Справа № 296/525/26
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"28" січня 2026 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Адамович О.Й., розглянувши матеріали позовної заяви Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії.

Ухвалою від 21.01.2026 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

23.01.2026 року до суду від ОСОБА_2 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

Статтею 175 ЦПК України визначено загальні вимоги до форми та змісту позовної заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч. 1 ст. 58 ЦПК України). Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 58 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Повноваження адвоката як представника підтверджуються, зокрема, довіреністю.

Так, звертаючись до суду із заявою про усунення недоліків від імені Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради його представник Кімак Зоя Костянтинівна на підтвердження своїх повноважень надала сформовану у системі «Електронний суд» 12 березня 2024 року довіреність у порядку передоручення, в якій зазначено, що Рогожин Дмитро Володимирович, на підставі Витягу з ЄДР від 25.09.23 р., щодо КП "ЖИТОМИРТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО" ЖИТОМИРСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, уповноважує, в порядку передоручення, Кімак Зою Костянтинівну представляти інтереси КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЖИТОМИРТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО" ЖИТОМИРСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

Водночас, ч. 3 ст. 244 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

За змістом ст. 58 Закону України «Про нотаріат» довіреність, видана в порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню після подання основної довіреності, в якій застережено право на передоручення, або після надання доказів того, що представник за основною довіреністю примушений до цього обставинами для охорони інтересів особи, яка видала довіреність. Довіреність, видана в порядку передоручення, не може містити в собі більший обсяг прав, ніж їх передано за основною довіреністю. Строк дії довіреності, виданої в порядку передоручення, не може перевищувати строку основної довіреності, на підставі якої вона видана.

Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті (ч. 2 ст. 245 ЦК України).

У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним (частина перша статті 219 ЦК України).

Враховуючи викладене, Кімак З.К. на підтвердження повноважень надала довіреність у порядку передоручення від 12.03.2024 року, яка не відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про нотаріат».

Верховний Суд у постанові від 23 червня 2025 року у справі № 440/555/24 зазначив, що порядок надання доступу користувачем його представнику(ам) до матеріалів судових справ через його електронний кабінет в системі «Електронний суд», визначений Положенням про АСДС, не відміняє порядку підтвердження повноважень на представництво особи в суді, визначений процесуальним законом.

Інших документів на підтвердження повноважень представляти інтереси Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради Кімак З.К. не надано.

Таким чином, заяву про усунення недоліків позовної заяви від імені Кімак З.К. подано представником, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Крім того, у разі відсутності відомостей про місце проживання відповідача, справи можуть розглядатися за місцезнаходження майна відповідача, що з урахуванням практики ЄСПЛ вважається житлом, а тому може бути вказане у позовній заяві як місце проживання.

Зважаючи на викладене не можна вважати, що позивачем в установленому законом порядку усунуто недоліки позовної заяви, а тому позовна заява підлягає поверненню.

За правилами частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У відповідності до ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Згідно ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії, повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суду міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя О. Й. Адамович