Справа № 462/9824/25
провадження 2/462/133/26
У Х В А Л А

12 січня 2026 року, суддя Залізничного районного суду м. Львова Ліуш А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 до Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту природніх ресурсів та будівництва, Залізничної районної адміністрації, Львівського комунального підприємства Левандівка про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

до Залізничного районного суду надійшла зазначена позовна заява про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до переконання, що позов слід залишити без руху з огляду на наступне.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15 грудня 2025 року, заяву залишено без руху, надано заявнику строк п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали, для виправлення недоліків заяви.

22 грудня 2025 року, до суду надійшла заява про усунення недоліків, згідно якої усунуто всі недоліки крім надання у встановленому законом порядку перекладу документів, що надані іноземною мовою. Представницею позивачки зазначено, що недолік не може бути усунений, оскільки позивачем не надавались докази на іноземній мові, що підтверджується додатками до позовної заяви, а згідно тексту ухвали суду не можливо встановити на який саме документ посилається суд.

Так, суд вважає за необхідне окремо наголосити, що обов`язок щодо належного оформлення та подання доказів покладається саме на позивачку та її представницю, які як ініціатори судового провадження повинні чітко усвідомлювати зміст і форму кожного документа, долученого до позовної заяви.

Суд зазначає, що до позовної заяви долучено рукописний текст від 12 серпня 2025 року, що написаний іноземною (російською) мовою, а відтак, суд позбавлений можливості встановити що це за документ. Водночас, переклад цього документа державною мовою, до матеріалів справи не долучено. За таких обставин твердження про відсутність у справі документів іноземною мовою є необґрунтованими, а невиконання вимоги суду щодо подання належного перекладу свідчить про неповне усунення недоліків позовної заяви.

Відтак, суд вважає за необхідне повторно зазначити учасникам справи, що відповідно до ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

У відповідності до положень статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (частина перша, друга вказаної статті Закону).

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України "Про нотаріат". Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2019 у справі № 910/4473/17.

Переклад робиться з усього тексту документа, в тому числі з печатки і штампу. Найчастіше переклад виконується на окремому аркуші чи аркушах. Він прикріплюється до оригіналу документа, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса та його печаткою.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 ЦПК України строк усунення недоліків позовної заяви не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд зауважує, що ефективний засіб правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод пов`язаний, зокрема, з обов`язком суду та учасників справи вживати заходи для прискорення судової процедури (рішення від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії").

Відтак, суд вважає за можливе продовжити позивачу процесуальний строк для усунення недоліків заяви на 3 дні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 126, 127, 192, 197, 198, 258-260, 261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

продовжити позивачу строк 3 /три/ дні з дня отримання копії даної ухвали, для виправлення недоліків позовної заяви, а саме:

-надати завірений у встановленому порядку переклад документів, що надані іноземною мовою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: А.І. Ліуш