28.01.2026 Справа № 363/1665/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М.Б., за участі секретаря - Гриб І.І., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Іванченка О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису,-

ВСТАНОВИВ:

03.04.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Вишгородського районного суду Київської області із вказаним позовом в якому просила:

встановити юридичний факт, що ОСОБА_4 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Лісовичі Вишгородського району Київської області, який загинув (помер) ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Вишгород Київської області;

зобов`язати Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису №10 складеного 15.12.2021 року Виконавчим комітетом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме: у графі «Батько» зазначити: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство - Україна, загинув (помер) ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », а ім`я та по батькові дитини залишити без змін.

В обґрунтування позову вказала, що з 2009 року по 2022 рік позивач спільно проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю та вели спільне господарство, однак без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_5 . ОСОБА_4 був військовослужбовцем Збройних Сил України, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання завдань військової служби при захисті Батьківщини від збройної агресії російської федерації. За життя ОСОБА_4 визнавав себе батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , піклувався про неї, матеріально утримував, мав добрі стосунки. Водночас, враховуючи життєві обставини, ОСОБА_5 спочатку була записана, як ОСОБА_8 , проте на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11.01.2024 року у справі №363/5935/23 до актового запису про народження дитини Вишгородським відділом ДРАЦС внесено відповідні зміни. Крім того, з метою встановлення факту кровного споріднення між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 клініко-діагностичною лабораторією ТОВ «МАМА ПАПА» проведено молекулярно-генетичне дослідження. За результатами дослідження №39842 від 05.10.2023 року ймовірність того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є матір`ю біологічного батька дитини - ОСОБА_4 , тобто бабусею дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складає 99,995%. Позивач зазначає, що встановлення факту батьківства необхідно їй для внесення змін до актового запису про народження дитини, оскільки відомості про батька в актовому записі про її народження записані відповідно до ст. 135 СК України, а також з метою захисту прав та інтересів дитини, а саме призначення відповідних соціальних пільг наданих чинним законодавство України.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.04.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 31.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26.03.2025 року, за клопотання представника позивача, замінено у цивільній справі відповідача ОСОБА_10 , як законного представника, на належного відповідача - ОСОБА_2 та призначено в справі підготовче судове засідання.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 13.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала щодо їх задоволення. Вказала, що вона є матір`ю загиблого ОСОБА_4 та сумніви щодо того, що малолітня ОСОБА_5 є донькою її загиблого сина в неї відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, поважності причин неявки не повідомив, правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, при цьому 26.04.2024 року надав пояснення щодо позову в яких вказав, що позивач не надала жодних доказів, які б підтверджували той факт, що вона зверталась до відповідних органів державної реєстрації актів цивільного стану з метою внесення змін до документів. Заявниця звертається до суду із заявою про встановлення факту батьківства з метою встановлення факту кровного споріднення, однак встановлення вказаного факту носить безспірний характер, оскільки не впливає на права та обов`язки інших осіб. Тобто, є підстави вважати, що в даному випадку відсутній спір про право, враховуючи що позивач просить в своїх позовних вимогах. Зазначив, що судом має бути визначена установа, яка має провести судову молекулярно-генетичну експертизу, оскільки надана позивачем експертиза суперечить вимогам Закону України «Про судову експертизу». Крім того, експертиза проведена без відбору зразків ДНК у загиблого військовослужбовця, а тому не є належним доказом походження дитини позивачки від загиблого.

Представники Вишгородського районного ТЦК та С та Вишгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явились, при цьому надали до суду заяви, в яких розгляд справи просили проводити за їх відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, поважності причин неявки не повідомив, правом надати пояснення щодо позову не скористався.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності учасників провадження суд враховує, відсутність заперечень у позивача та її представника, визнання позову відповідачем ОСОБА_3 , заяви представників ІНФОРМАЦІЯ_7 та Вишгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про розгляд справи за їх відсутності, а також те, що у відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він є рідним братом загиблого ОСОБА_4 та, оскільки є рідним дядьком дитини ОСОБА_11 , за пропозицією позивачки вирішив стати її хрещеним батьком. Зазначив, що його брат - ОСОБА_12 вважав себе батьком дитини, добре до неї ставився та піклувався про неї. Також свідок вказав, що, наскільки йому відомо, сумнівів у ОСОБА_4 щодо того, що дитина його, не виникало.

Заслухавши думку учасників провадження, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.12.2021 року.

Як зазначає в позовній заяві позивач ОСОБА_1 в період з 2009 року по 2022 рік вона спільного проживала та вела спільне господарство з ОСОБА_4 та дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є дочкою ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 28.06.2023 року.

З витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України №3397 від 11.10.2023 року вбачається, що причиною смерті ОСОБА_4 стало ушкодження внаслідок військових дій, спричинені вибухами та уламками, вибухова травма, інші уточнені травми з ураженням декількох ділянок тіла.

З висновку молекуряно-генетичного експертного дослідження №39842 від 05.10.2023 року проведеного експертами медико-генетичного центру ТОВ «МАМА ПАПА» вбачається, що ймовірність того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є матір`ю біологічного батька, тобто біологічною бабусею, дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складає 99,995%.

Факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 24.03.1983 року.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11.01.2024 року у справі №363/5935/23 виключено відомості про батька ОСОБА_13 з актового запису №10 від 15 грудня 2021 року про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , вчиненого виконавчим комітетом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що відповідно до Висновку генотипоскопічного експертного дослідження № 38776 від 19 липня 2023 року, ймовірність того, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в рамках проведеного дослідження, складає 0%. Біологічне батьківство в рамках проведеного дослідження, виключене.

На підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11.01.2024 року у справі №363/5935/23 Вишгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внесено зміни до актового запису №10 про народження ОСОБА_8 , змінено прізвище дитини з « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_6 » та по батькові з « ОСОБА_15 » на « ОСОБА_16 », а також змінено відомості в графі батько з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_17 », що вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , що видано повторно 16.03.2024 року.

Як зазначила позивач, відомості про батька у свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 від 16.03.2024 року були записані з її слів на підставі ст. 135 СК України.

До матеріалів справи, також долучено фотознімки померлого ОСОБА_4 з дитиною та позивачкою ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що встановлення факту батьківства необхідно їй для внесення змін до актового запису про народження дитини, оскільки відомості про батька в актовому записі про її народження записані відповідно до ст. 135 СК України, а також з метою захисту прав та інтересів дитини, а саме призначення відповідних соціальних пільг наданих чинним законодавство України.

Відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18, убачається, що предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи; тлумачення норм ст. 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства; підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України); доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Як встановлено судом та підтверджено висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження від 05.10.2023 року №39842 проведеного експертами Медико-генетичного центру «МАМА-ПАПА», ймовірність того, що відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є матір`ю біологічного батька, тобто біологічною бабусею, дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складає 99,995%.

Факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 24.03.1983 року.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Суд не приймає до уваги посилання представника третьої особи на те, що надана позивачем експертиза суперечить вимогам Закону України «Про судову експертизу» та що у зв`язку з цим має бути призначена судова молекулярно-генетична експертиза, з огляду на таке.

Відповідно до положень стт 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, згідно з якими кожна сторона має право обґрунтовувати свої вимоги та заперечення, подавати докази на їх підтвердження та брати участь у їх дослідженні.

Згідно зі статтями 76, 77 та 78 ЦПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, при цьому доказ повинен бути належним і допустимим. Висновок експерта прямо віднесений законом до засобів доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони, які зобов`язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Разом з тим жодною зі сторін не доведено, що наданий позивачем висновок експертизи отриманий із порушенням вимог чинного законодавства, а також не наведено належних та допустимих доказів його недопустимості.

Крім того, матеріали справи не містять заяв чи клопотань учасників процесу про призначення судової молекулярно-генетичної експертиза, як і обґрунтованих сумнівів щодо повноти, об`єктивності або достовірності поданого доказу.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із ч. 4 ст.10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

Таким чином, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства, проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи молекулярно-генетичного експертного дослідження від 05.10.2023 року №39842 проведеного експертами Медико-генетичного центру «МАМА-ПАПА», покази свідка ОСОБА_10 , вважає, що судом було достовірно встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому, заява в цій частині підлягає задоволенню.

Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, який зареєстровано 14.01.2011 за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п. 1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в т.ч. рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Згідно з п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Оскільки, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог про встановлення батьківства ОСОБА_4 щодо малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підлягають й задоволенню вимоги щодо внесення змін до актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 130, 134, 135 СК України, ст. ст.4, 10-13, 258-268, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_4 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Лісовичі Вишгородського району Київської області, який загинув (помер) ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Вишгород Київської області.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складеного виконавчим комітетом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області 15.12.2021 року за №10, зазначивши батьком дитини - ОСОБА_4 , громадянин України, прізвище дитини змінити з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 );

Відповідачі: ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 );

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , паспорт № НОМЕР_7 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_3 .

Треті особи: Міністерство оборони України (, адреса: 03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6);

ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_4 );

Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, адреса: 07301, Київська область, м. Вишгород, вул. Набережна, 6-А);

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (, адреса: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40).

Головуючий: М.Б.Баличева