Справа № 308/824/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Деметрадзе Т.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

02.01.2026 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі №308/12/26 видано судовий наказ, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» суму заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 1 277,06 (тисяча двісті сімдесят сім гривень 06) грн., а також судовий збір у розмірі 302,80 (триста дві гривні 80 копійок) грн.

14.01.2026 через канцелярію суду надійшла заява боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. У заяві вказує на те, що після отримання судового наказу він добровільно здійснив повне виконання вимог стягувача, на підтвердження чого надав відповідні квитанції про оплату заборгованості та судового збору.

Враховуючи викладене, просить суд визнати судовий наказ від 02.01.2026 по справі №308/12/26 таким, що не підлягнає виконанню.

Дослідивши заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

За приписами ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Заявник ОСОБА_1 вказує, що він добровільно погасив заборгованість після видачі судового наказу за надані послуги з водопостачання та водовідведення, на підвердження чого надав платіжну інструкцію №0.0..1, а також сплачений КП «ВУВКГ м. Ужгород» судовий збір, що підтверджується платіжною інструкцією №0.0..1.

Норма ч. 2 ст. 432 ЦПК України має чітку конструкцію й передбачає, що у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 після видачі судового наказу добровільно погасив наявну в нього заборгованість, на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, приходжу до висновку, що заявлена вимога про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню є такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 432 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати судовий наказ у справі №308/12/26, виданий 02.01.2026 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.Р. Деметрадзе