Справа № 499/1402/25
Провадження № 2/515/405/26
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

07 січня 2026 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Олійник К.І., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 року до Іванівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

20 листопада 2025 року ухвалою Іванівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Татарбунарського районного суду Одеської області.

05 січня 2026 року у порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Олійнику К. І.

Перевіривши матеріали позовної заяви та долучених до неї документів, суддя встановив, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України з огляду на таке.

Відповідно до приписів статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушень, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звернутися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина третя статті 58 ЦПК України).

Відповідно до положень пункту 1 частини четвертої статі 185 ЦПК України, позовна заява повертається у випадку, коли заяву по дано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Так, позовна заява подана від імені Моторного (транспортного) страхового бюро України та підписана представником Поповим В. Є., який на підтвердження своїх повноважень додав до матеріалів справи довіреність від 09 грудня 2024 року за № 6-01/340.

Разом з цим, до матеріалів позовної заяви не до долучено документів (статут, положення, трудовий договір (контракт), посадова інструкція), які б підтверджували, що Попов В. Є. перебуває у трудових відносинах з Моторним (транспортним) страховим бюро України, керівником якого видано відповідну довіреність, що виключає можливість самопредставництва.

Верховний Суд неодноразово вказував про те, що відповідно до частин третьої, четвертої статті 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридично особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган влади уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21) вказано, що ««починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва. Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

Наявність або відсутність у ЄДР відомостей про право особи вчиняти дії від імені юридичної особи, а також довіреності юридичної особи не підтверджують повноваження діяти за правилами самопредставництва. Такі повноваження підтверджуються законом, статутом, положенням, умовами трудового договору (контракту), посадовою інструкцією (постанова КЦС ВС від 06 листопада 2023 року у справі № 149/289/21).

Отже, позовна заява, яка подана Поповим В. Є. (в порядку самопредставництва) в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України подана неповноважним представником та підписана особою, яка не має права її підписувати, а тому вона підлягає поверненню.

Будь-яких інших документів, які б підтверджували повноваження Попова В. Є. діяти в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України суду не надано.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.185 ч.4 п.1, 258-260 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, повернути позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги через Татарбунарський районний суд до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя К. І. Олійник