Провадження № 2/537/485/2026
Справа № 537/7931/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.01.2026 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Маханькова О.В.,
за участі секретаря судового засідання Туль О.В.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу позовом представника позивача Голопьорової Іоланти Валеріївни, яка діє в інтересах Управління Служби безпеки України в Полтавській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування службовим житловим приміщенням,
У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу в органах Служби безпеки України з 24.06.1998 по 16.03.2012. З 01.11.2004 по 25.06.2010 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу в УСБУ в Полтавській області. Під час проходження служби в Управління СБ України ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку осіб при відділі в м. Кременчуці Управління з 2005 року по 02.02.2007 та з 11.06.2008 по 24.12.2008 Під час перебування на квартирному обліку (в період з 2005 року по 02.02.2007) наказом начальника Управління СБ України в Полтавській області № 123 від 16.08.2006, на підставі рішення житлово-побутової комісії відділу УСБУ в Полтавській області в місті Кременчуці від 04.08.2006, затвердженого протоколом №2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на той час співробітнику Управління Служби безпеки України в Полтавській області, складом сім`ї дві особи: дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надано двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , як службову.
Вищевказана двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 закріплена за відділом в м. Кременчуці УСБУ в Полтавській області як службова. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 998 від 22.09.2006 двокімнатна квартира АДРЕСА_2 , як службова, виділена для заселення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на той час співробітнику Управління СБУ в Полтавській області, складом сім`ї три особи: дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 998 від 22.09.2006, ОСОБА_1 22.09.2006 отримав у Кременчуцькій міський раді ордер №162 на право займання зазначеної вище службової квартири Управління зі складом сім`ї три особи: дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з переміщенням по військовій службі, пов`язаним з переїздом до іншої місцевості ОСОБА_1 рішенням житлово-побутової комісії відділу УСБУ в Полтавській області в місті Кременчуці від 02.02.2007 був знятий з квартирного обліку.
24.12.2007 згідно рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.11.2007 справа № 2-1869 шлюб між громадянами
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було розірвано. Рішенням житлово-побутової комісії УСБУ в Полтавській області від 02.09.2008 задоволено рапорти ОСОБА_1 , ухвалено внести зміни до квартирного обліку співробітників відділу в м. Кременчуці УСБУ в Полтавській області та рахувати в подальшому склад його сім`ї в кількості двох осіб: дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішенням житлово-побутової комісії УСБУ в Полтавській області від 24.12.2008 ухвалено зняти ОСОБА_1 з квартирного обліку при відділі в м. Кременчуці Управління зі складом сім`ї 2 особи в зв`язку із переміщенням по військовій службі, пов`язаним з переїздом в іншу місцевість (м. Полтава) . Згідно довідки відділу кадрового забезпечення від 26.11.2025 №515 ОСОБА_1 з 25.06.2010 переведений до Департаменту контррозвідки СБ України. Наказом СБ України від 02.02.2012 № 117-ос ОСОБА_1 , звільнено з військової служби за підпунктом "а" пункту 61 та підпункту "б" пункту 62 (за станом здоров`я - обмежено приданий до військової служби) у запас СБ України без права на пенсію. Наказом Департаменту контррозвідки СБ України від 16.03.2012 № 32-ос виключений зі списків особового складу ДКР СБУ. Відповідно до Довідки (витягу) з особового ранку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_3 , виданої ТОВ «Керуюча компанія «БУДСЕРВІС» від 23.09.2025 на запит УСБУ в Полтавській області від 12.08.2025 №66/19-761, ОСОБА_1 12.12.2012 знявся з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , в м. Полтаву.

ОСОБА_1 заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтава від 21.01.2015 № 553/5395/14-ц був знятий з реєстрації місця проживання з адреси: АДРЕСА_4 . Зокрема, в описовій частині рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 21.01.2015 № 553/5395/14-ц зазначено, що з початку 2013 року ОСОБА_1 виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, факт не проживання ним за адресою АДРЕСА_4 підтверджується «Свидетельством учасника государственной программы по оказанию содействия добровольному переселению в Российскую Федерацию соотечественников, проживающих за рубежом», яке видано ОСОБА_1 в Російській Федерації, а також заявою останнього про те, що він просить оформити йому вихід з громадянства України у зв`язку з прийняттям громадянства Російської Федерації, де вказано, що він вже зареєстрований в РФ.

