одноразового ідентифікатора та без здійснення відповідних дій на вебсайті Кредитодавця Кредитний договір не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані Відповідачу, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19.

Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець зобов`язався надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 10 800,00 грн, строком на 365 днів, із визначеними процентними ставками та комісією за видачу кредиту.

Надалі між сторонами були укладені додаткові угоди: Додаткова угода №1 від 18.09.2024 року на суму 2 300,00 грн; Додаткова угода №2 від 01.10.2024 року на суму 7 100,00 грн; Додаткова угода №3 від 12.01.2025 року на суму 20 000,00 грн; Додаткова угода №4 від 18.02.2025 року на суму 2 200,00 грн.

Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, що підтверджується документами про перерахування кредитних коштів Відповідачу через систему LiqPay АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідач, отримавши кредитні кошти, не скористався правом відмови від договору протягом 14 календарних днів та здійснив часткове погашення заборгованості, чим вчинив конклюдентні дії, що свідчать про визнання боргу та прийняття умов Кредитного договору, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.12.2020 у справі № 127/23910/14-ц.

У подальшому Відповідач порушив умови Кредитного договору та вимоги чинного законодавства, у зв`язку з чим станом на 21.10.2025 року за ним обліковується заборгованість у загальному розмірі 36 050,20 грн, з яких: заборгованість за кредитом 15 939,20 грн; заборгованість за процентами 19 621,00 грн; штрафні санкції 490,00 грн.

Вимога Позивача про усунення порушень умов Кредитного договору залишена Відповідачем без виконання.

З огляду на викладене, Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 1447-5457 від 14.09.2024 року у сумі 36 050,20 грн, а також ухвалити відповідне судове рішення.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у поданій позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, що не перешкоджає розгляду справи судом.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не подавав.

За таких обставин суд дійшов висновку, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у зв`язку з чим, керуючись статтею 280 ЦПК України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи у заочному порядку.

На підставі частини першої статті 281 ЦПК України, ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 07 січня 2026 року було постановлено здійснювати заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, надавши оцінку поданим сторонами доказам відповідно до вимог статей 7681, 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи та наданих Позивачем належних і допустимих письмових доказів, 14 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та фізичною особою ОСОБА_1 , за допомогою вебсайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Позивача, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1447-5457, що підтверджується роздруківкою Кредитного договору та супровідних документів (а.с.17-39).

Як убачається зі змісту Кредитного договору, разом із Правилами відкриття кредитної лінії, Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача і реальної річної процентної ставки (графіком платежів), він складає єдиний договір, який містить усі істотні умови, з якими Позичальник був попередньо ознайомлений, що підтверджується відповідними додатками до позовної заяви (додаток № 3).

Як убачається з матеріалів справи, Кредитний договір укладено у письмовій формі шляхом створення електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та з урахуванням положень Закону України «Про електронну комерцію», що відповідає вимогам частини першої статті 13 Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно зі статтею 639 Цивільного кодексу України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин вважається підписаним сторонами з моменту використання електронного підпису, у тому числі одноразового ідентифікатора.

На виконання зазначених вимог Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор A8047, яким Відповідач підписав Кредитний договір № 1447-5457 від 14.09.2024 року та підтвердив ознайомлення з Правилами і супровідними документами, що підтверджується матеріалами електронного договору (додатки № 2, 3).

Таким чином, як убачається з матеріалів справи, без отримання SMS-повідомлення для входу до особистого кабінету, без використання одноразового ідентифікатора та без вчинення відповідних дій на вебсайті Позивача Кредитний договір не був би укладений, а кредитні кошти не могли бути перераховані Відповідачу, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19.

Відповідно до умов Кредитного договору Позивач зобов`язався надати Відповідачу кредит у розмірі 10 800,00 грн строком на 365 днів, що підтверджується Кредитним договором та Паспортом споживчого кредиту (додатки № 2, 3).

