Справа № 308/7376/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю:

секретаря судового засідання Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за позовом Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, поданої в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачева, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння

в с т а н о в и в:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла позовна заява від в.о. заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, поданої в інтересах держави в особі Міністерства оборони України , місцезнаходження: м.Київ, пр.Повітрофлотський, 6 (далі позивач) до ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 (далі відповідач), у якій в.о. заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону з урахуванням заяви про зміну предмета позову просить суд:

-витребувати земельну ділянку площею 0,0728 га кадастровий номер :003:0001 у с. Оноківці Ужгородського району, яка входить до складу військового містечка № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , територіально відноситься до Оноківської сільської ради квартал 8/7) на користь держави в особі Міністерства оборони України з володіння ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна земельна ділянка вибула з державної власності незаконно, усупереч волі держави в особі уповноважених органів, а відповідач отримав її з порушенням установленого законом порядку та інтересів держави.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, що згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України не перешкоджає розгляду та вирішенню справи по суті за наявними матеріалами.

Ухвалою від 11.05.2023 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 22.05.2023 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 26.07.2023 суд задовольнив клопотання прокурора, призначив комплексну земельно-технічну та оціночно-земельну експертизу, проведення якої доручив судовим експертам Закарпатського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (м.Ужгород, вул.Гойди, 8) та зупинив провадження у справі.

Ухвалою від 19.01.2024 суд поновив провадження у справі.

Ухвалою від 15.04.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання представника Міністерства оборони України про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 15.04.2024 суд витребував від Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області додаткові докази.

Ухвалою від 26.04.2024 суд застосував відносно Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області заходи процесуального примусу у виді штрафу.

Ухвалами від 05.06.2024 та від 01.07.2024 суд відмовив у задоволенні клопотань представника Міністерства оборони України про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 23.07.2024 суд призначив по цивільній справі за позовом Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та квартирно-експлуатаційного відділу м.Мукачева до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння комплексну земельно-технічну та оціночно-земельну експертизу, проведення якої доручив судовим експертам Закарпатського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Ужгород, вул. Гойди, 8) та зупинив провадження у справі.

Ухвалою від 14.10.2024 суд поновив провадження у справі.

Ухвалою від 17.10.2024 суд погодив строк проведення комплексної земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи та зупинив провадження у справі.

Ухвалою від 26.12.2024 суд поновив провадження у справі.

Ухвалою від 25.02.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 05.06.2025 суд залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 16.07.2025 суд залишив позовну заяву без розгляду.

Постановою Закарпатського апеляційного суду 25.09.2025 ухвалу суду першої інстанції від 16.07.2025 про залишення позову без розгляду скасовано, а справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою від 17.11.2025 суд повернувся до стадії підготовчого провадження.

Ухвалою від 09.12.2025 суд замінив відповідача у справі та залучив ОСОБА_2 в якості третьої особи.

Ухвалою від 12.01.2026 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 28.01.2026 суд задовольнив заяву прокурора про застосування заходів забезпечення позову.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату і місце його проведення, клопотання про відкладення не подавали, від прокурора надійшла заява без участі.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідач є власником спірної земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу №2390 від 05.09.2025, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №454181739 від 28.11.2025.

За змістом п. 1.1. та п. 1.2. зазначеного договору від 05.09.2025 вартість земельної ділянки за кадастровим номером :003:0001 площею 0,0728 га, цільове призначення: 01.05 для індивідуального садівництва дорівнює 2 032,92 гривні.

Згідно з державним актом на право користування землею серії Б №029097 від 1979 року Мукачівській КЕЧ Ужгородського району Закарпатської області в безстрокове і безоплатне користування надано 55,19 га землі, у тому числі й земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 7,72 га.

Як зафіксовано в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки №770-ДК/771/АП/09/01/-21 від 17.09.2021, відповідно до Державного акта на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000386, виданого Ужгородському державному лісогосподарському підприємству на площу 14372,6 га для ведення лісового господарства на підставі розпорядження голови Ужгородської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 03.12.1996 № 840 (зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 82 від 03.12.1996) та технічного звіту по виготовленню державного акту на право постійного користування землею Ужгородському державному лісогосподарському підприємству - 1996 р. земельну ділянку площею 7,72 га було включено до земель, що надані у постійне користування Ужгородському державному лісогосподарському підприємству.

Надалі, згідно з рішенням ІІІ сесії XXІІІ скликання Ужгородської районної ради народних депутатів від 25.09.1998 «Про зміну площі землекористування Ужгородського держлісгоспу та територій сільських рад» вилучено із землекористування Ужгородського держлісгоспу та передано на баланс сільських рад земельні ділянки, які знаходяться у-власності та користуванні громадян, підприємств, установ і організацій. Відповідно до Переліку земельних ділянок, які знаходяться у користуванні громадян, організацій, садово-городніх кооперативів та установ і підлягають передачі в земельний фонд сільських рад, що є додатком до рішення 3 сесії 23 скликання Ужгородської районної ради народних депутатів від 25.09.1998, земельну ділянку площею 6,0 га складу військової частини № НОМЕР_4 вилучено, враховуючи розпорядження РМУРСР від 06.09.1938 № 1073-94 PC.

За рішенням ІІІ сесії XXIII скликання Оноківської сільської ради від 16.10.1998 «Про вилучення земельних ділянок» Оноківською сільською радою за розглядом клопотання адміністрації Ужгородського держлісгоспу вилучено в межах сіл Оноківської ради, земельну ділянку площею 6,0 га із земель Ужгородського лісництва.

Виділ площею 6,0 га під час лісовпорядкування 1999 року було вилучено із картографічний: матеріалів лісового фонду підприємства.

Інформація про надання згоди на вилучення земельної ділянки 6,0 га або 7,72 га Міністерством оборони України та передачі її до земель запасу Оноківської сільської ради відсутня.

Надалі, спірна земельна ділянка на підставі рішення органу місцевого самоврядування була передана у приватну власність для індивідуального садівництва.

З технічної документації на спірну земельну ділянку вбачається, що право власності у ОСОБА_2 на земельну ділянку за кадастровим номером :003:0001 площею 0,0728 га виникло у зв`язку з укладення договору дарування земельної ділянки від 16.02.2007.

Так, 16.02.2007 між ОСОБА_3 (дарувальниця) та ОСОБА_2 (обдаровувана) укладена договір дарування земельної ділянки, за яким дарувальниця передала у власність обдаровуваній безоплатно земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,07 га, котра знаходиться на території Оноківської сільської ради, садове товариство «Жасмін», Ужгородського р-ну, Закарпатської області.

За змістом пункту 1 цього ж договору дарувальниця та обдаровувана були матір`ю та донькою відповідно.

Згідно з пунктом 2 договору дарування земельної ділянки від 16.02.2007 право власності дарувальника на відчужувану земельну ділянку підтверджується державним актом ЗК №027011, виданим Оноківською сільскою радою 19.02.2001 за реєстровим №3806.

Відповідно до державного акту №3806 відповідний акт видано на підставі рішення ХХІІІ сесії ХХІІІ скликання Оноківської сільської Ради народних депутатів від 14.07.2000.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.

Згідно зі статтею 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до приписів статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша); прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини (частина третя цієї статті); наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді (частина четверта цієї ж статті).

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави у суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

У розглядуваній справі прокурор звернувся з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України. Суд вважає підстави для самостійного звернення прокурора з цим позовом достатніми з огляду на наявність попереднього листування між прокурором та Міністерством оборони України та КЕВ м. Мукачева (Т.1, а.с.29-39), що свідчить про обізнаність, зокрема, Міністерства оборони України про вибуття спірної земельної ділянки з володіння держави, яке, між тим, з власної ініціативи до суду не звернулося.

Висновком експерта №3205-Е від 16.12.2024 підтверджується, що земельна ділянка № НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 , територіально відноситься до Оноківської сільської ради квартал 8/7, площе. 7,72 га, яка перебуває у постійному користуванні КЕВ м. Мукачеве на підставі державного акту №029097 належить до земель оборони.

Відповідно до згаданого експертного висновку спірна земельна ділянка повністю накладається на землі оборони, а саме військового містечка № НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 ) територіально відноситься до Оноківської сільської ради квартал 8/7.

За обставин цієї справи суд встановив, що за рішенням ІІІ сесії XXIII скликання Оноківської сільської ради від 16.10.1998 «Про вилучення земельних ділянок» Оноківською сільською радою за розглядом клопотання адміністрації Ужгородського держлісгоспу вилучено в межах сіл Оноківської ради, земельну ділянку площею 6,0 га із земель Ужгородського лісництва.

Відповідно до статті 70 ЗК України в редакції від 22.06.1993 землями для потреб оборони визнаються землі, надані для розміщення та постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств і організацій Збройних Сил України, інших військових формувань та внутрішніх військ. Порядок надання земель для потреб оборони визначається законодавством України.

За правилами статті 4 ЗК України в редакції від 22.06.1993 не можуть передаватись у колективну та приватну власність, зокрема, землі оборони.

Суд встановив, що спірна земельна ділянка належить до земель оборони, у зв`язку з чим національне законодавство встановлювало пріоритет державної форми власності.

Згідно з пунктами 44, 45 та 50 Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України 22.12.1997 №483 (далі Положення №483), за відсутністю потреби або по закінченню терміну користування землі, надані для потреб Збройних Сил України, підлягають передачі місцевим органам влади згідно з статтею 27 Земельного кодексу України.

Передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного, управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України.

Оформлення передачі земель місцевим органам влади здійснюють землекористувачі спільно з квартирно-експлуатаційною частиною, відділенням морської інженерної служби Військово-Морських Сил України, на обліку яких знаходяться земельні ділянки в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Судом не встановлено обставин, які би свідчили, що спірна земельна ділянка була передана з дотриманням приписів Положення №483, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що була врахована воля держави щодо розпорядження спірної земельною ділянкою.

Згідно з частиною 1 статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

За частиною 2 статті 391 ЦК України якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Суд встановив, що порушення прав держави як власника земель оборони полягало в переданні земельної ділянки з недотриманням приписів Положення №483 та за відсутності підтвердження щодо врахуванні волі держави розпорядитися спірним земельним масивом.

Земельна ділянка за кадастровим номером :003:0001 перейшла до відповідача на підставі оплатного договору №2390 від 05.09.2025, відповідно до якого ціна нерухомого майна становила 2 032,92 гривні.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина 2 статті 215 ЦК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Суд погоджується із доводами прокурора про нікчемність договору №2390 від 05.09.2025, оскільки такий спрямований на заволодіння майном, для якого законодавчо було встановлено пріоритет державної форми власності.

У цьому контексті суд бере до увагу те, що:

-земельна за цим договором відчужена в ході розгляду судового спору про її витребування;

-ціна договору дорівнювала 2 032,92 грн., що очевидно не відповідає вартості об`єкта нерухомості за станом на 2025 рік. Суд зауважує, що площа земельної ділянки становить 0,0728 га. За висновком експерта №3205-Е від 16.12.2024 ринкова вартість земельної ділянки станом на 05.05.2023 дорівнювала 382 163,60 гривень. Підстави вважати, що в дійсності мало місце таке стрімке знецінення вартості нерухомого майна, яке уможливило б відчуження земельної ділянки у 2025 році в понад, ніж 187 разів дешевше, відсутні;

-у судове засідання відповідач не з`являвся, явку уповноваженого представника не забезпечив та жодним чином не прокоментував обставини справи щодо ціни згаданого договору.

Нікчемність договору №2390 від 05.09.2025, на переконання суду, виключає добросовісність набувача майна.

Відчуження спірного майна третьою особою за обставин, встановлених у цій справі, також спростовує добросовісність продавця.

За наведених обставин відсутні підстави для оцінки судом пропорційності та співмірності витребування спірного майна, адже відповідна земельна ділянка може бути витребувана в недобросовісного набувача в будь-якому разі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі №487/10128/14-ц зазначила, що згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі №483/448/20 викладено висновок про те, що згідно з принципом «jura novit curia» («суд знає закони») суд самостійно здійснює пошук і застосовує норми права для вирішення спору безвідносно до посилань сторін, але залежно від установлених обставин справи. Суд виявляє активну роль, самостійно надаючи юридичну кваліфікацію спірним правовідносинам, обираючи та застосовуючи до них належні норми права після повного та всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходить відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній та резолютивній частинах. Отже, обов`язок надати юридичну кваліфікацію відносинам сторін спору, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку юридичну норму слід застосувати для вирішення спору, виконує саме суд.

У пункті 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту».

Відповідно до статті 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача потрібно стягнути суму сплаченого судового збору за подання позову згідно з платіжною інструкцією №89 від 25.04.2023 та суму сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову згідно з платіжною інструкцією №45 від 26.01.2026.

Згідно з частиною 12 статті 142 ЦПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

У зв`язку з цим, на користь КЕВ м. Мукачево слід стягнути витрати за експертизу.

Керуючись статтями 12, 13, 18, 81, 133-141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позовні вимоги задовольнити.

Витребувати земельну ділянку площею 0,0728 га кадастровий номер :003:0001 у с. Оноківці Ужгородського району, яка входить до складу військового містечка № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , територіально відноситься до Оноківської сільської ради квартал 8/7) на користь держави в особі Міністерства оборони України (, місцезнаходження: м.Київ, пр.Повітрофлотський, 6) з володіння ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачева , місцезнаходження: м. Мукачево, вул. Берегівська-об`їзна, 1А сплачений судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачева , місцезнаходження: м. Мукачево, вул. Берегівська-об`їзна, 1А витрати на проведення комплексної судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи в розмірі 20 825 (двадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (код ЄДРПОУ , місцезнаходження: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Бращайків, буд. 2, а/с 10с) судовий збір у розмірі 1 311 (одна тисяча триста одинадцять) грн. 20 коп., сплачений за подання заяви про забезпечення позову згідно з платіжною інструкцією №45 від 26.01.2026.

Відповідно до частини 7 статті 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.01.2026, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Й. Данко