Згідно листа Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради від 29.05.2025 №3669/01-27 колишня дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_1 , з 05.09.2022 знята з реєстрації місця проживання з адреси: АДРЕСА_5 , та значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_6 , яка згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 12.06.2025 належить на праві власності

ОСОБА_5 . Також, згідно вищевказаного листа Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради від 29.05.2025 №3669/01-27 за адресою: АДРЕСА_5 , зареєстровані

особи відсутні. Таким чином на час подання вказаної позовної заяви у службовій квартирі УСБУ в Полтавській області за адресою: АДРЕСА_5 ніхто не зареєстрований, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 добровільно припинили своє право користування вказаною службовою квартирою, знявшись з реєстрації місця проживання у ній.

Відповідно до листа КП «Кременчуцьке КАТП 1628» станом на 30.06.2025 заборгованість за послугу з управління побутовими відходами за вищевказаною адресою становить 1 459 грн. 77 коп. Заборгованість утворилась через несплату нарахувань за період з 10.2024 року по 30.06.2025. Відповідно до листа КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради від 04.07.2025 №10/5190 за адресою АДРЕСА_5 , станом на 01.07.2025 плата за абонентське обслуговування послуги з централізованого водопостачання: заборгованість 224,07 грн (за період з жовтня 2024 року по травень 2025 року включно); плата за абонентське обслуговування послуги з централізованого водовідведення: заборгованість 159,31 грн (за період з жовтня 2024 року по травень 2025 року включно). Відповідно до листа ПрАТ «Кременчукгаз» від 01.07.2025 №29/1548 за період з 01.03.2024 по 01.06.2025 у службовій двокімнатній квартирі, яка належить Управлінню СБ України в Полтавській області за адресою: АДРЕСА_5 , спожито у травні 2025 року 24 м3, за інші місяці вказаного вище періоду обсяги споживання становили 0 м3.

Відповідно до Довідки (витягу) з особового ранку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_3 , виданої ТОВ «Керуюча компанія «БУДСЕРВІС» від 23.09.2025 заборгованість становить 4570,15 грн.

Більше того, не маючи наміру проживати у службовій двокімнатній квартирі, яка належить Управлінню СБ України в Полтавській області за адресою: АДРЕСА_5 та користуватися нею, в супереч вимогам законодавства ОСОБА_1 використовувала вищевказану службову квартиру не за призначенням, а саме передала її в оренду іншим громадянам.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.01.2026 відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача Голопьорова І.В. направила клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у ньому, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, були повідомлені про розгляд справи належним чином, заяв, клопотань, відзив на позовну заяву до суду не направляли.

Представник Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Костик А.О. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце належним чином повідомлена. Направила заяву про розгляд справи без її участі.

У зв`язку із неявкою відповідачів на судовий розгляд, на підставі ст. ст.223,280,281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із статтею 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України).

За частиною першою статті 318 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положенням частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_5 , згідно з «Положенням про надання службових квартир і користування ними в Україні», затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР № 37 від 04.02.1988 з урахуванням клопотання відділу в місті Кременчуці Управління Служби безпеки України в Полтавській області та керуючись ст. 30 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 11.09.2006 №945 закріплена за відділом в м. Кременчуці УСБУ в Полтавській області як службова.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 998 від 22.09.2006 двокімнатна квартира АДРЕСА_2 , як службова, виділена для заселення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на той час співробітнику Управління СБУ в Полтавській області, складом сім`ї три особи: дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки ТОВ «ДОБРОБИТ» від 27.10.2008 №1510, у службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його дружину - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки відділу кадрового забезпечення від 26.11.2025 №515 ОСОБА_1 з 25.06.2010 переведений до Департаменту контррозвідки СБ України. Наказом СБ України від 02.02.2012 № 117-ос ОСОБА_1 , звільнено з військової служби за підпунктом "а" пункту 61 та підпункту "б" пункту 62 (за станом здоров`я - обмежено приданий до військової служби) у запас СБ України без права на пенсію. Наказом Департаменту контррозвідки СБ України від 16.03.2012 № 32-ос виключений зі списків особового складу ДКР СБУ.

Так, особливість права користування службовим житлом на підставі ордеру полягає, зокрема, у тому, що житло надається у зв`язку зі службовими відносинами, тимчасово, до настання певних умов. Особа, яка користується службовим житлом, усвідомлює, що після припинення її правовідносин з роботодавцем вона зобов`язана звільнити надане ним житлове приміщення відповідно до статті 124 ЖК України.

Відповідно до частини першої статті 118ЖК України службові приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Відповідно до статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки (частина друга статті 64 ЖК України).

Матеріалами справи підтверджено, що 24.12.2007 згідно рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.11.2007 справа № 2-1869 шлюб між громадянами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було розірвано.

У подальшому ОСОБА_1 звернувся до керівництва УСБУ в Полтавській області із рапортами щодо внесення змін до його особової справи квартирного обліку у зв`язку із розірванням шлюбу з ОСОБА_1 (актовий запис №356 від 24.12.2007) та одруженням з ОСОБА_6 , згідно копії рапортів від 19.06.2008 та від 26.08.2008

Рішенням житлово-побутової комісії УСБУ в Полтавській області від 02.09.2008 задоволено рапорти ОСОБА_1 , ухвалено внести зміни до квартирного обліку співробітників відділу в м. Кременчуці УСБУ в Полтавській області та рахувати в подальшому склад його сім`ї в кількості двох осіб: дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . відповідно з протоколу №4 від 02.09.2008.

Рішенням житлово-побутової комісії УСБУ в Полтавській області від 24.12.2008 ухвалено зняти ОСОБА_1 з квартирного обліку при відділі в м. Кременчуці Управління зі складом сім`ї 2 особи в зв`язку із переміщенням по військовій службі, пов`язаним з переїздом в іншу місцевість (м. Полтава), витягу з протоколу №5 від 24.12.2008.

Згідно довідки відділу кадрового забезпечення від 26.11.2025 №515 ОСОБА_1 з 25.06.2010 переведений до Департаменту контррозвідки СБ України. Наказом СБ України від 02.02.2012 № 117-ос ОСОБА_1 , звільнено з військової служби за підпунктом "а" пункту 61 та підпункту "б" пункту 62 (за станом здоров`я - обмежено приданий до військової служби) у запас СБ України без права на пенсію. Наказом Департаменту контррозвідки СБ України від 16.03.2012 № 32-ос виключений зі списків особового складу ДКР СБУ.

Відповідно до Довідки (витягу) з особового ранку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_3 , виданої

ТОВ «Керуюча компанія «БУДСЕРВІС» від 23.09.2025 на запит УСБУ в Полтавській

області від 12.08.2025 №66/19-761, ОСОБА_1 12.12.2012 знявся з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно листа Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради від 29.05.2025 №3669/01-27 колишня дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_1 , з 05.09.2022 знята з реєстрації місця проживання з адреси: АДРЕСА_5 , та значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_6 , яка згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 12.06.2025 належить на праві власності ОСОБА_5 .

Також, згідно вищевказаного листа Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради від 29.05.2025 №3669/01-27 за адресою: АДРЕСА_5 , зареєстровані особи відсутні.

За правилами частин 1, 2 статті 64ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з ч. 1ст. 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Також жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців, зокрема, у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи.

Відповідно до статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Отже,статтею 71 ЖК УРСР визначено умови відповідно до яких особу може бути визнано такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Аналіз статті 71ЖК УРСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин для такого непроживання.

Крім того, пунктом 5.18. Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень №792 від 06.11.2007 року, визначено, що співробітник, члени його сім?ї або інші особи, які проживають у службовому житловому приміщенні, можуть бути виселені без надання іншого службового приміщення у разі якщо вони використовують його не за призначенням, у тому числі шляхом передачі в оренду іншим громадянам.

