ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1628/26 Справа № 2-3549/11 Суддя у 1-й інстанції - РУДЕНКО В. В. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Халаджи О. В.

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,

секретар Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 14 жовтня 2025 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Акціонерне товариство «Райффазейн Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (суддя першої інстанції Руденко В.В.),

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра із заявою заінтересовані особи Акціонерне товариство «Райффазейн Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 14 жовтня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_1 , через свого представника Іванову О.М., подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, а також належним чином не досліджено обставини справи.

Скарга мотивована тим, що провадження по розгляду заяви представника відповідача/боржника ОСОБА_1 судом не відкривалось, ухвала про відкриття провадження не виносилась, судове засідання не призначалось, судові повідомлення-виклики стягувачу, боржнику та іншим заінтересованим особам не надсилались, думка сторін щодо підтвердження/спростування обставин, викладених в заяві, не з`ясовувалась.

12 листопада 2018 року факт укладення Договору про позасудове врегулювання спору підтверджено відповідною заявою ОСОБА_1 на адресу ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп», посвідченою приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Заверухою Н.І., реєстровий № 1239.

Відділом державної виконавчої служби продовжують стягуватись з боржника ОСОБА_1 кошти на користь відповідача/стягувача ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», який втратив право на отримання коштів з 31.08.2018 року і які вже отримані в повному обсязі 17.10.2018 року новим кредитором ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп».

Відділ ДВС, який зазначено як заінтересовану особу, і який отримав заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, будь-яких заперечень щодо порушеного питання в суд не надсилав.

ОСОБА_2 просила ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 14 жовтня 2025 року скасувати та задовольнити заяву у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Адвокат Іванова О.М. у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час, дату, та місце розгляду справи були повідомленні належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1). неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;2). недоведеність обставин, що мають значення для справи;3). порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950.

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28.03.2012 року у справі № 2-3549/11 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по Кредитному договору №220324151 від 31.10.2007 року в розмірі 309829,39 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 311 649 гривень 39 копійок.

За даними та документами, що містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень слідує наступне.

29.04.2016 року ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» подав до Бабушкінського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заяву про примусове виконання виконавчого листа № 2-3549/11.

04.05.2016 року головним державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 51027116 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-3549/11, виданого 31.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в загальній сумі 311 649,39 грн.

12.05.2016 року головним державним виконавцем Пасовою О.О. було винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

26.09.2016 року було винесено Постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні СПД ФОП ОСОБА_3 , якому було надано Акт опису та арешту майна належного боржнику ОСОБА_1 , а саме - квартири АДРЕСА_1 .

03.03.2017 року було винесено Постанову про зупинення вчинення виконавчих дій по ВП №51027116, яка була в числі інших адресатів направлена ДФ ДП «СЕТАМ».

02.01.2024 року державним виконавцем Данченком О.М. було винесено Постанови про поновлення вчинення виконавчих дій по ВП № 51027116, а також стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій, про арешт коштів боржника, про розшук майна боржника.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчої проваджень сума боргу перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за рішенням суду від 28.03.2012 року не погашена і його примусове виконання державним виконавцем у виконавчому провадженні №51027116 до дійсного часу триває.

У той же час, 31 жовтня 2007 року між ВАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ОСОБА_1 в забезпечення виконання грошових зобов`язань по Кредитному договору №220324151 від 31.10.2007 року було укладено Договір іпотеки №220324151/265 від 31 жовтня 2007 року, згідно якого в іпотеку була передана належна ОСОБА_1 квартира АДРЕСА_1 (предмет іпотеки).

31 серпня 2018 року між Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» було укладено Договір відступлення права вимоги з Публічним акціонерним товариством «ОКСІ БАНК», в тому числі по Кредитному договору №220324151 від 31.10.2007 року, укладеному між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є первісний кредитор) та ОСОБА_1 .

Одночасно було укладено Договір про відступлення прав за договором іпотеки 220324151/265, посвідчений 31.08.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В., реєстровий № 880, згідно якого новим іпотекодержателем стало Публічне акціонерне товариство «ОКСІ БАНК»

31 серпня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «ОКСІ БАНК» Товариством з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було укладено Договір відступлення права вимоги, в тому числі по Кредитному договору №220324151 від 31.10.2007 року, укладеному між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є первісний кредитор) та ОСОБА_1 .

