Провадження № 2/554/95/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Теницької М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», третя особа: приватний нотаріусКиївського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таки що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16 жовтня 2024 року звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таки що не підлягає виконанню.

Позов обгрунтований тим, що на початку лютого 2023 року позивач отримала копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Я.В. про відкриття виконавчого провадження № 68690158, винесену на примусове виконання виконавчого напису № 21226 від 21.01.2022 року, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Золотих О.О.

Із вказаним виконавчим написом позивач категорично не згодна, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Так, нотаріус при вчинені виконавчого напису мав перевірити безспірність заборгованості та той факт, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, має бути оригінал договору та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Позивач зазначає, що ніяких боргових зобов`язань перед відповідачем не має. Письмових повідомлень, які б передували виникненню вчиненню виконавчого напису позивач не отримувала, що суперечить правилам його вчинення.

Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено незаконно, а тому він підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 18.10.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін за наявними матеріалами.

Відповідачу рекомендованим листом були направлені копії матеріалів справи та ухвали про відкриття провадження, але відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Від інших учасників справи пояснення по справі на адресу суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справі доказам суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, щона початку лютого 2023 року позивач отримала копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Я.В. про відкриття виконавчого провадження № 68690158, винесену на примусове виконання виконавчого напису № 21226 від 21.01.2022 року, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Золотих О.О.

Із змісту даної постанови вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем 21.01.2022 року вчинено виконавчий напис № 21226 , яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість у розмірі 99787,83 грн.

Зі змісту виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 06.12.2020 року по 03.12.2021 року. Строк платежу за договором № 189655-КС-001 від 06.12.2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Сума заборгованості становить 99147,83 грн., що складається із: прострочена заборгованість за сумою кредиту- 40900 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 58247,83 грн.

Про існування вказаного виконавчого напису позивачу відомо не було.

Позивач вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Так, нотаріус при вчинені виконавчого напису мав перевірити безспірність заборгованості та той факт, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, має бути оригінал договору та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Із вказаною заборгованістю позивач не згодна. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис.

Зазначає, що ніяких повідомлень від товариства він також не отримував. Із наявною заборгованістю позивач категорично не згоден.

Згідно з ч.1 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» відповідно до статті 46 Закону нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця.

Відповідно до ч.2 даного Порядку неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172

Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 .

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Враховуючи вказане, для одержання виконавчого напису має бути додано оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. В обгрунтування даної постанови суд зазначив, що « оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису виключно на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору.

Однак, не зважаючи на те, що судовим рішенням були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем було вчинено виконавчий напис № 21226 від 21.01.2022 року, який не посвідчений нотаріально.

Крім того, при вчиненні виконавчого напису, нотаріусом не було перевірено факт безспірності заборгованості, яку стягують із позивача.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження").

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі N 137/1666/16-ц (провадження N 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі N 916/3006/17 (провадження N 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав.

На вчинення виконавчого напису №21226 було надано кредитний договір за яким рахується заборгованість в сумі 99147,83 грн.

Із вказаною сумою заборгованості позивач не погоджується.

Позивач не погоджується з вищевказаною сумою заборгованості, оскільки жодного разу не отримувала листів чи повідомлень а ні від приватного нотаріуса, а ні від фінансової компанії чи банку , які б повідомляли про існування даної заборгованості в такому розмірі та взагалі зазначає, що ніяких правовідносин із відповідачем не мала і не має.

Відповідачем для вчинення виконавчого напису нотаріусу не було надано документів на підтвердження безспірності заборгованості, що в свою чергу свідчить про те, що виконавчий напис вчинений з порушенням закону.

Відповідно до підпункту 2.3. пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Тобто, боржник повинен бути повідомлений не менш ніж за тридцять днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань.

Позивач зазначає, що такі повідомлення на свою адресу до неї не надходили.

Оскільки позивачна адресу жодних письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором до цього часу не отримувала , вказане свідчить про порушення її прав на надання своїх заперечень щодо укладення кредитного договору як такого та наявності боргу.

Вказані обставини виключали можливість приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича об`єктивно перевірити безспірність заборгованості по кредитному договору при вчинення нотаріальної дії по посвідченню виконавчого напису.

Заборгованість в сумі 99147,83 грн. є спірною заборгованістю, і нотаріус всупереч вимогам ст.88 Закону не перевірив безспірність даної заборгованості хоча повинен був це зробити, шляхом витребування відповідних документів на її підтвердження від стягувача згідно підпункту 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку.

Беручи до уваги, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем було вчинено оскаржуваний виконавчий напис з порушенням вимог законодавства щодо змісту виконавчого напису, переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, встановлення безспірності заборгованості, що в свою чергу призвело до порушення прав позивача , позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис №21226, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем за яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість у розмірі 99787,83 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до Закону України « Про судовий збір» за вимогу немайнового характеру фізичною особою або фізичною особою підприємцем сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу 1 відсоток ціни позову, але не менше 1211,20 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, то у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1211,20 грн. за подачу позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13,81,141, 263-265, 280-289, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», третя особа: приватний нотаріусКиївського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таки що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 21226 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість у розмірі 99787,83 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « БІЗНЕС ПОЗИКА» на користь ОСОБА_1 збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , адреса- АДРЕСА_1 ,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», код ЄДРПОУ- 41084239, адреса- м. Київ,в ул. Генерала Алмазова, 13, офіс 524,

третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, адреса- АДРЕСА_2 .

Суддя М.О.Материнко