Провадження №2-о/369/733/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2026 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак І.А., перевіривши заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя -

В С Т А Н О В И В:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Заяву подано в порядку окремого провадження.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.12.2025 року заяву було залишено без руху. Підставою для залишення зяви без руху було, те що заява ОСОБА_1 подана лише нею, що не може вважатись спільною заявою подружжя на розірвання шлюбу. Також матеріали поданої заяви не містять персональних даних другого з подружжя (ПІБ, дата народження), відомостей про його зареєстроване місце проживання, РНОКПП та контактного телефону. Окрім того, заявником не подано жодних даних про реєстрацію шлюбу, який вона має на меті розірвати, та не додано письмових доказів.

Суд акцентував увагу, що заявницею подано заяву про розірвання шлюбу у порядку окремого провадження, однак у заяві зроблено відмітку: «Позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав». Таким чином, заявниці необхідно було визначитися, у якому саме провадженні нею подано до суду заяву про розірвання шлюбу: в порядку окремого провадження за заявою обох із подружжя, які мають на утримання неповнолітніх дітей, чи в порядку позовного провадження, шляхом звернення до суду з позовом до іншого з подружжя про розірвання шлюбу.

08.12.2025 року через систему "електронний суд надійшла заява про усунення недоліків від ОСОБА_1 , у якій на виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху подала виправлену позовну заяву у новій редакції, а також додала всі необхідні документи. Просила суд прийняти подану позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

Згідно 258 ЦПК України судові рішення викладаються у таких формах: ухвали; рішення; постанови, судові накази.

Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що підлягає розгляду в порядку окремого провадження, пізніше у совїй заяві про усунення недоліків просила суд розглядати позовну заяву та прикріпила позов з додатками, що не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

На даний час вимоги ухвали судді від 05.12.2025 року заявником у повному обсязі не виконані та унеможливлюють розгляд заяви у цьому проваджені.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, до цього часу ухвала суду не виконана, недоліки заяви не усунуто. Ця обставина є перешкодою для вирішення питання про відкриття провадження в справі та вирішення спору судом по суті.

Оскільки, заявник не усунула недоліки заяви, то заяву слід вважати неподаною та повернути заявнику.

При цьому суд роз`яснює, що згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 185, 353, 354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - вважати неподаною та повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Ірина КОЗАК