Справа №:461/6526/25
Провадження №: 4-с/461/5/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.

з участю: секретаря судового засідання Салика С.М.,

представника скаржника Поліщука С.В. (в режимі відеоконференції),

представника приватного виконавця Кусого А.В.,

представника стягувача Шнир Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М., заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

Скаржниця ОСОБА_1 звернулася в суд із скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М.

В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що рішенням Галицького районного суду міста Львова від 22.10.2024 р. та постановою Львівського апеляційного суду від 25.06.2025 р. задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, процентів за користування, відсотків, звернення стягнення на предмет іпотеки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 14 334 872 грн. 17 коп. Також в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 у розмірі 14 334 872 грн. 17 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки нежитлові приміщення адміністративного будинку загальною площею 128,5 кв. м, а саме: нежитлові підвальні приміщення та приміщення 1-го поверху будинку АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу цього предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій у межах процедури виконавчого провадження відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Вказані судові рішення набрали законної сили. По ним отримано виконавчі листи, які пред`явлено виконання. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 18.07.2024 р. відкрите виконавче провадження №78660589 за виконавчим листом №461/3008/24 виданим 18.07.2025 Галицьким районним судом м. Львова на виконання рішення Галицького районного суду міста Львова від 22.10.2024 р. та постанови Львівського апеляційного суду від 25.06.2025 р. згідно наявної в АСВП «Інформації про виконавче провадження», після відкриття виконавчого провадження, виконавцем вчинено такі виконавчі дії: Назва виконавчої дії: Звернення стягнення на майно боржника. Дата виконавчої дії: 21.07.2025. Державний виконавець, яким проведено дію: Приватний виконавець Білецький Ігор Миронович, Приватний виконавець Білецький І.М., Львівська обл. Підстава: З метою забезпечення виконання рішення суду, необхідно арештувати майно боржника, а саме: нежитлове приміщення заг. пл. 128,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Сума звернення стягнення: 14334872.17 гривня (UAH) Винесено постанову: Постанова про арешт майна боржника. З цією метою 01.08.2025 р. постановою приватного виконавця призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Згідно наявної в АСВП «Інформації про виконавче провадження», 08.08.2025 р. приватним виконавцем вчинено таку виконавчу дію, як проведення експертизи: 08.08.2025 Майно боржника, оцінене експертом: нежитлові підвальні приміщення та приміщення 1-го поверху заг. пл. 128,5 кв.м., Місцезнаходження: АДРЕСА_1 . Тобто, приватним виконавцем вчинено дії, передбачені ст. 57 Закону про виконавче провадження. Нежитлові приміщення адміністративного будинку загальною площею 128,5 кв. м, а саме: нежитлові підвальні приміщення та приміщення 1-го поверху будинку АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_1 , належать до об`єктів нерухомого майна, які підпадають під категорію «іншого володіння» фізичної особи. 05.08.2025 р. приватний виконавець, всупереч вимогам ст. 439 ЦПК України та п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», здійснив проникнення до належних скаржнику нежитлових приміщень загальною площею 128,5 кв. м, а саме до нежитлових підвальних приміщень та приміщення 1-го поверху будинку АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_1 . При цьому таке проникнення приватний виконавець здійснив без отримання дозволу суду на такий доступ, без присутності понятих, без попередження власника. В наявній в АСВП «Інформації про виконавче провадження» відсутні відомості про здійснення виконавцем подання до суду за отриманням такого рішення, хоча у випадку, коли боржником є фізична особа, то доступ до житла та іншого володіння боржника-фізичної особи можливий лише після отримання виконавцем рішення суду про дозвіл на проникнення. Проникнення приватного виконавця до приміщень («іншого володіння») скаржника, як фізичної особи, без рішення суду, є протиправним та незаконним, є такими, що вчинені з порушенням вимог наведеного вище законодавства. За наслідками проникнення до приміщень скаржника, 05.08.2025 р. призначеним приватним виконавцем оцінювачем складено Звіт про оцінку майна, а саме нежитлових підвальних приміщень та приміщень першого поверху загальною площею 128,5 кв.м., що належать на праві приватної власності ОСОБА_1 та знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , який затверджено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 05.08.2025 р. Внаслідок незаконного (без рішення суду) проникнення виконавця до приміщень («іншого володіння») боржника, було вчинено виконавчі дії, які в АСВП в розділі «Інформація про виконавче провадження» вказані наступним чином: Назва виконавчої дії: Експертна оцінка майна. Дата виконавчої дії: 08.08.2025. Державний виконавець, яким проведено дію: Приватний виконавець Білецький Ігор Миронович, Приватний виконавець Білецький І.М., Львівська обл. Дата та місце проведення експертизи: 08.08.2025. Майно боржника, оцінене експертом: нежитлові підвальні приміщення та приміщення 1-го поверху заг. пл. 128,5 кв.м., Місцезнаходження: АДРЕСА_1 . З огляду на те, що приватний виконавець проник до приміщень скаржника без рішення суду, вчинені ним під час такого проникнення виконавчі дії, опис яких в «Інформації про виконавче провадження» здійснений датою 08.08.2025 р., також є протиправними та незаконними. Тому отримана внаслідок незаконних дій приватного виконавця оцінка майна боржника, на яке звернуто стягнення, також є незаконною та не може використовуватись у виконавчому провадженні №78660589 за виконавчим лист №461/3008/24, виданим 18.07.2025 Галицьким районним судом м. Львова на виконання рішення Галицького районного суду міста Львова від 22.10.2024 р. та постанови Львівського апеляційного суду від 25.06.2025 р.

