ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/2093/25 Номер провадження 22-ц/814/932/26Головуючий у 1-й інстанції Морозов В. Ю. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Обідіної О.І., Чумак О.В. при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу в за апеляційною скаргою представника Павленка Дмитра Олександровича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" на рішення Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 02 жовтня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду із згаданим позовом до відповідача в якому прохає суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 03.08.2024-100001346 від 03.08.2024 у розмірі 37200 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 03.08.2024 р. укладено Кредитний договір (оферти) № 03.08.2024-100001346.

Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 12000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 03.08.2024, строком на 140 днів.. Дата повернення (виплати) кредиту - 20.12.2024; 5. Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі "черговий період"). 6. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 7. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: (14672.86 / 12000)/140 ? 100%. 8. Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку. 9. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність плата за надання Кредиту) 20% від суми Кредиту та дорівнює 2400 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту.

Рішення Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 02 жовтня 2025 року у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодився Павленко Дмитро Олександровича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та подав апеляційну скаргу, в якій прохає рішення Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 02.10.2025 р. по справі №534/2093/25 у частині відмови у стягненні заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією по кредитному договору №03.08.2024-100001346 у загальному розмірі 37 200 грн скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у цій частині.

Зокрема вказує, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено Кредитний договір шляхом: 1) отримання/ознайомлення відповідача з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) від 03.08.2024 р.; 2) подання відповідачем Заявки № 03.08.2024-100001346 від 03.08.2024 р.; 3) надсилання відповідачем Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №03.08.2024-100001346 (кредитної лінії) від 03.08.2024 р. Таким чином, було укладено Кредитний договір №03.08.2024-100001346 від 03.08.2024 р. у електронній формі, яка законодавчо прирівнюється до письмової.

Крім того, зазначає, що обрахування загальних витрат за споживчим кредитом (п. 12 Заявки кредитного договору №03.08.2024-100001346) базуються на припущені, що позичальник буде виконувати свої зобов`язання належним чином, а саме згідно з Графіком платежів. У випадку належного виконання зобов`язання проценти наступного чергового періоду були б обраховані, враховуючи зменшену базу розрахунку.

Акцентує увагу, що своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати.

Відзив на адресу Полтавського апеляційного суду не надходив.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 03.08.2024 р. укладено Кредитний договір (оферти) № 03.08.2024-100001346. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 12000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 03.08.2024. Строк, на який надається Кредит - 140 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 20.12.2024; Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі "черговий період"). Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність плата за надання Кредиту) 20% від суми Кредиту та дорівнює 2400 грн. 00 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, тощо, вказаний розрахунок заборгованості містить лише суму заборгованості та не містить відомостей щодо розрахунку заборгованості за період часу укладення кредитного договору.

Проте повністю з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення, невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №14-318цс18, постанові Верховного Суду від 26.05.2021 у справі №755/15853/15-ц зроблені висновки, що звернення банку про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом (заявою) вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб відбувається з урахуванням приписів статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», який застосовується до відносин споживчого кредиту у частині, що не суперечить Закону Україну «Про споживче кредитування».

Із матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 03.08.2024 р. укладено Кредитний договір (оферти) № 03.08.2024-100001346.

Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 12000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 03.08.2024, строком на 140 днів. Дата повернення (виплати) кредиту - 20.12.2024; Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі "черговий період"). Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність плата за надання Кредиту) 20% від суми Кредиту та дорівнює 2400 грн. 00 коп.

Згідно довідки розрахунку про стан заборгованості, заборгованість по кредитному договору складає 37200 грн (12000 грн основний борг, 16800 грн проценти, 2400 комісія за надання, 6000 неустойка).

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, що стало підставою підписання такого договору сторонами. Позивачем було перераховано відповідачу кошти у сумі 12000 грн., що підтверджується документально. За користування вказаними коштами кредитором було нараховано проценти у межах строку кредитування та в розмірі передбаченому договором.

Разом із тим, колегія суддів, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи, доходить висновку, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, що підтверджується документально. Виходячи з умов договору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №03.08.2024-100001346 від 03.08.2024 року в сумі 31200 грн (12000 грн основний борг, 16800 грн проценти, 2400 комісія за надання кредиту).

Проте колегія не вбачає підстав для задоволення в частині стягнення неустойки за кредитним договором виходячи з наступного.

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Подібний правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), постанові КЦС ВС від 21.01.2025 № 751/3052/23 (61-17991св23).

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що не підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості у вигляді неустойки за кредитним договором №03.08.2024-100001346 від 03.08.2024 року в розмірі 6000 грн, оскільки перехідними положеннями ЦКУ визначено, що у період воєнного стану позичальник звільняється від сплати визначеної ст.625 ЦК України від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасуванню рішення Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 02 жовтня 2025 року, яким позов задовольнити частково в частині стягнення заборгованості за основним боргом, процентами, комісією за надання кредиту, в частині стягнення неустойки слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).

При подачі позову позивачем було сплачено 2422,40 грн. судового збору, при подачі апеляційної скарги було сплачено судовий збір у розмірі 3633,60 грн, позов задоволено на 83,87 % , тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в загальній сумі 5079,50грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд-,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Павленка Дмитра Олександровича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" - задовольнити частково.

Рішення Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 02 жовтня 2025 року - скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №03.08.2024-100001346 від 03.08.2024 року в сумі 31200 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати на сплату судового збору по справі в загальній сумі 5079,17 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 06.01.2026 року

Головуючий суддя : _______________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ____________________ О.І. Обідіна ___________________ О.В. Чумак