Справа № 473/349/26
У Х В А Л А

іменем України

"30" січня 2026 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Вуїв О.В., дослідивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Флагман», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перший відділ Державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КС «Флагман» про зняття арешту з майна.

Позов обґрунтовував тим, що в провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебувала цивільна справа №2-4-7856/08 за позовом КС «Флагман» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

В межах вказаної справи, з метою забезпечення позову, ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2008 року накладено арешт на належний ОСОБА_1 житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2008 року по справі №2-4-7856/08 за позовом КС «Флагман» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору вимоги КС «Флагман» задоволено.

Проте КС «Флагман» з моменту набрання судовим рішенням законної сили, тобто протягом 17 років, не пред`являв виконавчий лист на виконання рішення суду від 23 грудня 2008 року у справі №2-4-7856/08 до примусового виконання у встановленому законом порядку, не намагався в інший спосіб стягнути з позивача заборгованість за кредитним договором.

Також ОСОБА_1 вказував на те, що на час звернення до суду відносно нього, як боржника за кредитним договором, відсутня інформація в Єдиному реєстрі боржників, також відсутні відкриті виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Наявність судового арешту створює позивачу, як власнику, перешкоди у здійсненні права власності щодо належного йому майна, а саме житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Враховуючи вказані обставини, виходячи з того, що відповідач не виявляє бажання вирішити питання щодо зняття арешту, а тому ОСОБА_1 просив задовольнити його позов та ухвалити рішення про зняття арешту з житлового будинку по АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2008 року в межах розгляду цивільної справи №2-4-7856/08 за позовом КС «Флагман» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Проте, під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, суддя встановив наступне.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 3 ЦПК України).

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Порядок вирішення питань стосовно скасування заходів забезпечення позову, встановлених судом в межах розгляду цивільної справи, визначений положеннями ст.158 ЦПК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Як було роз`яснено в п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК (примітка: в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року)). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК (примітка: в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року)). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Таким чином, законом передбачено, що питання скасування арешту на майно, застосованого судом в якості забезпечення цивільного спору, ініційоване стороною вказаного спору, вирішуються за окремою, визначеною законом процедурою - за окремим клопотанням сторони такого спору, за правилами ст. 158 ЦПК України, а не за окремим позовом в порядку цивільного судочинства.

Тому ОСОБА_1 , будучи відповідачем у цивільній справі справа №2-4-7856/08 за позовом КС «Флагман» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору (в межах якого застосовано заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на його майно), має право звернутися з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову до суду, який їх застосував, в порядку, передбаченому ст. 158 ЦПК України, а не шляхом подання окремого позову.

За встановленого, клопотання ОСОБА_1 не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства в позовному провадженні (шляхом подання окремого позову).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу (ч. 2 ст. 186 ЦПК України).

За встановлених обставин, у відкритті провадження слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства) та роз`яснити позивачу його право на подачу клопотання про скасування заходів забезпечення позову за правилами ст. 158 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 186, 258-260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Флагман», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перший відділ Державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна.

Роз`яснити позивачу його право на подачу клопотання про скасування заходів забезпечення позову за правилами ст. 158 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: О.В.Вуїв