УХВАЛА

20 січня 2026 року

м. Київ

справа № 504/1923/24

провадження № 61-44ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Пархоменка П. І., суддів Крата В. І., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2025 року (повний текст складено 28 листопада 2025 року)

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, третьої особи без самостійних вимог, Комісії з припинення Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна психіатрична лікарня №2» Одеської обласної ради про стягнення остаточного розрахунку при звільнені та компенсації за затримку розрахунку,

постановив ухвалу про таке:

1. 30 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради (-далі КНП «ООМЦПЗ» ООР»), третя особа без самостійних вимог комісія з припинення Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна психіатрична лікарня №2» Одеської обласної ради» (-далі КНП «ООПЛ №2» ООР») про стягнення остаточного розрахунку при звільнені та компенсації за затримку розрахунку.

Просила суд стягнути з КНП «ООМЦПЗ» ООР» на її користь компенсацію у вигляді середнього заробітку за 180 календарних днів затримки остаточного розрахунку при звільненні з основного місця роботи у розмірі 176 513,40 грн та компенсацію у вигляді середнього заробітку за 180 календарних днів затримки остаточного розрахунку при звільненні з місця роботи за сумісництвом у розмірі 38 809,80 грн.

2. Рішенням Комінтернівський районний суд Одеської області від 30 жовтня 2024 року позов задоволено частково

- стягнуто З КНП «ООПЛ №2» ООР» на користь ОСОБА_1 , компенсацію у вигляді середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з основного місця роботи у розмірі 127 481,90 грн;

- стягнуто з КНП «ООПЛ №2» ООР» на користь ОСОБА_1 , компенсацію у вигляді середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з місця роботи за сумісництвом у розмірі 28 029,30 грн;

- стягнуто з КНП «ООПЛ №2» ООР» на користь ОСОБА_1 , судові витрати у розмірі 1 555,11 гривень.

3. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2024 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому рішенні задоволено. Суд виправив описку допущену в рішенні Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2024 року у справі №504/2604/21, а саме

-у другому абзаці резолютивної частини рішення вказати «Стягнути з КНП «ООМЦПЗ» ООР» на користь ОСОБА_1 , компенсацію у вигляді середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з основного місця роботи у розмірі 127 481,90 грн;

- у третьому абзаці резолютивної частини рішення вказати «Стягнути з КНП «ООМЦПЗ» ООР» на користь ОСОБА_1 , компенсацію у вигляді середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з місця роботи за сумісництвом у розмірі 28 029,30 грн;

- у четвертому абзаці резолютивної частини рішення вказати «Стягнути з КНП «ООМЦПЗ» ООР» на користь ОСОБА_1 , судові витрати у розмірі 1 555,11 грн.

4. Постановою Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2025 року рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2024 року та ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2024 року про виправлення описки скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

5. 29 грудня 2025 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2025 року (повний текст складено 28 листопада 2025 року) у цивільній справі № 504/1923/24.

6. Верховний Суд вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.

7. В такому випадку Суд звертає увагу на те, що згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

8. Механізм реалізації права на судовий захист визначає законодавець виключно в законах України (пункт 14 частини першої статті 92 Конституції України).

9. Так само і стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплюючи право на справедливий суд, не містить гарантій щодо можливості касаційного оскарження всіх судових рішень.

10. Відсутність можливості оскарження рішення в касаційному порядку автоматично не створює порушення права на справедливий суд.

11. За чинним конституційним правопорядком апеляційний перегляд має здійснюватися щодо кожної справи, яку оскаржено в апеляційному порядку, а в частині касаційного оскарження рішення суду обсяг права на таке оскарження змінено з права касаційного оскарження всіх рішень, крім випадків, встановлених законом, на право касаційного оскарження судового рішення лише у визначених законом випадках (див., наприклад, рішення Конституційного Суду України від 21 липня 2021 року № 5-р(II)/2021).

12. Обґрунтування саме такого підходу в частині касаційного оскарження судового рішення міститься в Пояснювальній записці до проєкту Закону України про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) (реєстр. № 3524), ухваленого як Закон № 1401, де зазначено, що «встановлення законом виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, дасть змогу побудувати ефективну судову систему, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення».

13. В свою чергу згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

14. Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

15. Ціна позову у цій справі становить 215 323, 20 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

16. Застосування передбаченого законодавством вартісного порогу для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

17. У касаційній скарзі ОСОБА_1 не посилається на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню. Не встановлено таких випадків у цій справі і Верховним Судом.

18. ОСОБА_1 мала можливість наводити доводи та подавати докази на користь своїх позовних вимог в судах двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, а тому їй була забезпечена можливість реалізувати своє право на справедливий судовий розгляд.

19. Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК).

20. Таким чином, оскаржені рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2025 року у справі № 504/1923/24.

2. Копію ухвали направити особі, яка подала цю скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: П. І. Пархоменко

В. І. Крат

Є. В. Краснощоков