ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/105/26
У Х В А Л А

про направлення справи за підсудністю

05 січня 2026 року суддя Дарницького районного суду міста Києва Котенко Р. В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ЛІГАЛ», ОСОБА_1 (боржник), приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», надійшла позовна заява про заміну сторони виконавчого провадження № НОМЕР_1, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи визначено суддю Котенко Р. В. як головуючу у справі.

Дослідивши заяву про заміну сторони виконавчого провадження з доданими до неї документами, суддя приходить до наступного.

Підсудність у цивільному судочинстві - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ. Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Положеннями частин 1, 2 статті 446 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до статті 90 Закону України «Про нотаріат» стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

Положеннями частин 2, 3 та 4 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що знаходяться на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

З аналізу даної норми закону вбачається, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є місце вчинення виконавчих дій, а не місцезнаходження державного/приватного виконавця чи місце відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 263/14171/19.

Зі змісту відповіді Єдиного державного демографічного реєстру № 2210039 від 05 січня 2026 року встановлено, що ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією про виконавче провадження № НОМЕР_1, що подана заявником, вбачається, що приватним виконавцем Малковою М. В. 11.07.2023 виконавчий документ передано на виконання Приватно-орендному сільськогосподарському підприємсту "РОСЬ".

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що місцезнаходженням Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "РОСЬ" (ідентифікаційний код в ) є: Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Бовкун, вул. Гайова, 7.

Отже, матеріали поданої заяви не містять відомостей про зареєстроване місце проживання, місцезнаходження майна ОСОБА_1 або про його місце роботи, які відповідно до закону входять до поняття «місце виконання рішення», у межах територіальної юрисдикції Дарницького районного суду міста Києва.

За таких обставин зазначена справа не підсудна Дарницькому районному суду міста Києва за правилами територіальної підсудності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються, а справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, підлягає обов`язковому прийняттю до провадження судом, якому її надіслано.

З огляду на викладене, заяву слід передати за територіальною підсудністю до Таращанського районного суду Київської області.

Керуючись статтями 31, 442, 446 Цивільного процесуального кодексу України та статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження», суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» про заміну сторони виконавчого провадження, передати на розгляд за підсудністю до Таращанського районного суду Київської області.

Ухвала набирає законної сили з моментту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р. В. Котенко