Справа № 570/3064/24
Номер провадження 2/570/164/2025
УХВАЛА

28 січня 2026 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Ярошик І.Р.,

учасники справи, які були присутні в судових засіданнях, в межах яких розглядалося питання призначення експертизи:

представник позивача в режимі ВКЗ - Поліщук Д.В.,

представник відповідача в режимі ВКЗ - Цибульський П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 20.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Представником відповідача - Цибульським П.П. у відзиві на позовну заява серед іншого заявлено клопотання про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи. В обґрунтування клопотання зазначено, що долучений позивачем до матеріалів справи висновок експерта є неналежним і ненадійним доказом у даній справі, оскільки така експертиза проведена без дотримання вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Щодо визначення експертом вартості утилізації представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив наступне. Відповідно до п.2.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів утилізаційна вартість КТЗ визначається як грошова сума, яку передбачається одержати від продажу не придатного для експлуатації за прями функціональним призначенням КТЗ для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників.

Пунктом 7.18 цієї ж Методики вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, або із застосуванням методу питомої ваги окремої складової КТЗ від ринкової вартості КТ3.

Відповідно до п. 7.20 Методики вартість технічно справних складників визначається на підставі результатів їх діагностування на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу, а у разі необхідності - дефектування.

Згідно з 7.21 вартість технічно справних складників визначається відповідно до вимог п.7.36 та п.п. 8.5.10-8.5.12 п. 8.5 цієї Методики з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та з відніманням вартості робіт з їх демонтажу, діагностування, дефектування, витрат, пов?язаних з їх продажем у регіоні (складські, транспортні, торговельні витрати та інше), суми податків, зборів, інших обов?язкових платежів та прибутку, що очікується від реалізації складників на вторинному ринку. Зазначені витрати, окрім вартості робіт з демонтажу, діагностування, дефектування складників, мають бути задані як вихідні дані замовника оцінки або визначені залученими до оцінки фахівцями у галузі економіки.

Ноголосив на тому, що невідомих причин експертом вартість технічно справних складників, придатних до подальшого використання, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу не визначалася і не розраховувалася. Водночас в обгрунтування цього експерт посилається на відсутність, на його думку, даних результатів діагностування технічно справних складників, придатних до подальшого використання на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу. При цьому експерт не зазначає у своєму висновку, що заважало йому при проведенні дослідження одержати такі дані чи залучити таке спеціалізоване підприємство, або звернутися до такого підприємства для одержанні необхідних даних.

Таким чином об?єктивна вартість відновлювального ремонту автомобіля, ринкова вартість автомобіля на дату ДТП з урахуванням зносу висновком експерта не встановлені, не встановлена об?єктивна вартість автомобіля після пошкодження. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що розмір матеріальних збитків експертом визначено в сторону завищення, а вартість транспортного засобу після ДТП (утилізаційна вартість) є явно заниженою. Наведене свідчить про необхідність проведення відповідної експертизи за ухвалою - суду в ході розгляду даної справи для вирішення таких показників.

У судовому засіданні за клопотанням представників сторін заслухано експерта, який зазначив, що висновок експерта підготовлено у відповідності до методології, виходячи із вихідних даних наданих замовником. Просив врахувати, що замовником не було надано даних щодо витрат на демонтаж, дефектування, складські, транспортні та торговельні витрати, податки та збори, що робить розрахунок вартості технічно справних складників і відновлювального ремонту методично неможливим.

Представник позивача у судовому засіданні 25.11.2025 висловив свою думку стосовно заявленого представником відповідача клопотання про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи, а також надав письвові додаткові пояснення щодо висновку експерта та зазначив, що позивач, звертаючись до суду з позовом, подав висновок судового експерта, який виконаний на його замовлення суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою підприємцем " ОСОБА_3 ", як судовим експертом, яким надано відповіді на поставлені питання. Вищевказаний висновок експерта був виготовлений з дотриманням вимог ч. 6 ст. 106 ЦПК України, тобто експертом зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду та те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, ст.384 КК України. Отже, за таких обставин відсутні підстави для неврахування такого висновку експерта, як первинної експертизи у даній справі та призначення повторної експертизи.

Представник відповідача у судовому засіданні 25.11.2025 подане ним клопотання про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи підтримав, зазначив, що два попередніх висновки страхової компанії, які виконувались на замовлення позивача суперечать тому висновку, який долучений до матеріалів позовної заяви. Просив клопотання задоволити, провадження на час проведення експертизи зупинити, а витрати покласти на відповідача.

Ознайомившись із позовною заявою, клопотанням про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи, заслухавши у судовому засідані думку представників сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Частиною 1 ст. 103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі лише за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Відповідно до ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Висновок визнається неповним, коли експерт не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання, у зв`язку з чим суд має обговорити питання про призначення додаткової або повторної експертизи залежно від обставин справи.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 29.09.2021 у справі № 569/4688/15-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду з позовом, подав до суду висновок судового експерта, який виконаний на його замовлення суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою підприємцем " ОСОБА_3 ", як судовим експертом, яким надано відповіді на поставлені питання.

Вищевказаний висновок експерта був виготовлений з дотриманням вимог ч. 6 ст. 106 ЦПК України, тобто експертом зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду та те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, ст.384 КК України. За таких обставин відсутні підстави для неврахування такого висновку експерта як первинної експертизи у даній справі.

Представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог, зокрема, не погоджується із висновком експерта. Згідно з ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Відповідно до положень ч.ч. 5, 6 ст.106 ЦПК України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Як вбачається зі змісту висновку його підготовлено для подання до суду, а також те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" від 25.02.1994 №4038-XII (далі Закон № 4038-XII) судова експертиза це дослідження на основі 3 спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону № 4038-XII судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. Відповідно до частини першої статті 7-1 Закону №4038-XII підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Підпунктом 1.3 розділу I Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5 ), визначено, що відповідно до чинного законодавства для юридичних і фізичних осіб на договірних засадах експертами проводяться експертні дослідження, що потребують спеціальних знань та використання методів криміналістики і судової експертизи.

Первинний висновок експерта виконано відповідно до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, експерт правомірно визначив утилізаційну вартість автомобіля як вартість металобрухту, виходячи з паспортної маси, коефіцієнта придатності та ринкової ціни брухту, оскільки технічно справні складники, придатні до подальшого використання, відсутні, а результати їх діагностування чи дефектування на спеціалізованому підприємстві, необхідні для застосування пунктів 7.207.21 Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, замовником не надано. Також не було надано вихідні дані щодо витрат на демонтаж, дефектування, складські, транспортні та торговельні витрати, податки та збори, що робить методично неможливим розрахунок вартості відновлювального ремонту чи визначення вартості технічно справних складників. Крім того, на момент розгляду даного клопотання автомобіль відчужений та є фізично недоступним для огляду, дефектування, перевірки вузлів і агрегатів, визначення характеру та обсягу пошкоджень чи реального пробігу, а наявні документи (паспортні дані, фотографії, витяги, відомості про пробіг) на переконання суду не дадуть експерту достовірно встановити ринкову вартість автомобіля, обсяг пошкоджень або вартість його відновлення. За таких обставин відсутні як фактичні, так і процесуальні підстави для призначення повторної експертизи, оскільки її проведення опиниться в тих самих умовах браку вихідних даних та відсутності об`єкта дослідження, що не зможе дати інший або точніший висновок.

З огляду на те, що призначення повторної експертизи є необґрунтованим та недоцільним, а тому у її проведенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 102, 103, 104, 106, 113, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача - Цибульського П.П. про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя Гладишева Х.В.