УХВАЛА

22 січня 2026 року

м. Київ

справа № 199/2016/25

провадження № 61-15536ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк», яка подана представником Заставною Ольгою Василівною, на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 01 липня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 100 459,38 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 01 липня 2025 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року, позовні вимоги задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № C02.199.74239 від 13 лютого 2017 року в розмірі 60 000,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 57 480,73 грн; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 2 519,27 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Розстрочено сплату заборгованості за вказаним рішенням шляхом сплати щомісячних платежів рівними частинами в такі строки: до 30 липня 2025 року - 5 000,00 грн; до 30 серпня 2025 року - 5 000,00 грн; до 30 вересня 2025 року - 5 000,00 грн; до 30 жовтня 2025 року - 5 000,00 грн; до 30 листопада 2025 року - 5 000,00 грн; до 30 грудня 2025 року - 5 000,00 грн; до 30 січня 2026 року - 5 000,00 грн; до 28 лютого 2026 року - 5 000,00 грн; до 30 березня 2026 року - 5 000,00 грн; до 30 квітня 2026 року - 5 000,00 грн; до 30 травня 2026 року - 5 000,00 грн; до 30 червня 2026 року - 5 000,00 грн. Платежі вирішено здійснювати на рахунок АТ «Ідея Банк» щомісячно та з можливістю погашення заборгованості достроково.

05 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ТОВ «Ідея Банк»подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувані рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ «Ідея Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті прострочених процентів за кредитним договором у розмірі 40 459,38 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вказану вимогу задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме заявнику на підтвердження сплати судового збору необхідно надати до суду касаційної інстанції відповідний документ.

24 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» АТ «Ідея Банк» подало до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги. Недоліки касаційної скарги усунено.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У цій справі ціна позову 100 459,38 грн, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що справа оскаржується до Верховного Суду згідно підпунктів а) в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, зокрема, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах, посилаючись на те, що суди першої та апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, у яких визначено, що норма закону, викладена у пункті 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» має місце щодо застосування до вимог про нарахування пені, а не до всіх умов договору, водночас суди в оскаржуваних рішеннях неправомірно застосували пункт 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо нарахування процентів за кредитом, спотворюючи правомірність застосування зазначеної норми закону; справа становить значний суспільний інтерес, оскільки фактично суди відкрили шлях недобросовісним боржникам не сплачувати правомірно нараховані банком відсотки, розмір яких передбачений укладеними кредитними договорами, що може призвести до значної фінансової нестабільності банків України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Результат аналізу змісту касаційної скарги свідчить, що касаційна скарга може стосуватися питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах (підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому судове рішення у справі підлягає касаційному оскарженню.

Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (апеляційний суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19).

Зважаючи на те, що доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у цій справі.

Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі № 199/2016/25.

Витребувати з Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра цивільну справу № 199/2016/25 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

П. І. Пархоменко