Справа № 569/228/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі судді Балацької О.Р., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Сарненської Державної нотаріальної контори щодо протизаконної постанови Сарненської Державної Нотаріальної контори за № 689/02-31 від 24 липня 2025 року та зобов`язання видати Свідоцтво про право на спадщину за законом,

встановив:

06 січня 2026 року представник за довіреністю Ющук Тетяни Іванівни Ющук Р.Ф. звернувся до Сарненської Державної нотаріальної контори щодо протизаконної постанови Сарненської Державної Нотаріальної контори за № 689/02-31 від 24 липня 2025 року та зобов`язання видати Свідоцтво про право на спадщину за законом.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 січня 2026 року справа передана для розгляду судді Балацькій О.Р.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд доходить наступного висновку.

Параграфом 3 глави 2 ЦПК України визначені правила територіальної юрисдикції судів на вирішення спорів.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з відповіддю з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 2214581 від 07.01.2026 Сарненська державна нотаріальна контора Рівненської області знаходиться за адресою: вул. Європейська, буд. 31, м. Сарни, Сарненського району, Рівненської області, 34500.

Статтею 30 ЦПК України визначено перелік позовів, які розглядаються за правилами виключної підсудності.

Так, за змістом частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст. ст. 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст. ст. 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

З матеріалів позовної заяви з`ясовано, що позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: урочище Остюхово (Осцюхово), Сарненського району, Рівненської області (на даний час місцезнаходження земельної ділянки не визначене, приблизне місцезнаходження поблизу села Довге, Сарненського району, Рівненської області).

Частиною 9 статті 187 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Враховуючи, що розгляд справи не розпочато, а згідно з ч. 1 ст. 378 ЦПК України порушення правил виключної підсудності є підставою для скасування рішення і передачі справи на новий розгляд, вважаю, що дана позовна заява не підсудна Рівненському міському суду Рівненської області, а тому підлягає передачі за підсудністю до Сарненського районного суду Рівненської області.

Статтею 32 ЦПК України передбачено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 27, 28, 31, 32, 187, 260, 354 ЦПК України, суд,

постановив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сарненської Державної нотаріальної контори щодо протизаконної постанови Сарненської Державної Нотаріальної контори за № 689/02-31 від 24 липня 2025 року та зобов`язання видати Свідоцтво про право на спадщину за законом передати до Сарненського районного суду Рівненської області (вул. Залоги, буд. 5, місто Сарни, Сарненського району, Рівненської області, 34504) за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ольга БАЛАЦЬКА