У х в а л а

22 січня 2026 року

м. Київ

Справа № 930/3288/23

Провадження № 61-4957ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - позивач)

на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року

у справі за його позовом до Немирівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди та

в с т а н о в и в:

1. 16 травня 2024 року позивач уперше подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення.

2. 25 червня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою відкрив касаційне провадження за вказаною скаргою.

3. 27 березня 2025 року цей суд постановив ухвалу, згідно з якою закрив це провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 396 ЦПК України, оскільки касаційна скарга не містила підпису після основного тексту документа.

4. 12 квітня 2025 року позивач повторно подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу апеляційного суду від 17 квітня 2024 року та скерувати справу до останнього для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

5. 22 липня 2025 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив без руху касаційну скаргу та встановив для усунення її недоліків десятиденний строк з дня її вручення. Позивач мав подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій обґрунтувати підстави для такого поновлення та надати докази поважності причин пропуску цього строку, та надати копії касаційної скарги для інших учасників справи.

6. 12 серпня 2025 року позивач подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, у якій зазначив, що виконати вимоги ухвали Верховного Суду від 22 липня 2025 року погоджується лише в частині щодо надання однієї копії касаційної скарги. В частині щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження вказав, що Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК України) не передбачає «постійно звертатися до суду про поновлення терміну на касаційне оскарження». Жодної додаткової інформації стосовно підстав для поновлення такого строку не навів.

7. Верховний Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

7.1. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

7.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

7.3. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

7.4. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК України).

7.5. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 393 ЦПК України).

7.6. Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними (пункт 4 частини другої статті 394 ЦПК України).

7.7. 17 квітня 2024 року апеляційний суд постановив ухвалу про повернення апеляційної скарги позивача. Позивач вперше подав касаційну скаргу 16 травня 2024 року. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 25 червня 2024 року відкрив касаційне провадження за тією касаційною скаргою, а 27 березня 2025 року закрив на підставі пункту 2 частини першої статті 396 ЦПК України.

22 липня 2025 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив без руху повторно подану касаційну скаргу, оскільки позивач не подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження. Суд вказав на необхідність подати таку заяву, в якій обґрунтувати підстави для поновлення відповідного строку та надати докази поважності причин його пропуску. На виконання тієї ухвали позивач подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, у якій висловив незгоду з необхідністю подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження. Таку заяву не подав, належного обґрунтування поважності причин пропуску цього строку не навів, хоча мав достатньо для цього часу та можливості.

7.8. Верховний Суд зауважує, що право на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення не є абсолютним. Вчасне первинне подання касаційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності. Повернення касаційної скарги не зупиняє та не перериває строк на касаційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який час після спливу цього строку повторно реалізувати право на оскарження судового рішення (див. ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року у справі № 520/8622/19).

7.9. З огляду на викладене, оскільки позивач повторно подав касаційну скаргу поза межами строку, встановленого статтею 390 ЦПК України, та на виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху не заявив про поновлення строку на її подання, слід відмовити у відкриті касаційного провадження.

8. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права (частина четверта статті 10 ЦПК України).

8.1. Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

8.2. Згідно з практикою ЄСПЛ право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. mutatis mutandis рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).

8.3. «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (див. mutatis mutandis рішення від 16 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), заява № 28249/95, § 53).

8.4. Застосовані державою обмеження не можуть применшувати право доступу до суду настільки, щоби порушувати саму сутність цього права. Крім того, обмеження права доступу до суду не є сумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо не переслідує легітимну мету і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (див. mutatis mutandis рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), заява № 8225/78, § 57; рішення від 21 вересня 1994 року у справі «Файєд проти Сполученого Королівства» (Fayed v. the United Kingdom), заява № 17101/90, § 65).

8.5. Позивач мав визначений законом строк для оскарження ухвали апеляційного суду, не був позбавлений можливості належно оформити касаційну скаргу та повторно її подати разом із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження цього судового рішення. Право такого оскарження згідно з процесуальним законом обмежене, зокрема вказаним строком. Це обмеження спрямоване на забезпечення виконання Верховним Судом завдання із забезпечення сталості та єдності судової практики у порядку та спосіб, визначені таким законом (частина перша статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Зазначена мета є правомірною.

8.6. Позивач подав касаційну скаргу на ухвалу суду апеляційної інстанції з пропуском строку на її касаційне оскарження. Заяви про поновлення цього строку та належного обґрунтування підстав для такого поновлення немає. Припис пункту 4 частини другої статті 394 є імперативним. З огляду на це обмеження на подання відповідної касаційної скарги у цивільній справі є пропорційними означеній вище легітимній меті та не порушують сутність права позивача на доступ до суду.

Керуючись статтями 260, 261, 390, частиною третьою статті 393, пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року у справі за його позовом до Немирівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала цю скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко