ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/106/26
У Х В А Л А

27 січня 2026 року селище Петриківка

Суддя Петриківського райсуду Дніпропетровської області Іщенко І.М. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- Служба у справах дітей Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ

22.01.2026 року до суду звернувся ОСОБА_1 із зазначеним позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і стягнення аліментів на його утримання в розмірі частини щомісячно, з моменту подання заяви і до повноліття дитини та зобов`язати Орган опіки та піклування Петриківської селищної ради надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд перевіряє належність справи до юрисдикції та підсудності цього суду.

Правила підсудності ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених ст.129 Конституції України, засадах цивільного судочинства, а також принципах побудови системи судів загальної юрисдикції. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя. По кожній справі, незалежно від її категорії, перше питання, яке вирішує суддя, це підсудність.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати цивільне провадження. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна цивільна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст.7 Загальної декларації прав людини та ч.1 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

У поданій позовній заяві позивачем зазначено, що відома адреса реєстрації відповідачки є

АДРЕСА_1 відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2275867 від 27.01.2026 року надана інформація, що за вказаними параметрами ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не знайдено.

Згідно з частиною 1статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Вийняток з вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Згідно із статтею 28 ЦПК України визначено перелік справ підсудність яких можлива за вибором позивача.

Відповідно до частини 16 статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Як вбачається з змісту статті 28 ЦПК України позов про позбавлення батьківських прав не входить до переліку справ, підсудність яких, крім визначеної законом (частина 1статті 27 цього Кодексу), може бути також визначена за вибором позивача.

Положення статті 28 ЦПК України не можуть бути застосовані при визначені підсудності позову про позбавлення батьківських прав, отже не можуть бути застосовані і, зокрема, положення частини 16 статті 28 ЦПК України, можливість вибору позивача до якого суду звернутися з позовом про позбавлення батьківських прав, - відсутня, оскільки підсудність такої справи визначена законом.

Таким чином, з аналізу зазначених статей вбачається, що справи про позбавлення батьківських прав розглядаються за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача, згідно зі статтею 27 ЦПК України.

Поєднання в одному провадженні двох позовних вимог про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів не суперечить положенням процесуального закону, отже, не впливає на правильність визначеної судом територіальної юрисдикції (підсудності) такої справи і узгоджується з положеннями частини 3 статті 166 Сімейного кодексу України, відповідно до якої при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Тобто позовна вимога про стягнення аліментів на дитину, яка поєднується із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав, є похідною від останньої.

Таким чином, в даному випадку, підсудність справи має визначатись згідно з ч. 1ст. 27 ЦПК України, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

Як встановлено судом зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 до територіальної юрисдикції Петриківського райсуду Дніпропетровської області не належить.

Частиною 9 ст.187 ЦПК України визначено, якщо за результатами розгляду отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, передбаченому ст.31 ЦПК України.

Відповідно д оп.1ч.1ст.31ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції(підсудності)іншого суду.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи зареєстроване місце проживання відповідач ОСОБА_2 , яке зазначено в позовній заяві є АДРЕСА_1 ,

суд дійшов висновку, що зазначені матеріали цивільної справи відповідно до вимог п.1. ч.1ст. 31 ЦПК України, слід передати до Кобиляцького районного суду Полтавської області ( 39200, Полтавська область, м. Кобеляки, вул. Шевченка 16/25)

Відповідно до норм ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст.31, 32, 260, 261,354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- Служба у справах дітей Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів передати на розгляд за підсудністю до Кобиляцького районного суду Полтавської області ( 39200, Полтавська область, м. Кобеляки, вул. Шевченка 16/25)

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу для відома.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Іщенко І.М.