Провадження № 2/161/716/26
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 січня 2026 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі Корнійчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

23.01.2026 року представник позивача подав заяву про забезпечення вищезазначеного позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позовушляхом: накладення арешту на нерухоме майно, що належать ОСОБА_3 , а саме: земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер :03:001:0921, що знаходиться за адресою: Волинська обл., Луцький р., с. Тарасове; земельну ділянку площею 0,105 га, кадастровий номер :03:001:0922, що знаходиться за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Тарасове; нежитлове приміщення (літер Д-3), площею 131,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; накладення арешту на всі рахунки ОСОБА_3 у банківських установах України.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову повинно бути вказано: причини у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Як зазначено у п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Представником позивача не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування реальної загрози відчуження відповідачем майна до вирішення справи по суті, а також не наведено конкретних обставин, які б свідчили про загрозу невиконання майбутнього рішення суду або ускладнення його виконання.

При цьому майно, щодо якого заявлено клопотання про застосування заходів забезпечення позову, не є предметом спору у даній цивільній справі, а сама заява не містить належного обґрунтування необхідності вжиття таких заходів з урахуванням характеру заявлених позовних вимог.

Крім того, представник позивача просить накласти арешт щодо всього майна відповідача, сукупна вартість якого може перевищувати розмір позовних вимог, тоді як сам по собі факт звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості не є безумовною підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Таким чином, зважаючи на відсутність обґрунтованих підстав та доказів, які б свідчили про необхідність застосування заходів забезпечення позову, суд вважає заяву необґрунтованою.

Отже, аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 152 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала в повному обсязі складена 26 січня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк