Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/589/26
Номер провадження 2/711/1077/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

27 січня 2026 року Суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси Казидуб О.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОП Банк» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Дмитренко Руслан Миколайович, який діє в інтересах ползивача ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до Акціонерного товариства «ОП Банк» про захист прав споживачів.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2026 року, справа розподілена судді Казидуб О.Г.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Дана позовна заява не відповідає вимогам п. 4, ч. 3, ст. 175 ЦПК України.

У відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Зміст зазначених у ст. 4 ЦПК України підстав для захисту відображений у відповідних нормах статей, що регулюють ту чи іншу категорію правовідносин. Порушення цивільних прав має проявлятись в активних діях відповідача, невизнання цивільного права, у свою чергу, полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб`єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на право користування майном, на спадкування, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права, оспорювання суб`єктивного цивільного права відображає такий стан правовідносин, коли суб`єктивне цивільне право заперечується в юрисдикційному органі.

Водночас право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженню, зокрема, через недодержання процесуальної форми і змісту пред`явленої до суду заяви, тобто додержання умов її прийнятності.

За загальним правилом підсудності цивільних справ, позови пред`являються за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача фізичної особи або місцезнаходженням юридичної особи, згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше непередбачено законом (ст. 27 ЦПК України).

Між тим, процесуальним законом передбачені випадки альтернативної підсудності, тобто за вибором позивача.

Так, згідно із ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Позивач звертаючись до суду з даним позовом за правилами альтернативної підсудності в порядку ч. 5 ст. 28 ЦПК України, послалася на віднесення спору до категорії справ про захист прав споживачів.

Водночас, згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано(надано) споживачу.

Із пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Вважаю, що ОСОБА_1 , вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду для дотримання вимог ст. 175 ЦПК України зобов`язана викласти зміст позовних вимог та обставини, якими вона обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Законом України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

У зв`язку з цим застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільний кодекс України, Закон України «Про банки і банківську діяльність»).

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Тобто права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

Відповідно до змісту позовної заяви, 13 серпня 2025 року після телефонної розмови зі свого мобільного телефону з представниками «ОТП Банк», вона, на пропозицію оновити дані у застосунку, ввела у системі набору запропонований код та ввела чотири цифри додатку, які встановлювала як ключ-безпеки. Далі на електронну адресу Позивача прийшло повідомлення від АТ «ОТП Банк», що змінено фінансовий номер, який використовується в додатку для зв`язку з нею з її номеру на номер « НОМЕР_1 ». При цьому Позивач не вчиняла будь яких дій щодо зміни номеру. Потім на номер телефону Позивача прийшло смс-повідомлення в якому було зазначено, що здійснено вхід до додатку з пристрою «iPhone 11 Pro Max», якого в неї не було. Потім прийшло ще одне повідомлення про зміну фінансового номеру. Через певний час на електронну адресу Позивача надійшло повідомлення від банку про те, що активований кредитний ліміт. 13.08.2025 року звернулася до поліції із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. 14 серпня 2025 року за заявою Позивача було відкрите кримінальне провадження 0002742. В цей же день, 14 серпня 2025 року, Позивач звернулася із заявою до Банку. В Банку повідомили Позивача, що на її ім`я відкрито кредитну карту з номером рахунку НОМЕР_2 та взято кредитний ліміт в розмірі 63000,00 грн., грошові кошти з якого, в подальшому, перераховані на номер рахунку НОМЕР_3 трьома трансакціями в розмірі 39000,00 грн, 15500,00 грн. та 20000,00 грн. Отримувачем був вказаний невідомий Позивачу ОСОБА_2 , трансакції здійснювалися через систему ТОВ «Нова Пей». Також в цей день Позивач змінила свій фінансовий номер з +40 на +23. 15 серпня 2025 року Позивач повторно звернулася до Банку із заявою, якою повідомила Відповідача про звернення до поліції, відкриття кримінального провадження, надавши копію Витягу з ЄРДР. Також попросила Банк призупинити нарахування відсотків та штрафних санкцій до моменту завершення розслідування кримінальної справи. Відповідач ігнорував звернення Позивача і письмово не відповідав. На телефон Позивач почали надходити дзвінки від працівників АТ «ОТП БАНК» з вимогами погасити кредит та погрозами передати право вимоги колекторським компаніям, які будуть діяти з нею жорсткіше

Системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, із зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Вважаю, що в порушення даних вимог закону, позивач ОСОБА_1 у своїй позовній заяві не посилається на зміст позовних вимог та обставини, якими обґрунтовує позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначає про те, яке саме право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», обмежуючись виключно цитуванням ст. 1 указаного вище Закону.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 необхідно уточнити обґрунтування щодо приводу застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про захист прав споживачів» та звільнення її від сплати судового збору, оскільки зі змісту позовних вимог слідує, що на дані правовідносини не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів» і, як наслідок, вона має сплатити судовий збір та визначитися з підсудністю справи, так як підсудність справи за вибором позивача також не може бути застосована.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог не майнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу не майнового характеру.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що з 01.01.2026 року судовий збір за подання до суду позовної заяви не майнового характеру фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1331 грн. 20 коп.). Судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1331 грн. 20 коп.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (16640 грн.).

Банківські реквізити для сплати судового збору при зверненні до Придніпровського районного суду м. Черкаси:

Отримувач коштівГУК у Черк.обл./Придніпр.р-н/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37930566
Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувачаUA0023765
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Придніпровський районний суд м. Черкас (назва суду, де розглядається справа)

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє заявника та надає йому строк на усунення недоліків.

В разі невиконання вимог ухвали суду, позовна заява, відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОП Банк» про захист прав споживачів залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення вказаних в ухвалі недоліків до п`яти днів з дня вручення ухвали.

В разі неусунення недоліків позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. Г. Казидуб