Справа № 496/3731/25
Провадження № 2-п/513/2/26
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року Саратський районний суд Одеської області, в складі:

головуючого судді Рязанової К.Ю.,

при секретарі судових засідань Филипчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни про перегляд заочного рішення Саратського районного суду Одеської області від 18 листопада 2025 року у справі № 496/3731/254 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК» в особі представника Гурського Германа Юрійовича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

у с т а н о в и в:

23 грудня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Зачепіло З.Я. засобами поштового зв`язку, подала заяву про перегляд заочного рішення, яке ухвалено Саратський районний суд Одеської області у цивільній справі №496/3731/25, за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК» в особі представника Гурського Германа Юрійовича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить суд переглянути заочне рішення Саратського районного суду Одеської області від 18 листопада 2025 року у справі № 496/3731/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Скасувати заочне рішення Саратського районного суду Одеської області від 18 листопада 2025 року у справі № 496/3731/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, справу призначити до нового розгляду.

Вимоги заяви мотивовано тим, що у провадженні Саратського районного суду Одеської області перебувала справа № 496/3731/25 за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК» в особі представника Гурського Германа Юрійовича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 18 листопада 2025 року позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК» про стягнення заборгованості задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК», заборгованість за договором позики №-514761 від 11 листопада 2021 року в розмірі 19442 (дев`ятнадцять тисяч чотириста сорок дві) гривні 50 копійок, яка складається з заборгованості за сумою кредиту у розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками за користування позикою у розмірі 13942 (тринадцять тисяч дев`ятсот сорок дві) гривні 50 копійок. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК», витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК», витрати пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. Вважають, заочне рішення Саратського районного суду Одеської області від 18 листопада 2025 року підлягає скасуванню, обставини, на які посилається відповідач є суттєвими, та мають істотне значення для прийняття правильного рішення, це надасть змогу відповідачу скористатися своїм правом на подання відзиву, надати докази на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог. Судом зазначено, що «Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на та доставлення її в кабінет Електронного суду, про що свідчить довідка про доставку електронного документу (14 жовтня 2025 року; 23:20:20), та шляхом розміщення оголошення на сайті веб-порталу «Судова влада України», причини неявки суду не повідомила, відзив та заперечення на позов не надала». Так, 14 жовтня 2025 року в підсистемі Електронний Суд ОСОБА_1 було отримано матеріали справи, оскільки, відповідач немає достатніх знань у галузі права, їй невідомі строки подачі процесуальних документів та розгляду справ, відповідач не змогла вчасно вступити в процес для захисту своїх прав та законних інтересів, оскільки їй необхідний був час на пошуки адвоката та отримання правової консультації. Вбачається з детального розрахунку заборгованості за Договором №-514761 від 11 листопада 2021 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за період з 11 листопада 2021 року по 10 березня 2022 року, всього видано кредиту 5500,00 грн, нараховано % в межах лояльного періоду 3052,50 грн, нараховано % за продовжений строк користування позикою 10890,00 грн, всього сплачено за кредитом та по відсотках 0,00 грн, залишок заборгованості з гідно кредитного договору складає 19442,50 грн, з них за кредитом 5500,00 грн, по відсотках 13942,50 грн. Вважають, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами позовних вимог, а надані ним докази є недостатніми, та не дають підстави дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмету доказування, тому позов є необгрунтованим. Сума заборгованості по відсотках у розмірі 13 942,50 гривень, нарахована з порушенням вимог Закону, оскільки, відповідно до cm. 1048 ЦК України, позикодавець має право стягнути заборгованість по нарахованим та несплаченим процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між сторонами кредитного договору умовами, якими визначено вартість кредиту (8552,50 гривень) і строк кредитування (30 днів), а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом. Це не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності та складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 13 942,50 грн, є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Верховний Суд прийняв постанову від 12 лютого 2025 року у справі № 679/1103/23 за позовом ТОВ «Укр кредит фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором, якою встановив, що умови кредитного договору є несправедливими, оскільки розмір процентів за користування кредитом є явно завищеним. Таким чином, при винесені заочного рішення судом не було враховано всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору по суть. Заочне рішення Саратського районного суду Одеської області у справі № 496/3731/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було проголошено 18 листопада 2025 року, тому строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення пропущено не було.

Відповідач, її представник та інші учасники розгляду справи були повідомлені належним чином про дату, місце та час розгляду заяви, шляхом направлення викликів до суду в систему Електронний суд, в судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розглядом справи до суду не надходило.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 287 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вивчивши зміст заяви про перегляд заочного рішення та додатків до неї, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

23 червня 2025 року представник позивача Гурський Г.Ю. звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кошельок» заборгованість за кредитним договором № -514761 від 11 листопада 2021 року у розмірі 19442,50 грн, що складається з заборгованості за сумою кредиту 5500,00 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 13942,50 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 14 липня 2025 року цивільна справа за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК» в особі представника Гурського Германа Юрійовича до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором передана на розгляд Саратського районного суду Одеської області за підсудністю.

Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області від 25 серпня 2025 року позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК» в особі представника Гурського Германа Юрійовича до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Справу призначено до судового розгляду на 08 жовтня 2025 року о 10 годин 00 хвилин з повідомленням (викликом) сторін.

08 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою у судове засідання відповідача.

Відповідно до рекомендованого повідомлення направленого на адресу відповідача "адресат відсутній за вказаною адресою», ручкою дописано «Не проживає вже біля десяти років». Розгляд справи відкладено на 18 листопада 2025 року на 08:45 годину.

18 листопада 2025 року судом ухвалене заочне рішення про задоволення позову. Відповідач ОСОБА_2 судову повістку у судове засідання на 18 листопада 2025 року на 08:45 годину, отримала в електронному вигляді, яку було доставлено до електронного кабінету 14 жовтня 2025 року 23:20:20, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

23 грудня 2025 року до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення.

Згідно з частинами 2, 3 ст.284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз наведеної норми цивільного процесуального закону свідчить про те, що скасування заочного рішення судом, який його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом одночасно кількох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, у даному випадку, судом не встановлено наявності сукупності вказаних обставин, що свідчить про неможливість скасування заочного рішення суду.

Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Так, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу III ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

Представник відповідача адвокат Зачепіло З.Я. подала своєчасно заяву про перегляд заочного рішення.

Пункт 30 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. встановлює, що Суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, в розумінні ч.1 ст.288 ЦПК України та Пункт 30 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року повинно існувати одночасно дві обставини, зазначені в цій статті для скасування заочного рішення.

На підставі ст. 224 ЦПК суд до постановлення ухвали про заочний розгляд справи обов`язково повинен перевірити факт повідомлення відповідача належним чином про час і місце судового засідання. Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи повинно проводитися відповідно до вимог статей 128-131 ЦПК (в редакції чинній на час постановлення рішення). При цьому в матеріалах справи повинні бути належні докази такого повідомлення. Якщо відповідні докази відсутні, то відповідач не може вважатися повідомленим належним чином, і підстав для заочного розгляду справи не існує.

Згідно матеріалів справи відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи в електронний кабінет (а.с.71).

Суд звертає увагу, що судом вжито всіх заходів для повідомлення учасника справи про судовий розгляд. Неналежне виконання стороною своїх процесуальних обов`язків та зловживання процесуальними правами не може бути підставою для скасування рішення суду. Таким чином, вважається, що відповідач була належним чином повідомлена про час, дату і місце судового засідання.

Копію повного рішення суду від 18 листопада 2025 року, яке складено та підписано 18 листопада 2025 року, відповідачу направлено до електронного кабінету в Електронний суд 20 листопада 2025 року о 16:34:48, що відповідає вимогам ст.272 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Скасування заочного рішення суду можливе за наявності сукупності умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити. Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Також слід звернути увагу, що лише з`ясування причин неявки не може бути єдиною підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Тобто, наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Окрім цього суд звертає увагу, що в заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання відповідача на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є фактично незгодою з винесеним рішенням по суті. Разом із цим, правом подачі відзиву сторона відповідача не скористалась.

Суд критично оцінює наведені аргументи представником відповідача, а саме, що 14 жовтня 2025 року в підсистемі Електронний Суд ОСОБА_1 було отримано матеріали справи, оскільки, відповідач немає достатніх знань у галузі права, їй невідомі строки подачі процесуальних документів та розгляду справ, відповідач не змогла вчасно вступити в процес для захисту своїх прав та законних інтересів, оскільки їй необхідний був час на пошуки адвоката та отримання правової консультації.

Відповідач ОСОБА_2 отримала матеріали справи 14 жовтня 2025 року, рішення ухвалено судом 18 листопада 2025 року, отже у відповідача було достатньо часу для звернення до адвоката для надання правової консультації.

Враховуючи викладене, здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є чинним, є порушенням принципу правової певності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою, зокрема, залишити заяву без задоволення.

Із змісту заяви про перегляд заочного рішення і додатків до неї, не вбачається посилань на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Перелік засобів доказування встановлений у ч. 2 ст. 76 ЦПК України.

Фактично наведені стороною відповідача посилання є незгодою із рішенням суду першої інстанції, встановленими ним обставинами, наданою судом оцінкою доказам та застосованими до спірних відносин нормами законодавства, що є підставою для апеляційного оскарження рішення, а не для скасування заочного рішення, адже суд першої інстанції не має права скасовувати заочне рішення для надання іншої оцінки тим самим обставинам та доказам, що вже наявні у матеріалах справи, а інших доказів відповідач суду не надав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259-261, 284-288, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни про перегляд заочного рішення Саратського районного суду Одеської області від 18 листопада 2025 року у справі № 496/3731/254 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК» в особі представника Гурського Германа Юрійовича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів від дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали суду складений 28 січня 2026 року.

Суддя К. Ю. Рязанова