Справа № 163/2726/25
Провадження № 2/163/154/26
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючої судді Гайдук А.Л.,

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 10740 грн. за кредитним договором № 747435 від 27.04.2023 року.

Вимоги обґрунтовано тим, що кредитний договір № 747435 від 27.04.2023 року відповідач, як позичальник, уклала із ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ». За умовами договору відповідач отримала 1500,00 грн зі сплатою відсотків. Право вимоги за цим договором перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі укладеного із ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» договору факторингу №01022024-1 від 01.02.2024 року. Відповідач свої умови за договором не виконала ні первісному кредитору, ні новому, у зв`язку з чим станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 10740 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 1500 грн.; заборгованість за процентами 9240 грн.

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 19 грудня 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

29 грудня 2025 року через підсистему «Електронний Суд» від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання позовні вимоги повністю заперечила, вказала, що кредитну заборгованість не визнає, з її розміром не погоджується, позивачем не надано належних та допустимих доказів укладення кредитного договору, а також доказів фактичного отримання нею грошових коштів. Матеріали справи не містять належних доказів переходу до позивача права вимоги за зобов`язанням. Розрахунок заборгованості є необґрунтованим, містить штрафні санкції та нарахування, законність яких не підтверджена. Крім того, вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду.

У клопотанні, що надійшло 20 січня 2026 року через систему «Електронний Суд» представник позивача просив розглядати справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав та вказав, що поданий відзив є необґрунтованим та таким, що не підтверджується належними доказами.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК України, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

27 квітня 2023 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 747435.

Предмет договору визначено пунктом 1 цього договору:

1.1. Укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет, в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаного при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

1.2. На умовах, встановлених договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

1.3. Сума кредиту складає 1500 гривень.

1.4. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів.

1.5. Тип процентної ставки фіксована.

1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується в межах строку кредитування, вказаного в п.1.4. Договору.

1.8.Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом 13380 грн.

Щодо заяви відповідача про порушення позивачем строку позовної давності слід зазначити таке.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, встановлено, що договір укладено 27 квітня 2023 року строком на 360 днів, по 27.04.2024 року, з цього дня кредитодавець міг дізнатися про порушення свого цивільного права та з цього моменту починається відрахунок трьохрічного строку позовної давності.

Крім того, 17 березня 2022 року на підставі доданого п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК на період дії воєнного стану було зупинено перебіг строків позовної давності до 04 вересня 2025 року (набрання законної сили Закону № 4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності», яким виключено згаданий пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень).

Отже, якщо боржник прострочив виконання зобов`язання в період дії зупинки строків позовної давності, то цей строк ще не починав обчислюватися і його початком слід вважати 04 вересня 2025 року.

Наведеним стверджується, що позовна заява про стягнення заборгованості за кредитним договором № 747435 від 27.04.2023 року подана в межах строку позовної давності.

Договір про споживчий кредит № 747435 від 27.04.2023 року укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», підписаний одноразовим ідентифікатором М446.

Пунктом другим Договору визначено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача за платіжною картою № НОМЕР_1 . Датою надання кредиту є 27.04.2023 або 28.04.2023.

01.02.2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №01022024-1 від 01.02.2024 року. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №747435 від 27.04.2023 року, що підтверджується витягом з реєстру боржників, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 становить 10 740 гривень, з яких 1500 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 9 240 гривень заборгованість по відсотках.

Аналогічна сума заборгованості зазначена у розрахунку заборгованості станом на 01.02.2024, здійсненому ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ».

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, факт укладення кредитного договору належним чином підтверджений та відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» і це, окрім самого договору, доводиться паспортом споживчого кредиту, графіком платежів, які підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором М446, та довідкою про ідентифікацію, а тому заперечення відповідача щодо укладання цього договору не знайшли свого підтвердження.

Статті 512, 514 ЦК України передбачають, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з частиною 2 статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України).

Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права вимоги до відповідача за цим кредитним договором на підставі укладеного договору факторингу, що підтверджується доданими до позовної заяви копією договору факторингу №01022024-1 від 01.02.2024 року, витягом з реєстру боржників, актом приймання-передачі та платіжною інструкцією за договором факторингу, а тому ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є належним позивачем.

З огляду на наведене суд не бере до уваги доводи відповідача про відсутність належних доказів переходу до позивача права вимоги за договором № 747435 від 27.04.2023 року.

Після підписання кредитного договору № 747435 від 27.04.2023 року у його сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування.

Досліджені у справі докази, зокрема лист АТ «Універсал Банк» БТ/Е-158 від 02.01.2026 року, дають достатні підстави для висновку, що свої договірні зобов`язання кредитодавець ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредит в сумі 1500 гривень на банківську карту № НОМЕР_1 , яка емітована ОСОБА_1 , що спростовує доводи відповідача про неотримання коштів за кредитним договором № 747435 від 27.04.2023 року.

Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконала ні первинному кредитору, ні новому кредитору (позивачу), заборгованість відповідачем не повернута.

При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надала суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання нею умов договору, наявності заборгованості та її розміру, через що у суду відсутні підстави не приймати надані позивачем докази.

Таким чином, дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та інших складових кредитного зобов`язання належним чином не виконувала, тим самим порушила умови договору, у зв`язку із чим у неї утворилась заборгованість.

Сума заборгованості відповідача, відповідно до складеного ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» розрахунку заборгованості, становить 10 740 гривень (1500 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 9 240 гривень заборгованість по відсотках, нарахування штрафних санкцій не здійснювалося) та повністю узгоджується з умовами кредитного договору.

Виходячи з викладеного, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими і доведеними, тому позов підлягає повному задоволенню.

Згідно зі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із повним задоволенням позовних вимог, судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача.

До стягнення представник позивача також заявив 8000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження цих витрат надано суду: договір про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025 року АО «Апологет» в особі адвоката Усенка М.І., акт наданих послуг №524 від 08.12.2025 року, детальний опис наданих послуг, довіреність.

Питання витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, урегульоване ст.137 ЦПК України.

Окрім положень цієї норми слід врахувати те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у цій справі суд приймає до уваги характер спірних правовідносин, незначну складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання, ціну позову, яка складає 10 740 гривень, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Крім цього, суд враховує, що поданий в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» позов для АО «Апологет»є типовим, оскільки, як свідчить загальнодоступний в мережі інтернет Єдиний державний реєстр судових рішень, аналогічних по своїй суті позовів це адвокатське бюро в інтересах цього ж позивача подавало значну кількість.

Тому, враховуючи вищевказане та те, що зазначені витрати на правничу допомогу підтверджені належними доказами, проте беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, фактично надані види робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 747435 від 27.04.2023 року в загальній сумі 10 740 (десять тисяч сімсот сорок) гривень, яку становлять:

- 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 9 240 (дев`ять тисяч двісті сорок) гривень - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 4000 (чотири тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:

позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»; місце знаходження - вулиця Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, місто Львів; ;

відповідач ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуюча: суддя А.Л. Гайдук