Згідно відзиву на скаргу, наявного у матеріалах справи, приватний виконавець Білецький І.М. вважає її безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що з офіційних джерел, доступ до яких надано приватному виконавцю, встановлено, що дані приміщення Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здала в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Лакі Дент» на підставі Договору оренди нежитлових приміщень №1-22 від 06 вересня 2022 року. З огляду на ухилення боржника від виконання судових рішень, з метою вчинення виконавчих дій, спрямованих на звернення стягнення на таке приміщення приватним виконавцем здійснено вихід за адресою знаходження нежитлових підвальних приміщень та приміщень 1-го поверху будинку АДРЕСА_1 . Коли виконавець прибув за вказаною адресою, то ним було встановлено, що приміщення використовується як стоматологічна клініка і до приміщення є вільний доступ. Верховний Суд неодноразово зазначав, що наявність режиму вільного доступу до приміщення свідчить про законність входження (потрапляння) особи у відповідне приміщення та правомірне її перебування там, а отже, виключається інкримінування кваліфікуючої ознаки такої як «проникнення». Окрім того, виконавець подзвонив у дзвінок, йому відчинили двері та запросили увійти. Отже, якщо орендар пускає когось у приміщення, яке він орендує, це не вважається проникненням. Проникнення передбачає незаконне потрапляння до приміщення без дозволу власника або особи, яка має право на розпорядження цим приміщенням. Орендар, маючи право користування приміщенням на підставі договору оренди, має право запрошувати гостей або інших осіб, якщо це не суперечить умовам договору або законодавства, що і зафіксовано в п. 1.2.11 Договору оренди від 06.09.2022 р., а саме «Орендодавець гарантує, що Приміщення може вільно використовуватися Орендарем у відповідності до умов цього Договору та чинного законодавства України».

Ухвалою суду від 30 січня 2026 року у справі прийнято скаргу до свого провадження та призначено до розгляду з викликом сторін у судове засідання.

05.02.2026 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. через систему «Електронний Суд» подано заяву про відвід головуючого судді Романюка В.Ф. від розгляду вказаної цивільної справи на підставі п. 3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України у зв`язку з тим, що він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи та наявні, на його думку, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Ухвалою суду від 06.02.2026 визнано необґрунтованим заявлений приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. відвід головуючому судді Романюку В.Ф. у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М., заінтересована особа: ОСОБА_2 . Заяву приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. про відвід судді Романюка В.Ф. передано до канцелярії Галицького районного суду м. Львова для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України для розгляду даної заяви.

Ухвалою від 09.02.2026 року у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про відвід судді Романюка Віктора Феодосійовича від розгляду цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, заінтересована особа: ОСОБА_2 відмовлено.

06 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» від представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Поліщука С.В. надійшло клопотання про залишення частини вимог скарги без розгляду у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М., заінтересована особа: ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 10.02.2026 клопотання представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Поліщука С.В. про залишення частини вимог скарги без розгляду у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М., заінтересована особа: ОСОБА_2 , - задоволено.

Залишено без розгляду наступні вимоги ОСОБА_1 за поданою нею скаргою:

Визнати неправомірними дії приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича, як вказані в АСВП в «Інформації про виконавче провадження» по виконавчому провадженню № 78660589: Назва виконавчої дії: Експертна оцінка майна. Дата виконавчої дії: 08.08.2025. Державний виконавець, яким проведено дію: Приватний виконавець Білецький Ігор Миронович, Приватний виконавець Білецький І.М., Львівська обл. Дата та місце проведення експертизи: 08.08.2025 Майно боржника, оцінене експертом: нежитлові підвальні приміщення та приміщення 1-го поверху заг. пл. 128,5 кв.м., Місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Визнати неправомірним та скасувати отриманий у виконавчому провадженні №78660589 Звіт про оцінку майна, а саме нежитлових підвальних приміщень та приміщень першого поверху загальною площею 128,5 кв.м., що належать на праві приватної власності ОСОБА_1 та знаходяться за адресою АДРЕСА_1 затвердженого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 05.08.2025 р., зробленого на виконання постанови приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича від 01.08.2025 р. про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №78660589.

18.02.2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Поліщука С.В. до суду надійшла заява з приводу неправильності протоколу судового засідання від 04.02.2026 року.

Ухвалою суду від 19.02.2026 року зауваження представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Поліщука С.В. на протокол судового засідання задоволено.

Посвідчено правильність зауваження представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Поліщука С.В. на протокол судового засідання №5843349 від 04.02.2026 року та замість неправильного запису «Суд ухвалив: оголосити перерву в засіданні до 10.02.2026 о 15:00 год.», вірно зазначити «Суд ухвалив: відкласти судове засідання до 10.02.2026 о 15:00 год.».

У судовому засіданні у режимі відеоконференції представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Поліщук С.В. вимогу скарги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі. Просив суд скаргу задоволити.

Представник приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича адвокат Кусий А.В. у судовому засіданні вимоги скарги заперечив.

Представник стягувача ОСОБА_4 адвокат Шнир Я.М. у судовому засіданні вимоги скарги заперечив.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у судовому засіданні, перевіривши матеріали скарги, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Суд встановив, що у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області перебуває виконавче провадження №78660589 з примусового виконання виконавчого листа №461/3008/24, виданого 18.07.2025 р. Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 14334872 (чотирнадцять мільйонів триста тридцять чотири тисячі вісімсот сімдесят дві) грн. 17 коп. боргу за Договором Позики від 12 лютого 2016 року та Договором про внесення змін до Договору позики від 23 червня 2018 року, посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сиротяком Ю.Р. в реєстрі за N 250 і N 1347 відповідно, що складається з: -8 021999 грн. 59 коп. основна сума боргу за договором позики; -1424536 грн. 75 коп. - прострочені проценти за ставкою 20 % за користування позикою за період від 12 лютого 2016 року до 23 червня 2018 року; -3727482 грн. 54 коп. - прострочені проценти за ставкою 10 % за користування позикою за період від 23 червня 2018 року до 12 лютого 2023 року; -1160853 грн. 29 коп. - інфляційні втрати, нараховані на проценти за користування позикою, за період від 12.03.2016 року до 24.02.2022 року. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 у розмірі 14 334 872 (чотирнадцять мільйонів триста тридцять чотири тисячі вісімсот сімдесят дві) грн. 17 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення адміністративного будинку загальною площею 128,5 кв. м, а саме: нежитлові підвальні приміщення та приміщення 1-го поверху будинку АДРЕСА_1 , які на підставі Договору дарування, посвідченого 13 червня 2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тимків І.М., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, належать на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу цього предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій у межах процедури виконавчого провадження відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

