Провадження № 2/202/1547/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпра Маринін О.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житло,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житло.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

У розумінні ст.175 ЦПК України ціна позову повинна відповідати дійсній вартості майна на час розгляду справи. Однак, позивачем у порушення норм статті 175 ЦПК України не вказано оціночну вартість майна.

Згідно судової практики розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК). Дійсна вартість майна підтверджується висновком суб`єкта оціночної діяльності, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно або балансовою довідкою юридичної особи.

Таким чином позивачу необхідно зазначити та підтвердити ціну позову, яка повинна відповідати дійсній вартості майна на час розгляду справи.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як зазначає позивач, попередній розрахунок судових витрат становить у розмірі по 1211,20 гривен, яку сплачено до державного бюджету на час подання позову до суду.

Позивач при визначенні розміру судового збору, що підлягає сплаті керувалась ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»: за подання заяви до суду немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, виходячи зі змісту позовних вимог, даний спір майнового характеру, адже результатом розгляду справи про визнання права власності є набуття, зміна або підтвердження права на конкретне майно, що має грошову оцінку.

Відповідно до висновків, викладених у постанові ВП ВС від 25.08.2020 у справі №910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці.

Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання.

Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Згідно п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою або фізичною особою підприємцем позовної заяви майнового характеру сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу необхідно підтвердити ціну позову яка повинна відповідати дійсній вартості майна на час розгляду справи та надати підтвердження сплати судового збору за позов майнового характеру у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.177,185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житло залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення вказаних в ухвалі суду недоліків заяви в десятиденний строк з дня отримання ухвали. Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О. В. Маринін