Надалі між сторонами укладено додаткові угоди, а саме: Додаткову угоду № 1 від 18.09.2024 року на суму 2 300,00 грн (додаток № 8); Додаткову угоду № 2 від 01.10.2024 року на суму 7 100,00 грн (додаток № 9); Додаткову угоду № 3 від 12.01.2025 року на суму 20 000,00 грн (додаток № 10); Додаткову угоду № 4 від 18.02.2025 року на суму 2 200,00 грн (додаток № 11).

Як убачається з матеріалів справи, Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, що підтверджується квитанціями та довідками про перерахування кредитних коштів Відповідачу через систему LiqPay АТ КБ «ПриватБанк» (додатки № 47, 12, 13).

Отримавши кредитні кошти, Відповідач не скористався правом відмови від договору протягом 14 календарних днів та здійснив часткове погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості (додаток № 14) і свідчить про вчинення ним дій, які підтверджують прийняття умов Кредитного договору та визнання боргу, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.12.2020 у справі № 127/23910/14-ц.

У подальшому Відповідач порушив умови Кредитного договору та вимоги чинного законодавства, у зв`язку з чим станом на 21.10.2025 року за ним обліковується заборгованість у загальному розмірі 36 050,20 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (додаток № 14), з яких: заборгованість за основним боргом 15 939,20 грн; заборгованість за нарахованими процентами 19 621,00 грн; штрафні санкції 490,00 грн.

Вимога Позивача про усунення порушень умов Кредитного договору залишена Відповідачем без виконання, що підтверджується копією вимоги та доказами її направлення (додатки № 15, 16).

За наведених обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, оформлена в електронній формі.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» кредитний договір укладається у письмовій формі, у тому числі у вигляді електронного документа, створеного з дотриманням вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» з урахуванням положень Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин має бути підписаний сторонами, а моментом його підписання, зокрема, є використання електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було надано одноразовий ідентифікатор для підписання електронного кредитного договору, а також забезпечено можливість попереднього ознайомлення та підтверджено факт згоди з Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту та іншими супровідними документами, що у своїй сукупності свідчить про належне укладення між сторонами кредитного договору в електронній формі відповідно до вимог чинного законодавства.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 1447-5457 від 14 вересня 2024 року, за умовами якого Позивач надав Відповідачу грошові кошти у вигляді кредиту, а Відповідач зобов`язався своєчасно повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування ним у порядку і строки, визначені умовами договору, що Відповідачем не спростовано.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно зі статтею 530 ЦК України зобов`язання, строк виконання якого визначений договором, підлягає виконанню у встановлений строк. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав його у визначений строк.

Разом із тим, наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що Відповідач порушив умови Кредитного договору, у зв`язку з чим не повернув отримані кредитні кошти та не виконав у повному обсязі грошові зобов`язання за договором навіть після спливу встановленого строку кредитування.

Відповідно до статей 1049, 1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк і в порядку, визначені договором. У разі прострочення виконання грошового зобов`язання боржник не звільняється від відповідальності за його невиконання, що узгоджується з положеннями статті 625 ЦК України.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на отримання процентів за користування кредитом у розмірі та порядку, визначених умовами договору.

Як встановлено судом та підтверджується розрахунком заборгованості, станом на 21.10.2025 року за ОСОБА_1 обліковується заборгованість за Кредитним договором № 1447-5457 від 14.09.2024 року у загальному розмірі 36 050,20 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, з яких: заборгованість за основним боргом 15 939,20 грн; заборгованість за нарахованими процентами 19 621,00 грн; штрафні санкції 490,00 грн.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку про обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог і вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість у розмірі 36 050,20 грн за Кредитним договором № 1447-5457 від 14.09.2024 року.

Крім того, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з Відповідача підлягають стягненню на користь Позивача судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжним документом, долученим до матеріалів справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 530, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 263265, 280282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: с. Лючки, Косівський район, Івано-Франківська область, 78612, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ідентифікаційний код юридичної особи 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, м. Київ, 01133) загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1447-5457 від 14.09.2024 року у розмірі 36 050,20 грн (тридцять шість тисяч п`ятдесят гривень 20 копійок), а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк