Справа № 464/8306/25
пр.№ 2-с/464/15/26
УХВАЛА

26.01.2026 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

у с т а н о в и л а:

Адвокат Зіньковська Н.В., від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати судовий наказ Сихівського районного суду м.Львова від 07 січня 2026 року по справі № 464/8306/25.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 січня 2026 таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Оглянувши матеріали справи, суддя дійшла наступного висновку.

07 січня 2026 року у цивільній справі № 464/8306/25 у порядку наказного провадження Сихівським районним судом м.Львова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» інфляційні нарахування у розмірі 524,16 грн, 3 % річних у розмірі 139,72 грн, судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 302,80 гривень.

За приписами ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

Як регламентовано ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Форма та зміст заяви про скасування судового наказу відповідає вимогам, викладених у ст.170 ЦПК України.

З урахуванням відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, а також беручи до уваги, що наказне провадження є безспірним, заперечення боржників свідчить про наявний між сторонами спір щодо обґрунтованості вимог стягувача, який не може вирішуватись в порядку наказного провадження, адже розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання та повідомлення заявника і боржника (ст.167 ЦПК України), а тому відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу. При цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, а наведені обставини можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження.

Також представником заявника заявлено про відшкодування за рахунок стягувача 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (по 500 грн на кожного з боржників).

Як визначено ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі та за правилами наказного провадження стягувач у справі буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат. При цьому, в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі.

Оскільки витрати на правничу допомогу не входить до переліку, визначеному ч.1 ст.161 ЦПК України, та вказані витрати входять до предмету доказування у справі, що унеможливлює стягнення їх за правилами наказного провадження, а тому суд вважає за необхідне відмовити в заяві в частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.170, 171, 258-261 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а:

Заяву задоволити частково.

Скасувати судовий наказ від 07 січня 2026 року, виданий Сихівським районним судом м.Львова по справі № 464/8306/25 (пр. № 2-н/464/43/26).

Відмовити в частині вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу.

Роз`яснити Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» право звернення з аналогічними вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Галина ШАШУРІНА