Справа № 355/1269/25
Провадження № 2/355/80/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Троценко Т.А.

з участю секретаря Ліберацької Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Баришівка Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (далі - ТОВ «ФК «Ейс») звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 02 червня 2023 року ТОВ «Манівео швидкафінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 кредитний договір № 942741166, за яким ТОВ «Манівео швидкафінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 9 800 грн. 00 коп. строком на 10 днів, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 2,10% в день.

ТОВ «Манівео швидкафінансова допомога» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 9 800 грн. 00 коп.. Однак ОСОБА_1 неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виник борг за кредитним договором № 942741166 від 02 червня 2023 року в загальному розмірі 43 533 грн. 76 коп., що складається з боргу за основною сумою кредиту в розмірі 9 800 грн. 00 коп. та боргу за процентами в розмірі 33 753 грн. 00 коп..

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01 та додатковими угодами продовжували строк його дії, за умовами яких до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 942741166 від 02 червня 2023 року.

В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» також відступив право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 942741166 від 02 червня 2023 року на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». В свою чергу, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступив на користь ТОВ «ФК «Ейс» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 942741166 від 02 червня 2023 року в розмірі 43 553 грн. 76 коп..

Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за означеним кредитним договором. Тому ТОВ «ФК «Ейс» просить суд стягнути з ОСОБА_1 борг за кредитним договором № 942741166 від 02 червня 2023 року в розмірі 43 553 грн. 76 коп..

Ухвалою судді від 14 серпня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом та повідомленням сторін, роз`яснено права та обов`язки, встановлено строки для виконання процесуальних дій.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. В п.4 резолютивної частини пред`явленого позову міститься вимога про розгляд справи в його відсутності, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Причини неявки суд не повідомила, відзиву, заяв чи клопотань про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило.

На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач.

Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав

02 червня 2023 року ТОВ «Манівео швидкафінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 кредитний договір № 942741166, за яким ТОВ «Манівео швидкафінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 9 800 грн. 00 коп. строком на 10 днів, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 2,10% в день.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 9 800 грн. 00 коп.. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням № 18fee04e-4161-4438-8000-a96ccccbacf2d від 02 червня 2023 року (а.с.10).

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про електронну комерцію», главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що кредитний договір № 942741166 від 02 червня 2023 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидкафінансова допомога» в електронній формі.

Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19.

Зі змісту довідки вбачається, що ОСОБА_1 послідовно вчинила ряд дій, спрямованих на отримання кредитних коштів, в тому числі підписала кредитний договір за допомогою одноразового ідентифікатора.

Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 не подала жодного доказу на підтвердження того, що вона належним чином виконала грошові зобов`язання за кредитним договором № 942741166 від 02 червня 2023 року, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Тому у неї виник борг в загальному розмірі 43 553 грн. 76 коп.. Ця обставина підтверджується випискою з особового рахунку.

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01 за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язався відступити на користь ТОВ «Таліон Плюс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткові угоди до договору факторингу №28/1118-01, за умовами яких до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 942741166 від 02 червня 2023 року в розмірі 43 553 грн. 76 коп.. Ці обставини підтверджуються реєстром прав вимоги.

10 жовтня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №10/1024-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступив на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 942741166 від 02 червня 2023 року в розмірі 43 553 грн. 76 коп.. Ці обставини підтверджуються реєстром прав вимоги.

29 травня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклав з ТОВ «ФК «Ейс» договір факторингу №29/05/25-Е, за умовами якого до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 942741166 від 02 червня 2023 року в розмірі 43 553 грн. 76 коп..

Аналіз вказаних письмових доказів свідчить про те, що ТОВ «ФК «Ейс» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за кредитним договором № 694640920 від 942741166 від 02 червня 2023, укладеним відповідачем з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 добровільно погасила борг за вказаним договором.

З огляду на це суд висновує, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» належить стягнути борг за кредитним договором № 942741166 від 02 червня 2023 року в розмірі 43 553 грн. 76 коп..

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ТОВ «ФК «Ейс» сплатило судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією № 20559 від 26 червня 2025 року (а.с.1).

Пред`явлений позов задоволений повністю.

З огляду на це суд висновує про те, що з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп..

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги ТОВ «ФК«Ейс» надало суду: договір про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29 травня 2025 року, укладеного між позивачем та АБ «Тараненко та партнери», додаткову угоду №2 до договору від 29 травня 2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг, зі змісту яких вбачається, що АБ «Тараненко та партнери» надало позивачу послуги: усна консультація, вивчення матеріалів та складення позовної заяви, загальною вартістю 7 000 грн. 00 коп..

З огляду на це суд висновує про те, що з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. 00 коп..

Керуючись п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ст.ст.280-281 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Ейс» борг за кредитним договором № 942741166 від 02 червня 2023 року в розмірі 43 553 (сорок три тисячі п`ятсот п`ятдесят три) грн. 76 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Ейс» витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп..

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення.

Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення до Баришівського районного суду протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуде право оскаржити заочне рішення до Київського апеляційного суду в загальному порядку.

Суддя Баришівського

районного суду Т. А. Троценко