У х в а л а

23 січня 2026 року

м. Київ

Справа № 951/778/24

Провадження № 61-12575ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржниця), інтереси якої представляє адвокат Молень Ростислав Богданович (далі - адвокат),

на постанову Тернопільського апеляційного суду від 3 вересня 2025 року

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - позивач, банк) до скаржниці про стягнення боргу і

в с т а н о в и в:

1. У жовтні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути зі скаржниці 35 207,00 грн боргу за кредитним договором.

2. 24 квітня 2025 року Козівський районний суд Тернопільської області ухвалив рішення, згідно з яким відмовив у задоволенні позову.

3. 3 вересня 2025 року Тернопільський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою скасував рішення суду першої інстанції й ухвалив нове - про задоволення позову.

4. 6 жовтня 2025 року адвокат в інтересах скаржниці подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначену постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2025 року.

5. 6 листопада 2025 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив без руху касаційну скаргу та встановив десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення тієї ухвали. Скаржниця мала надати копії доданих до касаційної скарги матеріалів для позивача.

6. 13 листопада 2025 року адвокат в інтересах скаржниці подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, згідно з якою усунув недоліки останньої.

7. Скаржниця просила поновити їй строк на касаційне оскарження постанови апеляційного суду від 3 вересня 2025 року. Зазначила, що поважною причиною пропуску цього строку є отримання 4 вересня 2025 року о 19:45 копії постанови до електронного кабінету, що підтверджує картка руху документа.

7.1. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

7.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

7.3. 3 вересня 2025 року апеляційний суд ухвалив оскаржену постанову. Скаржниця надала інформацію, згідно з якою повний текст цієї постанови адвокат отримав 4 вересня 2025 року о 19:45. З огляду на це останнім днем строку на таке оскарження з дня вручення судового рішення був понеділок 6 жовтня 2025 року. Оскільки скаржниця подала касаційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії оскарженої постанови, пропущений строк на касаційне оскарження слід поновити.

8. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

9. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження.

9.1. Скаржниця зазначила, що справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для скаржниці, яка також позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені в оскарженому судовому рішенні, при розгляді іншої справи. Мотивувала так:

(1) суд апеляційної інстанції визнав кредитний договір від 1 лютого 2024 року укладеним і підписаним скаржницею, а також виснував про наявність її вини у розкритті персональних даних, яке сприяло оформленню кредиту та подальшому списанню коштів. Крім того, на розгляді судів перебувала справа № 951/838/24 за аналогічним позовом банку про стягнення зі скаржниці іншого боргу;

(2) сотень тисяч споживачів банківських послуг стосуються питання відповідальності перед банком за зобов`язаннями, які виникли внаслідок шахрайських дій третіх осіб;

(3) справа має виняткове значення для скаржниці, оскільки вона не здійснювала жодних дій, спрямованих на укладення кредитного договору та стала жертвою шахрайських дій невстановлених осіб. Попри спроби скаржниці вжити заходи для захисту своїх прав (звернення до поліції, банку) апеляційний суд визнав її відповідальною за договірними зобов`язаннями, волевиявлення на виникнення яких вона не виражала.

9.2. Верховний Суд зауважує, що наявність справи № 951/838/24 за позовом банку до скаржниці про стягнення боргу не означає те, що вона у тій справі позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені у справі № 951/778/24. У справі № 951/838/24 банк заявив вимогу про стягнення боргу внаслідок користування кредитним лімітом, встановленим на платіжній картці № 111417, тоді як у справі № 951/778/24 - вимогу стягнути борг за строковим кредитом у межах послуги «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою». Хоча у кожній із тих справ скаржниця стверджувала, що борг виник унаслідок шахрайських дій, суди встановили, що ці справи стосуються різних кредитних договорів, укладених в один день. Тому обставини їхнього укладення, зокрема вчинення чи невчинення шахрайських дій для заволодіння коштами, суди у кожній справі встановлюють окремо.

9.3. Скаржниця не продемонструвала інтерес з боку суспільства до розгляду та вирішення справи № 951/778/24, як і те, що цей інтерес є значним. Але Верховний Суд зважає на довід скаржниці про те, що ця справа становить для неї виняткове значення як для жертви шахрайських дій, унаслідок яких вона стала зобов`язаною за декількома кредитними договорами. Згідно з судовими рішеннями у справах № 951/778/24 і № 951/838/24 скаржниця 1 лютого 2024 року стала зобов`язаною за кредитними договорами, волевиявлення на укладення яких, за її твердженнями, вона не виявляла. З огляду на наведене є підстави для перевірки відповідних аргументів і матеріалів справи № 951/778/24.

9.4. Касаційна скарга подана із дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження:

апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо їх застосування, викладених у постановах Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 8 лютого 2018 року у справі № 552/2819/16-ц, від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц, від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16, від 6 вересня 2023 року у справі № 686/30030/21, від 3 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц, від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19, від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22, від 11 вересня 2024 року у справі № 753/12781/23, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в :

1. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Тернопільського апеляційного суду від 3 вересня 2025 року.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 3 вересня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

3. Витребувати з Козівського районного суду Тернопільської області цивільну справу № 951/778/24.

4. Надіслати позивачеві копію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами; роз`яснити йому право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко