КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/2874/2026 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», поданою представником Лелюх Вітою Миколаївною, на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 11 вересня 2025 року, постановлену під головуванням судді Майстренка О.М., у місті Києві, у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до якого просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 124 699,10 грн., яка складається з: заборгованості заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 17 543,69 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 3 056, 06 грн, 3% річних у розмірі 744,04 грн; заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 9 177,05 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 1 577,25 грн, 3% річних у розмірі 386,66 грн; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги централізованого опалення у розмірі 19 160,90 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 3 314,84 грн, 3% річних у розмірі 812,63 грн; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 16 594,72 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 2 870,89 грн, 3% річних у розмірі 703,80 грн; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання теплової енергії у розмірі 26 927, 85 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 3 713,50 грн, 3% річних у розмірі 895,82 грн, пеня у розмірі 1 089,92 грн; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 11 527,51 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 1 505,07 грн, 3% річних у розмірі 359,77 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії у розмірі 1 477,24 грн, заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування з постачання гарячої води у розмірі 783,75 грн, заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 119,42 грн, заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води регулюються Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875 - IV та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Правовідносини у сфері надання послуг з ТЕ/ПГВ регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII, Постановою КМУ від 11 грудня 2019 року № 1182 та Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830.

Послуги надаються споживачеві згідно з договорами, що оформлюються на основі типових договорів приєднання. Договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ був опублікований в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Щодо договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ, відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року, такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір. Позивачем на своєму веб-сайті оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. Факт отримання послуг Споживачем є свідченням повного і беззастережного акцепту умов договору.

Позивач стверджував, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , під`єднаний до мереж теплопостачання та водопостачання, а отже відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а з 01.11.2021 споживачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків між позивачем та відповідачем підтверджується діями сторін, а саме позивач щомісячно надає відповідачу послуги з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 послуги ТЕ/ПГВ, надсилає відповідачу платіжні документи на плату таких послуг, а відповідач споживає надані послуги та зобов`язаний оплатити їх вартість.

Проте, відповідачі у порушення вимог законодавства своєчасно не сплачували за спожиті послуги з ЦО/ЦПГВ та ТЕ/ПГВ в результаті чого утворилась заборгованість.

Крім того, відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, а також Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» споживачі послуг з ЦО/ЦПГВ зобов`язані сплачувати внески за обслуговування вузлів комерційного обліку відповідних послуг. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року, плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з ТЕ/ПГВ включає в себе також й плату за абонентське обслуговування. Таким чином, за вищевказаною адресою, у відповідачів також існує заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого постачання гарячої води, зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого постачання опалення та заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води, заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії.

Також, посилався на те, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та Комунальним підприємство (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було укладено Договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесїї), за яким ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило право вимоги, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНРГО набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору.

Згідно з п. 3.4.2. договору цесії, навий кредитор має право на отримання замість кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або у Додатку № 2 до договору цесії сплати заборгованості.

Враховуючи викладене, просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 вересня 2025 року позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - Лелюх В.М. подала апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що безпідставним є посилання суду про те, що позовна заява не була оформлена належним чином, оскільки жоден із доданих до неї документів не містив підпису представника позивача та дати.

В доводах апеляційної скарги вказує, що разі подання учасником справи до суду пакету документів у копіях, які прошиті із проставленням на останній його сторінці посвідчувального напису, із зазначенням кількості сторінок та проставленням підпису уповноваженої заявника та його печатки, такі процесуальні дії учасника справи свідчать про подання ним копій документів з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до вимог національного стандарту щодо оформлення документів.

Прошивка документів із підписом уповноваженої особи на місці скріплення свідчить про те, що всі аркуші є частиною цілісного, автентичного комплекту. Такий спосіб оформлення підтверджує, що подані документи не піддавались зміні чи підміні, унеможливлює вилучення окремих аркушів, а отже, вважаються належно засвідченими та підписаними у повному обсязі, а підпис на місці скріплення підтверджує автентичність усього комплекту.

Враховуючи вищевикладене, представник Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - Лелюх В.М.просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 11 вересня 2025 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Так, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви мотивував своє рішення тим, що протягом наданого строку позивач недоліки не усунув, позовну заяву у відповідність до ст. ст. 175, 177 ЦПК України не привів, оскільки додані до матеріалів позовної заяви документи не засвідчені належним чином, з урахуванням ст. 95 ЦПК України.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у серпні 2025 року КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» звернулось до суду першої інстанції із вказаним позовом, в якій просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 124 699,10 грн., яка складається з: заборгованості заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 17 543,69 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 3 056, 06 грн, 3% річних у розмірі 744,04 грн; заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 9 177,05 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 1 577,25 грн, 3% річних у розмірі 386,66 грн; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги централізованого опалення у розмірі 19 160,90 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 3 314,84 грн, 3% річних у розмірі 812,63 грн; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 16 594,72 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 2 870,89 грн, 3% річних у розмірі 703,80 грн; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання теплової енергії у розмірі 26 927, 85 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 3 713,50 грн, 3% річних у розмірі 895,82 грн, пеня у розмірі 1 089,92 грн; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 11 527,51 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 1 505,07 грн, 3% річних у розмірі 359,77 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії у розмірі 1 477,24 грн, заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування з постачання гарячої води у розмірі 783,75 грн, заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 119,42 грн, заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч. 1 ст. 185 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Так, ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01 вересня 2025 року позов КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було залишено без руху та надано строк п`ять днів для усунення недоліків (а.с. 36).

В ухвалі зазначено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, оскільки додані до матеріалів позовної заяви документи не засвідчені належним чином, з урахуванням ст. 95 ЦПК України. Судом вказано, що позивач на виконання вимог ухвали має долучити до матеріалів позовної заяви документи відповідно до переліку, зазначеного у позовній заяві, у копіях, засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством України, або власноручно із зазначенням про наявність у позивача оригіналів таких документів, або у разі відсутності у позивача оригіналів таких документів - із зазначенням про наявність у іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких долучено до позовної заяви.

Відповідно до довідки про доставку електронного документу, документ в електронному вигляді «Ухвала» від 01 вересня 225 по справі № 760/23563/25, а також прикріплені до нього файли було надіслано одержувачу КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 05.09.2025 10:13:41.

10 вересня 2025 року позивачем сформовано документ в системі «Електронний суд» заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій повідомив, що ним додано до позовної заяви усі наявні докази, що підтверджують обставини викладені у позовній заяві, зокрема витяг з реєстру територіальної громади м. Києва в 1 прим., розрахунки інфляційної складової, 3 % річних та пені в 1 прим., розрахунки заборгованості за надані послуги в 1 прим., копії документів, які підтверджують надання послуг в 1 прим., копія витягу з Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18 та Додатки до нього в 1 прим., які прошито нитками та скріплені підписом уповноваженої особи із зазначенням дати на наліпці, то свідчить про те, що всі сторінки містяться в одному документі та офіційно підтверджені. (а.с. 38 - 39).

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 вересня 2025 року позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, визнано такою, що не подана та повернуто позивачу (а.с. 42).

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частиною 4 ст. 95 ЦПК України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Отже, ЦПК України, як процесуальним законом, не встановлено порядку засвідчення копій документів, як письмових доказів, а норма ч. 4 ст. 95 ЦПК України є відсильною та зумовлює необхідність урахування учасниками процесу стандартів оформлення документів, визначених національним стандартом як нормативним документом відповідно до ст. 1, 23 Закону України «Про стандартизацію».

01 вересня 2021 року набув чинності новий стандарт на заміну ДСТУ 4163-2003, який регулює порядок оформлення організаційно-розпорядчих документів - Національний стандарт України Державна уніфікована система документації «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» ДСТУ 4163:2020, затверджений наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП «УкрНДНЦ») від 01 липня 2020 року № 144.

Згідно з п. 5.26. Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» ДСТУ 4163:2020, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту "Підпис" на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Зазначеним способом повинна засвідчуватись кожна сторінка документа, поданого у копії.

У разі подання учасником справи до суду пакету документів у копіях, які прошиті із проставленням на останній його сторінці посвідчувального напису, із зазначенням кількості сторінок та проставленням підпису уповноваженої особи заявника та його печатки, такі процесуальні дії учасника справи свідчать про подання ним копій документів з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до вимог національного стандарту щодо оформлення документів.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 761/5894/17, від 14 грудня 2018 року у справі № 914/809/18, від 01 жовтня 2020 року у справі № 910/8794/17, від 14 вересня 2021 року у справі № 916/2024/20.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви було долучено пакет документів у копіях, які разом прошито та на зворотній стороні останнього аркушу проставлено посвідчувальний напис із зазначенням «Згідно з оригіналом. Прошито та пронумеровано», кількість аркушів, підпис уповноваженої особи, дата засвідчення (а.с. 32).

Таким чином, позивач долучив до позовної заяви копії документів з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до вимог національного стандарту щодо оформлення документів.

Відтак доводи апеляційної скарги у частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали є такими, що заслуговують на увагу.

Враховуючи зазначене, при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції порушено норми процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладені обставини справи ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 13 липня 2022 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», подану представником Лелюх Вітою Миколаївною, задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 11 вересня 2025 рокускасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв