Провадження № 2/582/388/25
Справа № 585/4459/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2026 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Яковенко Н.М.,

за участю секретаря Ярмоленко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Недригайлів за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Пушок С.В. звернувся до суду із цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА УНІВЕРСАЛ БАНК (Код , місцезнаходження 04082, м. Київ, вул. Оленівська, будинок 23) заборгованість за Договором про надання банківських послуг Monobank від 16.12.2021 у розмірі 74699,29 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що АТ «Універсал Банк» запустив новий проєкт монобанк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки монобанк. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту монобанк є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank (далі - Умови) опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terrns. Витяг з Умов та паспорт споживчого кредиту Чорної картки Monobank додаються до позову. 16.12.2021 відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг. В Анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 16.12.2021 позичальник просить відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму вказану в додатку. АТ «Універсал Банк» взяті на себе зобов`язання за договором виконав, надав у розпорядження відповідача кредитні кошти на умовах, передбачених договором та у межах кредитного ліміту. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 400 000 грн, у вигляді встановленого ліміту на поточний рахунок. У відповідача прострочене зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відповідачу направлено «пуш» повідомлення про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму боргу. Відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим станом на 05.10.2025 у нього виникла заборгованість у розмірі 74699,29 грн., що складається із загального залишку боргу за кредитом. На підставі вищевикладеного позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач направив до суду відзив, у якому просив зменшити або списати пеню та штрафи, залишивши тільки тіло кредиту 40 000 грн та мінімальні нарахування відсотків з урахуванням його реальних фінансових можливостей, дозволити регулярне погашення боргу у розмір 1000-1500 грн на місяць, що буде відповідати його платіжним можливостям.

Ухвалою суду від 23 грудня 2025 року у цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача у судове засідання не прибув, у позові просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, у відзиві просив розгляд справи провести без його участі з причини перебування за кордоном.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що акціонерне товариство «Універсал Банк» запустило новий проєкт Монобанк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Монобанк.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", далі - Умови, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terrns.

16.12.2021 відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 16.12.2021(далі кредитний договір). Згідно п. 2 Анкети - заяви до договору просить встановити кредитний ліміт на суму вказану у мобільному додатку. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом (а.с.8).

З Виписки по рахунку відповідача (а.с.9-16) вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, сплачував ними за товари і послуги, а також частково погашав заборгованість за кредитом.

До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості за кредитним договором б/н від 16.12.2021 станом на 05.10.2025. у відповідності до якого заборгованість ОСОБА_1 за цим кредитним договором за тілом кредиту становить 74699.29 грн. (а.с.24).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав, надав у розпорядження кредитні кошти на умовах, передбачених договором та у межах кредитного ліміту.

Відповідач факт укладення договору з АТ «УніверсалБанк» та отримання кредитних коштів не заперечує.

Згідно з наданим банком розрахунком, враховуючи невиконання відповідачем умов договору про надання банківських послуг «Monobank», у відповідача станом на 05.10.2025 утворилась заборгованість в сумі 74699,29 грн (а.с.24).

Відповідач будь-яких доказів на спростування вищевказаного розрахунку заборгованості не надав. Вважає, що має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 40 000 грн, просить списати пеню та штрафи, залишивши мінімальні нараховані відсотки.

Частиною 1 статті 79 ЦПК передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України).

Відповідач будь-яких доказів на спростування правильності розрахунку заборгованості за договором не надав, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

При цьому сама по собі незгода відповідача з наданим позивачем розрахунком не є підставою для відмови у позові, оскільки у справах про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави, кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували відсутність заборгованості у відповідача перед АТ «УніверсалБанк», а також не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, суд приймає до уваги розрахунок наданий позивачем, відповідно до якого розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором б/н становить 74699,29 грн.

Така позиція суду узгоджується з постановами Верховного суду від 07.06.2023 у справі №234/3840/15 (провадження №61-3014св22), №464/4985/15-ц (провадження №61-43538св18).

Щодо несправедливих, на думку відповідача, умов договору, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Вимога про недійсність кредитного договору відповідачем не заявлялася і судами не вирішувалася.

У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15 зроблено висновок, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. З досліджених доказів суд приходить до висновку, що укладаючи спірну угоду, відповідач повною мірою був ознайомлений з його умовами, вільно та свідомо надав свої персональні дані для його укладення та погодився виконувати усі зазначені в ньому зобов`язання.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору вимогам законодавства про несправедливість його умов, без їх доведення відповідно до статей 76-81 ЦПК України.

Цей договір містить істотні умови, характерні для такого виду договорів, відповідач погодився з такою редакцією договору та самостійно надав свої персональні дані, необхідні для укладення договору, та особисто підписав його, а також графік платежів, паспорт споживчого кредиту.

Крім того, суд зауважує, що ознайомившись з умовами договору, ОСОБА_1 мав реальну можливість відмовитися від його укладення, однак на момент підписання договору у наданій редакції, додаткових вимог щодо спірних умов договору не заявляв, чим підтверджується свідоме визнання ним умов договору, в тому числі і оспорюваних умов.

Виходячи з оплатного характеру договору позики, відсутні підстави вважати, що умови договору про сплату відсотків за користування кредитом, є несправедливими та призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договору, оскільки вказаний розмір відсоткової ставки погоджено сторонами.

Більш того, як вбачається з виписки по рахунку ОСОБА_1 тривало користувався кредитними коштами, частково вносив кошти на погашення заборгованості та не звертався до суду з вимогою про визнання умов договору недійсними чи нікчемними.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що відповідач належним чином умови договору не виконує, у зв`язку з чим має заборгованість, яка на день розгляду справи не сплачена, суд вважає, що право позивача порушено та підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором у розмірі 74699,29 грн.

Вирішуючи клопотання відповідача про розстрочення сплати боргу суд виходить з того, що відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як вбачається з встановлених обставин справи ОСОБА_1 добровільно уклав договір з позивачем, використовував кредитні кошти у в своїх інтересах для придбання товарів, оплату послуг тощо, але з власних міркувань не надавав достатньо коштів для погашення заборгованості за кредитним договором. З цього можна зробити висновок, що даний спір виник з вини відповідача. Відповідачем ОСОБА_1 не надано суду будь яких доказів, які б свідчили, що несплата коштів за кредитом зумовлена збігом тяжких обставини, як у самого відповідача так і у членів його сім`ї чи стихійним лихом та іншими надзвичайними подіями.

За таких обставин відсутні підстави для розстрочення боргу ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з врахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2422,40 грн судових витрат, понесених позивачем по сплаті судового збору

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути на користь Акціонерного Товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (04080, м. Київ, вул. Оленівська, 23, ) із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 16.12.2021 у розмірі 74699 (сімдесят чотири тисячі шістсот дев`яносто дев`ять) грн 29 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, до Сумського апеляційного суду у встановленому законом порядку.

Позивач: Акціонерне Товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» місцезнаходження юридичної особи: вул. Оленівська, 23, м. Київ, 04080.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Н. М. Яковенко