Справа №760/2371/25
12 січня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва
у складі:головуючого судді - Букіної О. М.,
при секретарі - Черчукан В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Марченко Олени Іванівни, про встановлення факту припинення іпотеки та зняття обтяження з нерухомого майна, -
До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Марченко Олени Іванівни, про встановлення факту припинення іпотеки та зняття обтяження з нерухомого майна.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2025 справу передано головуючому судді Букіній О. М.
30.01.2025 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
27.02.2025 на виконання вимог ухвали суду від 30.01.2025 позивачем подано заяву про усунення недоліків поданного позову.
28.02.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва 19.12.2025 здійснено перехід розгляду справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін .
В обґрунтування заявлених вимог Позивачі посилалися на те, що 29 листопада 2006 року, з метою забезпечення виконання кредитного договору № 154/ФГ/06 від 29.11.2006, між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко Оленою Іванівною, зареєстрований в реєстрі за № 1724.
Всі розрахунки за кредитним договором № 154/ФГ/06 від 29.11.2006, укладеним між ВАТ КБ «Хрещатик» та ОСОБА_2 , були виконані в повному обсязі, проте іпотека з квартири знята не була.
У зв`язку з ліквідацією ПАТ «КБ «Хрещатик» без правонаступників, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не можуть отримати довідку про повне погашення кредиту, в зв`язку чим не можуть звернутись до нотаріуса про зняття заборони на відчуження іпотечного майна.
У зв`язку з цим, виникла необхідність звернутися з суду з позовом про припинення іпотеки.
Позивачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
11.01.2026 представник позивача подав до суду заяву про приєднання до справи додаткових доказів. Просить розглядати справу у відсутності представника позивача позов підтримує та не заперечувала проти розгляду справу у відсутності відповідача у порядку заочного розгляду.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому процесуальним законом.
Відзив на позов не подав..
Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч.1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
29 листопада 2006 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 154/ФГ/06 від 29.11.2006. Копія кредитного договору міститься в матеріалах справи.
29 листопада 2006 року, з метою забезпечення вказаного вище кредитного договору, між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко Оленою Іванівною, зареєстрований в реєстрі за № 1724. Копія договору іпотеки міститься в матеріалах справи .
Предметом іпотеки є квартира за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на праві приватної власності в рівних частинах.
На виконання договору іпотеки щодо квартири було зареєстровано обтяження у Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер 4136606). Копія інформаційної довідки з ДРРП міститься в матеріалах справи.
Відповідно до інформації з вебсайту Національного банку України 05 квітня 2016 року правлінням НБУ видано постанову від 05 квітня 2016 року № 234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних».
Дана інформація є загальновідомою та відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню (обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування).
Представник Позивачів звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ФГВФО) та до Національного банку України з адвокатським запитом з метою підтвердження факту відсутності у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 154/ФГ/06 від 29.11.2006, укладеним між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_2 .
Таким чином, повноваження Фонду як ліквідатора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» припинено. Повідомляємо, що документи ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» передані на зберігання до Національного банку України».
20 січня 2025 року від Національного банку України у відповідь на адвокатський запит надійшов лист № 14-0005/4539, в якому зазначено, що кредитна справа (кредитні/іпотечні договори, заяви, зобов`язання, висновки, довідки) про видачу і оформлення кредитів на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в описах архівних справ ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" не зазначені та на архівне зберігання до Національного банку України ліквідатором ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" не передавалися. У архівних справах ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК", зокрема в Ліквідаційному балансі ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" в додатку 3 "Інформація щодо реалізації кредитів фізичних осіб станом на 27.07.2020", договорах про відступлення прав вимоги за кредитами фізичних осіб немає інформації стосовно кредитних /іпотечних договорів на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Таким чином, у зв`язку з ліквідацією ПАТ «КБ «Хрещатик» без правонаступників, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не можуть отримати довідку про повне погашення кредиту, в зв`язку чим не можуть звернутись до нотаріуса про зняття заборони на відчуження іпотечного майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, відновлення становища, яке існувало до порушення, припинення правовідношення.
Статтею 41 Конституції України та ч. 1 ст. 319 ЦК України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 572 ЦК України визначено поняття застави, відповідно до якого в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Окремим видом застави є іпотека - застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості (ст. 575 ЦК України).
За ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3, ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про іпотеку»).
Відповідно до ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.
Під ліквідацією розуміється спосіб припинення юридичної особи без правонаступництва. Юридична особа є такою, що припинена, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частина 5 статті 104 ЦК України).
Ліквідація для юридичних осіб призводить по своїй суті до аналогічних правових наслідків, що і смерть фізичної особи, тобто, обумовлює припинення правоздатності юридичної особи. Замість припиненої юридичної особи не виникає іншої юридичної особи, яка наділяється її майном. Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи як за добровільного, так і за примусового порядку її ліквідації. Стаття 609 ЦК України поширюється на договірні, недоговірні, основні та додаткові (акцесорні) зобов`язання.
У чинному законодавстві, зокрема, ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації).
Подібною нормою є абзац 3 ч. 4 ст. 277 ЦК України, відповідно до якого, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.
Коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом 3 ч. 4 ст. 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону.
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).
Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту припинення іпотеки за договором іпотеки від 29.11.2006 року, укладеним між ВАТ КБ «Хрещатик» та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О. І., зареєстрованим в реєстрі за № 1724, та зняття обтяження - іпотеки, реєстраційний номер обтяження 4136431, зареєстровану приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О. І., 29.11.2006 року на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , підстава обтяження - договір іпотеки, 4420, 29.11.2006 року, заборона № 4421, оскільки кредитодавець за даним кредитним договором - ПАТ КБ «Хрещатик» ліквідований без правонаступників, документи неплатоспроможного банку передано на зберігання до Національного банку України, серед яких будь-якої інформації щодо позичальників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (діючих кредитних/іпотечних договорів тощо) немає, з огляду на що суд вважає, що наявні підстави вважати іпотеку припиненою у зв`язку з припиненням основного зобов`язання.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3, 17 ЗУ «Про іпотеку», ст. ст. 15,16, 319, 321, 572, 575, 609 ЦК України, ст. ст. 2-5, 12,13,76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Марченко Олени Іванівни, про встановлення факту припинення іпотеки та зняття обтяження з нерухомого майна - задовольнити.
Встановити факт припинення іпотеки за договором іпотеки від 29.11.2006 року, укладеним між ВАТ КБ «Хрещатик» та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О. І., зареєстрованим в реєстрі за № 4420.
Зняти обтяження, а саме: заборону на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 4136431) та іпотеку (реєстраційний номер обтяження 4136606), зареєстровані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О. І., 29.11.2006 року на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , підстава обтяження - договір іпотеки, 4420, 29.11.2006 року, заборона № 4421.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12.01.2026.

Суддя Букіна О.М.