ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
№ провадження 2/646/1409/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.26 місто Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Іщенко О. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення, визнання договору іпотеки припиненим, скасування прав власності та стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з такими вимогами: скасувати реєстрацію права власності на ім`я ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати договір іпотеки № PML-706/121/2008 від 14.07.2008 припиненим з моменту припинення існування об`єкту іпотеки; виселити ОСОБА_2 разом з іншими мешканцями його родини, з якими він проживає в спірному будинку АДРЕСА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі суми еквівалентної 66 066,00 доларів США по курсу НБУ, діючому на момент постановлення рішення; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2 400 000,00 гривень.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов такого висновку.

До позовної заяви ОСОБА_1 додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обгрунтовано тим, що вона наразі переживає скрутне матеріальне становище, до суду звертається за захистом прав, порушених внаслідок завдання збитків та шкоди, тому кошти для сплати судового збору на даний момент у неї відсутні.

Тривалий час позивачка знаходилась під вартою та втратила професійну кваліфікацію, після звільнення з-під варти та до сьогоднішнього дня відповідно до рішення суду має обмеження щодо можливості переміщення.

Оскільки сукупність зазначених вище обставин позбавила позивачку можливості знайти гідну роботу та отримувати достатній дохід, зокрема, з 2024 року, остання просила суд звільнити її від сплати судового збору відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та, у разі необхідності, витребувати від ДПС України інформацію щодо відсутності у неї доходів за певний період часу.

Відповідно до частини четвертої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Як зазначено у статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Тлумачення статті 136 Цивільного процесуального кодексу України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Судом встановлено, що позивачка, звертаючись з відповідним клопотанням про звільнення її від сплати судового збору, не надала належних та достатніх доказів, що характеризують її майновий стан як такий, що перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством розмірі.

Стосовно прохання позивачки, викладеного у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, про витребування з ДПС України відомостей щодо відсутності у неї доходів за певний період, суд зазначає таке.

Згідно із частиною п`ятою статті 177 Цивільного процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частини другої та четвертої статті 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно із частиною першою статті 84 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Отже, обов`язок щодо належного оформлення позовної заяви та подання доказів відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України покладається саме на позивача.

Витребування доказів судом здійснюється після відкриття провадження у справі на стадії підготовчого провадження у разі розгляду справи за правилами загального позовного провадження або до першого судового засідання у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки позивачкою не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для її звільнення від сплати судового збору, судовий збір підлягає сплаті на загальних підставах.

Згідно із частиною другою статті 133 Цивільного процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до положень частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою або фізичною особою підприємцем позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 3 028,00 гривень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 заявлено дві вимоги майнового характеру, за подання яких судовий збір підлягає сплаті у розмірі 15 140,00 гривень. Окрім того, заявлено дві вимоги немайнового характеру, судовий збір за подання яких становить 2 422,40 гривень.

Отже, загальний розмір судового збору, що підлягає сплаті, становить 17 562,40 гривні.

Відповідно до частини першої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність залишити позовну заяву без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків шляхом долучення до позовної заяви доказів на підтвердження сплати судового збору у загальній сумі 17 562,40 гривень, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись частиною першою статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення, визнання договору іпотеки припиненим, скасування прав власності та стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків, а саме: подання до суду доказів на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Строк для усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем цієї ухвали.

Суд попереджає, що у разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Іщенко