Справа № 202/5216/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Кріпаченко М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра перебуває вищезазначена цивільна справа, яку було призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін після закриття підготовчого провадження в судове засідання останній раз на 23 січня 2026 року.

В судове засідання сторони повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.

За таких обставин, керуючись положеннями ст.ст.223, 240 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання для вирішення процесуального питання, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра перебуває цивільна справа №202/5216/25 (провадження №2/199/707/26) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Після прийняття позову до розгляду та відкриття провадження у даній цивільній справі остання неодноразово призначалась до розгляду у підготовче засідання на 01 вересня 2025 року, 01 жовтня 2025 року, а після закриття підготовчого провадження у судове засідання для розгляду по суті на 29 жовтня 2025 року, 10 грудня 2025 року, 23 січня 2026 року, саме з викликом сторін, тобто з обов`язковою явкою і сторони позивача. Однак в жодне із вказаних підготовчих та судових засідань позивач не з`явилась, свого представника не направила. При цьому про дату, час, та місце розгляду справи сторона позивача повідомлялась кожного разу, що підтверджується матеріалами цивільної справи, однак про причини неможливості своєї явки позивач суд не повідомила, хоча її явка була визнана судом обов`язковою, натомість 25 листопада 2025 року направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Разом з тим, з огляду на предмет і характер спору, зміст матеріалів справи та пред`явлених позовних вимог, явка сторони позивача була обов`язкова для встановлення всіх необхідних обставин спірних правовідносин та з`ясування пред`явлених позовних вимог, а отже і для повного та всебічного розгляду справи і ухвалення рішення по суті спору. Зокрема, з огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства, який унеможливлює самостійне корегування судом та визначення за позивача змісту його позовних вимог (належного способу захисту), та здійсненого позивачем фактичного формулювання позовних вимог, які у собі містять альтернативні варіанти задоволення позову, а саме валюту стягнення боргу, та прохання суду фактично самостійно замість позивача визначити таку валюту, що є неприпустимим, а одночасне визначення і іноземної валюті та її еквіваленту у гривні неможливим. Більш того, позивач послалась у позові на часткове погашення боргу відповідачами, однак доказів такого погашення не надала, що також мало бути належним чином перевірне та підтверджене в ході розгляду справи за участю сторони позивача. Відтак, з огляду на характер спору сторін, предмет та підстави позову, визначення необхідності розгляду справи саме з викликом сторін з метою повного та всебічного з`ясування обставин спірних правовідносин, суд не вбачає підстав та можливості розгляду справи за відсутності сторони позивача, без отримання пояснень позивача щодо обставин спірних правовідносин. Таким чином, неявку позивача в жодне підготовче та в подальшому судові засідання суд вважає такою, що має місце без поважних причин та перешкоджає розгляду справи.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до норм ЦПК України.

Положеннями ст.58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ст.128 ч.ч.1, 3 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Нормою ст.223 ч.5 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст.257 ч.1 п.3 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому повторна неявка сторони позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки, крім випадку, якщо від сторони позивача надійшла заява про розгляд справи за своєї відсутності. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду 11 березня 2020 року по справі №761/8849/19, від 22 вересня 2021 року по справі №465/205/17, від 28 жовтня 2021 року по справі №465/6555/16-ц, від 16 серпня 2022 року по справі №128/2557/19.

Частиною 2 ст.257 ЦПК України визначено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Зі змісту норм цивільного процесуального законодавства, зокрема наведених вище, вбачається, що розгляд судом в порядку цивільного судочинства справи позовного провадження можливий лише за ініціативою позивача (його представника) та/або органів та осіб, яким надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, і за умови подальшого підтримання позивачем (його представником) свого позову впродовж його розгляду.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (п.41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України, заява №3236/03, mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява №8371/02, п.27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява №50966/99, від 14 жовтня 2003 року, п.35 рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07 липня 1989 року) неодноразово констатував, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за її участю, вживаючи заходів, щоб дізнатись стан відомого їй судового провадження, а також добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що судом при відкритті провадження у справі вирішено розглядати дану справу з викликом сторін, тобто з обов`язковою явкою і сторони позивача, однак позивач повторно в судове засідання не з`явилась, свого представника не направила, про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце проведення розгляду справи повідомлялась, а проведення судового засідання у даній цивільній справі за відсутності сторони позивача не вбачається за можливе з огляду на необхідність належного з`ясування судом всіх обставин спірних правовідносин сторін та пред`явлених вимог, суд приходить до висновку про наявність достатніх передбачених цивільних процесуальним законом підстав для залишення даного позову без розгляду на підставі ст.223 ч.5, ст.257 ч.1 п.3 ЦПК України.

Одночасно суд роз`яснює позивачу, що залишення позову без розгляду не позбавляє права на повторне звернення до суду з таким самим позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.13, 128-131, 223, 257-261, 263, 268, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позову без розгляду не позбавляє права на повторне звернення до суду із таким же самим позовом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.М. Авраменко