Одночасно було укладено Договір про відступлення прав за договором іпотеки 220324151/265, посвідчений 31.08.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В., реєстровий № 887, згідно якого новим іпотекодержателем стало ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

17 жовтня 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» згідно вимог статей 12,33 Закону України «Про іпотеку» звернула стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 шляхом реєстрації за ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» права власності на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки р№6718, виданого 31.10.2007, видавник Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В., вимога/іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості, серія та номер 0904/3, 0904/6, виданий 04.09.2018, видавник ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», договір про відступлення прав за договором іпотеки, серія та номер р№887, виданий 31.08.2018, видавник Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антонюк І.В.

12 листопада 2018 року між ТОВ ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» ТА ОСОБА_1 було укладено Договір про позасудове врегулювання спору, згідно якого сторони підтверджують факт та законність набуття права власності у позасудовому порядку Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофвнансгруп» у відповідності до Договору іпотеки, на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 - далі квартира, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором згідно Закону «Про іпотеку», та відсутність будь-яких претензій майнового характеру Сторін один до одного.

Одночасно 12 листопада 2018 року факт укладення Договору про позасудове врегулювання спору підтверджено відповідною заявою ОСОБА_1 на адресу ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп», посвідченою приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Заверухою Н.І., реєстровий № 1239

Але, Відділ державної виконавчої служби не був повідомлений ані ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відступлення прав вимоги до ОСОБА_1 за виконавчим листом № 2-3549/11, виданим Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська іншій фінансовій установі, ані ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача та погашення боржником ОСОБА_1 суми боргу шляхом укладення Договору про позасудове врегулювання спору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу по Кредитному договору № 22-324151 від 31.10.2007 року.

Внаслідок цього 02.01.2024 року державним виконавцем Данченко О.М. було винесено Постанови про поновлення вчинення виконавчих дій по ВП № 51027116, а також стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій, про арешт коштів боржника, про розшук майна боржника.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення судом не вирішувалось. Крім того, у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду щодо боржника ОСОБА_1 містяться постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій, які не виконані боржником.

Апеляційний суд не може погодитись з даним висновком у повному обсязі.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950.

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон про виконавче провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 2 цього Закону засадами виконавчого провадження є верховенство права; обов`язковість виконання рішень; законність; диспозитивність; справедливість; неупередженість та об`єктивність; гласність та відкритість виконавчого провадження; розумність строків виконавчого провадження; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Наведене означає, що виконання судового рішення у цивільній справі має здійснюватись з дотриманням загальних засад цивільного права та цивільного судочинства, серед яких добросовісність, верховенство права та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд, відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Згідно з ч. 3 п. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Так, знайшли підтвердження доводи апеляційної скарги, стосовно неналежного повідомлення апелянта про час та місце розгляду справи.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Складовою частиною визначеного статтею 6 Конвенції права на справедливий суд є принцип рівності сторін, який передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема, принципів рівності та змагальності сторін.

У рішенні від 08 квітня 2010 року у справі «Гурепка проти України (№ 2)» (заява № 38789/04) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

У рішенні від 13 грудня 2011 року у справі «Трудов проти Росії» (заява № 43330/09) ЄСПЛ зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У частині восьмій статті 128 ЦПК України зазначено, що днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З матеріалів справи вбачається, що 14 липня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.07.2025 року, справу було передано судді Руденко В.В.

Апеляційний суд наголошує на тому, що в матеріалах справи, відсутні докази належного повідомлення апелянта, оскільки жодної повістки судом а ні апелянту, а ні його представнику не було направлено до електронного кабінету адвоката.

Колегія суддів наголошує на тому, що матеріали цивільної справи не містять доказів належного повідомлення апелянта про розгляд даної справи, відсутні докази направлення судових повісток, тобто місцевим судом не було виконано вимог ч. 3 ст. 432 ЦПК України про повідомлення про розгляд справи, який би не перешкоджав розгляду заяви у разі належного повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази за принципами ст. 89 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 379 381-382 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 14 жовтня 2025 року, скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

О.В. Агєєв

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 29 січня 2026 року.

Головуючий-суддя О.В. Халаджи