21 липня 2025 року приватним виконавцем в рамках примусового виконання рішення суду у виконавчому провадженні №78660589 винесено в порядку статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про опис та арешт майна боржника, якою описано та накладено арешт на майно - нежитлові підвальні приміщення та приміщення 1-го поверху загальною площею 128,5 кв. м, реєстраційний/кадастровий номер 01, місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» - під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов та інші документи надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про припинення виконавчого провадження, повідомлення про відмову в прийнятті виконавчого документа до виконання, постанов, передбачених у п. п. 1-4 ч. 9 ст. 71 цього закону, які надсилаються рекомендованими листами.

Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Згідно положень частини сьомої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

За змістом статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно з пунктом 11 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, якщо опис і арешт майна (коштів) здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання.

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (частина перша статті 28 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 10 розділу VIII Інструкції після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову.

У разі відсутності боржника та якщо рішення може бути виконано без його участі, виконання рішення проводиться за участю стягувача або його представника та двох понятих (пункт 24 розділу VIII Інструкції).

Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» присутність понятих є обов`язковою у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку, що передбачено пунктами 5, 6 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Статтею 56 Закону №1404-VIII визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Відповідно до статті 58 Закону №1404-VIII майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання). Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо проти цього не заперечує стягувач (щодо рухомого майна) або якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення чи зменшення цінності внаслідок користування.

У разі якщо зберігачем призначено іншу особу, крім боржника або члена його сім`ї, вона може одержувати за зберігання майна винагороду, розмір та порядок виплати якої визначаються договором між зберігачем та виконавцем.

В свою чергу, згідно з пунктом 10 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані:

- назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

- якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису;

- якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування;

- прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

- відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

- якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Як зазначено у статті 30 Конституції України, статті 311 ЦК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

За змістом норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Частиною першою статті 439 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що приватний виконавець Білецький І.М. здійснив проникнення до нежитлових підвальних приміщень та приміщень 1-го поверху загальною площею 125,5 кв.м. за адресою м. Львів, пр. Шевченка, 7 без судового рішення та без згоди боржника.

Боржник ОСОБА_1 не надавала приватному виконавцю згоди на проникнення до нежитлових приміщень, якими вона володіє на праві власності.

Доказів надання боржником такої згоди приватним виконавцем не надано.

ТОВ «Лакі Дент», яке орендує приміщення у боржника, тобто як особа, у якої знаходиться майно боржника, не надавало згоди приватному виконавцю на проникнення до орендованих у боржника приміщень.

Доказів надання такої згоди приватним виконавцем не надано.

З наявних в матеріалах справи листа ТОВ «Лакі Дент» та відеозаписів камер спостереження від 05.08.2025 року встановлюється, що представник ТОВ «Лакі Дент» присутній в приміщення та згоди приватному виконавцю також не надавали.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що проникнення приватного виконавця Білецького І.М. до нежитлових підвальних приміщень та приміщень 1-го поверху загальною площею 125,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 відбулось без судового рішення.

Враховуючи викладене, такі дії приватного виконавця Білецького І.М. слід визнати неправомірними та такими, що вчинені в порушення вимог ст. 439 ЦПК України та п.п. 4, 13 ч. 3 ст. ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 30 Конституції України та ст. 311 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 261, 273, 447, 453 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М., заінтересована особа: ОСОБА_2 , - задоволити.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича з проникнення 05.08.2025 р. без рішення суду до нежитлових приміщень адміністративного будинку загальною площею 128,5 кв. м, а саме до нежитлових підвальних приміщень та приміщення 1-го поверху будинку АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення

Повний текст ухвали складено 23 лютого 2026 року.

Суддя: Романюк В.Ф.