Відповідно до акту перевірки використання службового житлового приміщення від 07.08.2025 в квартирі за адресою: АДРЕСА_5 фактично проживає ОСОБА_7 , яка не має правових підстав займати службове житло Управління.

Як вказує представник позивача, ОСОБА_1 не перебуває з Управлінням ні в трудових відносинах, ні у відносинах з проходження військової служби.

Фактично відповідачем ОСОБА_1 наданий доступ для службової квартири АДРЕСА_5 , іншим особам, з метою постійного проживання. Родина відповідача разом не проживає, службову квартиру за призначенням не використовує. Вказані доводи не були спростовані стороною відповідачами.

Відповідно до положень частини третьої статті12, частини першої статті81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Втручання у право на повагу до житла відповідача буде відповідати Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не лише тоді, коли таке втручання здійснюється згідно із законом, але й якщо для такого втручання існують легітимні цілі, вичерпний перелік яких наведений у пункті другому статті 8 Конвенції.

За змістом пункту другого статті 8 Конвенції втручання в право на повагу до житла «має бути не лише законним, але й «необхідним у демократичному суспільстві». Інакше кажучи, воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності», зокрема бути співрозмірним із переслідуваною легітимною метою… Зокрема, навіть якщо законне право на зайняття приміщення припинено, особа вправі мати можливість, щоб співрозмірність заходу була визначена незалежним судом у світлі відповідних принципів статті 8 Конвенції…» (KRYVITSKA AND KRYVITSKYY v. UKRAINE, № 30856/03, § 44, ЄСПЛ, від 02 грудня 2010 року).

ЄСПЛ, розглянувши справу за заявою військовослужбовця, який разом з іншими членами сім`ї був виселений із кімнати в гуртожитку після припинення служби у Міністерстві оборони України, дійшов висновку про відсутність порушення статті 8 Конвенції. ЄСПЛ вказав, що втручання, на яке скаржився заявник, переслідувало легітимну мету захист інтересів економічного добробуту країни та прав інших осіб, а саме курсантів і працівників Національної академії оборони України й інших військовослужбовців, які потребували житло у зв`язку зі службою (рішення від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» («Karakutsya v. Ukraine»), заява № 18986/06, § 71).

Втручання у право на повагу до житла має бути також «необхідним у демократичному суспільстві». Тобто воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності» та бути домірним переслідуваній легітимній меті (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Зехентнер проти Австрії» («Zehentner v. Austria»), заява № 20082/02, § 56).

Принцип пропорційності у розумінні ЄСПЛ полягає в оцінці справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право людини на повагу до житла, й інтересами особи, яка зазначає негативних наслідків від цього втручання. Пошук такого балансу не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між легітимною метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа внаслідок втручання в її право на повагу до житла несе надмірний тягар. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були би менш обтяжливими для прав і свобод цієї особи, оскільки обмеження її прав не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для досягнення вказаної мети.

З моменту, коли перестали існувати правові підстави для користування службовим житлом, особа, якій воно було надане, володіє ним незаконно, і власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні таким майном шляхом визнання такими, що втратили право користування службовим приміщенням.

Робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення (стаття 124 ЖК).

Навіть якщо власник службового житла не висловив вимогу звільнити це житло, проживання у ньому після припинення трудових правовідносин з роботодавцем не свідчить про законність його використання особою, якій воно було надане на час існування вказаних правовідносин.

Така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18).

Судом враховано нагальну суспільну необхідність для визнання відповідачів такими, що втратили право користування службовим приміщенням, а саме: наявність черги працівників, які можуть претендувати на заселення у службове житло.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Ураховуючи вищевикладене, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, беручи до уваги докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування службовим житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, солідарному стягненню із відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12.13,80,81,89,263-268,280,281,354,355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов представника позивача Голопьорової Іоланти Валеріївни, яка діє в інтересах Управління Служби безпеки України в Полтавській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування службовим житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування службовим житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь Управління СБ України в Полтавській області () витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,4 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст заочного рішення складено та підписано 22.01.2026

Суддя Маханьков О.В.