УХВАЛА

28 січня 2026 року

м. Київ

справа № 212/1496/24

провадження № 61-14073св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки і піклування виконкому Покровської районної у місті ради, про відібрання дитини, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки і піклування виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_3 , про відібрання дитини від батька, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною, а також за позовом третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_2 , про відібрання дитини від батька, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Амельчишин Олег Валерійович, на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2025 року у складі судді Зіміна М. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 07 жовтня 2025 року у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Зубакової В. П., Остапенко В. О.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради про відібрання дитини.

У липні 2024 року ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_3 , про відібрання дитини від батька, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною.

У серпні 2024 року ОСОБА_3 подав позовну заяву до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, про відібрання дитини від батька, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною.

Рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2025 року первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини залишено без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відібрання дитини від батька, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною залишено без задоволення.

Самостійний позов третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відібрання дитини від батька, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною залишено без задоволення.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Амельчишин О. В., залишено без задоволення.

Рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2025 року в оскаржуваній частині залишено без змін.

11 листопада 2025 року ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат

Амельчишин О. В., через підсистему «Електронний суд», звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, з урахуванням поданих уточнень, просить скасувати рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення зазначених вимог її зустрічного позову.

Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій в частині позовних вимог про стягнення аліментів ОСОБА_2 зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме статей 180 та 258 Сімейного кодексу України (пункт 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також вказує, що суди не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

У касаційній скарзі заявниця просить суд забезпечити участь її представника в участі у розгляді справи в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за межами приміщення суду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої цієї статті визначає, що в разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішує Верховний Суд з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Оскільки судом касаційної інстанції в межах касаційного провадження не проводиться встановлення обставин справи і фактів, а також не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстав для розгляду справи в судовому засіданні з викликом сторін, у тому числі з викликом представника позивачки та його участю в судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд касаційної інстанції не знаходить.

Водночас, інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів буде оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади.

Крім того, у поданій до Верховного Суду заяві про відкликання касаційної скарги щодо частини позовних вимог ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Амельчишин О. В., просила суд зупинити розгляд справи до постановлення Дніпровським апеляційним судом рішення у справі № 212/4342/23 щодо позбавлення батьківських прав батька дитини ОСОБА_1 щодо малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На обґрунтування підстав для зупинення провадження у справі зазначає, що у випадку задоволення позову про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відпаде необхідність у розгляді цієї касаційної скарги.

Пункт 6 частини першої статті 251 ЦПК України визначає, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (пункт 5 частини першої статті 253 ЦПК України).

Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14 лютого

2022 року у справі № 357/10397/19 та від 26 березня 2024 року № 907/882/22.

Верховний Суд у постанові від 01 березня 2024 року у справі № 910/17615/20 виснував, що: по-перше, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Саме по собі твердження про неможливість розгляду справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для зупинення провадження у справі. Взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 червня 2019 року

у справі № 910/12694/18.

При перегляді у касаційному порядку судових рішень суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

За змістом вказаної норми ЦПК України Верховний Суд встановлює законність, обґрунтованість оскаржуваних в касаційному порядку судових рішень на час їх постановлення, а не з урахуванням зміни обставин, які настали після ухвалення судами попередніх інстанцій судових рішень, і не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

На час ухвалення оскаржених судових рішень судів попередніх інстанцій у цій справі постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2024 року у справі № 212/4342/23 було відмовлено у задоволенні позовних вимог

ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав. Подальше скасування зазначеної постанови з направленням справи на новий апеляційний розгляд не є безумовною підставою для зупинення провадження у справі № 212/1496/24 на стадії касаційного перегляду, оскільки суд касаційної інстанції в силу своїх процесуальних обов`язків не досліджує нових доказів та не встановлює нових обставин.

Отже, Верховний Суд не встановив об`єктивної неможливості вирішення цієї справи до розгляду справи № 212/4342/23, перегляду судових рішень у межах заявлених у касаційній скарзі вимог та вважає, що відсутні перешкоди для реалізації повноважень суду касаційної інстанції з перегляду оскаржених судових рішень у цій справі.

Таким чином, клопотання ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат

Амельчишин О. В.,про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 7, 34, 251, 400, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки і піклування виконкому Покровської районної у місті ради, про відібрання дитини, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки і піклування виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_3 , про відібрання дитини від батька, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною, а також за позовом третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_2 , про відібрання дитини від батька, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Амельчишин Олег Валерійович, на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року призначити до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи № 212/1496/24 і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Амельчишин Олег Валерійович, про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін та в режимі відеоконференції.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Амельчишин Олег Валерійович, про зупинення провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович