Провадження №2/127/9371/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Березовської О. А.,

за участі секретаря судового засідання Схабовської І. М.,

представника заявника адвоката Люблінської В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Люблінська Вікторія Миколаївна, про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ :

16.12.2025 ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою про забезпечення позову та забезпечення доказів до подання позовної заяви, в якій просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити іншим особам вчиняти буд-які реєстраційні дії стосовно вказаної квартири.

16.12.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Вінницького міського нотаріус округу Білоус О. Б., про визнання недійсним заповіту та визнання права власності.

Ухвалою суду від 26.12.2025 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та забезпечення доказів задоволено частково; постановлено забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1/8 частки об`єкта нерухомого майна - квартири, загальна площа 44, 8 кв. м, житлова 28, 7 кв. м., частина підвалу площею 1, 5 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 . У решті вимог заяви в частині забезпечення позову - відмовлено. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та забезпечення доказів в частині забезпечення доказів повернуто заявнику.

12.01.2026 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Люблінської В. М., надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача адвокат Люблінська В. М., просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частки об`єкта нерухомого майна - квартири, загальна площа 44, 8 кв. м, житлова 28, 7 кв. м., частина підвалу площею 1, 5 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що на момент подання первісної заяви про забезпечення позову у Державному реєстрі речових прав, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 453928224 було відомо, що за померлим (заповідачем) ОСОБА_3 , рахується власність лише на 1/8 спільної частки на об`єкт нерухомого майна квартира, загальна площа 44, 8 кв.м; житлова 28,7 кв.м, частина підвалу площею 1,5 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 . (№ довідки 453928224 від 27.11.2025). Надалі, після перевірки та опрацювання правовстановлюючих документів, які належали померлому (заповідачу) ОСОБА_3 стало відомо, що за померлим фактично існувала ще 1/2 частка квартири, яка на момент подачі заяви про первісне забезпечення не була внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пізніше державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ОСОБА_3 на частку у розмірі 1/2 у праві спільної часткової власності на вище вказаний об`єкт нерухомого майна. Зазначене речове право підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу №459496987 від 07.01.2026.

Враховуючи, що вказана частка є об`єктом спадкування та предметом спору у позові про визнання недійсним заповіту та визнання права власності, який знаходиться на розгляді у суді з грудня 2025 року, наявність у державному реєстрі актуального запису про право власності за спадкодавцем створює правові підстави для поширення на цю частку заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчинення реєстраційних дій. Це необхідно для запобігання передчасному оформленню спадкових прав іншими особами та забезпечення реального виконання майбутнього рішення суду.

Враховуючи вище викладене, представник позивача просить задовільнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частки вище вказаного нерухомого майна.

В порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк.

Відповідно до частини 3, 4 с. 153 ЦПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Ознайомившись з заявою про забезпечення позову, письмовими доказами, долученими до заяви, суд дійшов висновку про необхідність викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів. Розгляд заяви про забезпечення позову було призначено на 10 год. 00 хв. 23.01.2026.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Люблінська В. М. в судовому засіданні підтримала заяву про забезпечення позову та суду пояснила, що нею подано позовну заяву в інтересах ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним та заяву про забезпечення позову на 1/8 частку спадкового майна. Пізніше з`ясувалось, що 1/8 частка це обов`язкова частка, успадкована ОСОБА_3 після смерті матері, ОСОБА_4 , яка залишила заповіт на ім`я відповідача і він успадкував після її смерті 3/8 частки. Крім того, частка - це майно, яке належало ОСОБА_3 , спадкодавцю, на підставі свідоцтва про право власності. Зазначена частка не була внесена в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. ОСОБА_1 надав реєстратору довідку нотаріуса про те, що він вступив у спадщину як спадкоємець за законом та зареєстрував після смерті брата частки, яка йому належала на праві власності на підставі свідоцтва, виданого 29.12.1994 виконавчим комітетом Вінницької міської ради.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до заяви документи, згенеровану судом Відповідь №2244834 від 15.01.2026 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вислухавши пояснення представника заявника, доходить висновку про задоволення поданої заяви про забезпечення позову з огляду на таке.

Згідно з частиною 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до частини 6-8 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов може забезпечуватися, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У правовому висновку, сформульованому у постанові від 31.01.2019 у справі №761/45074/17, Верховний Суд зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 (провадження №14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема, тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Судом встановлено існування між сторонами спору щодо визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадкове майно - 5/8 частки на об`єкт нерухомого майна - квартира, загальна площа 44, 8 кв. м; житлова 28,7 кв. м., частина підвалу площею 1,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 .

Наявність спору підтверджується дослідженими судом письмовими доказами: заповітом від 24.01.2014, вчиненим ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_2 (а. с. 42), довідкою про надання інформації від 30.10.2025 вих. №47/02-14, виданою приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Білоус О. Б., з якої вбачається, що заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заповітом подав ОСОБА_2 , за законом - ОСОБА_1 (а. с. 43), свідоцтвами про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що вони є братами (а. с. 43 зворот, 44).

З Відповіді №2244834 від 15.01.2026 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належала 1/2 частка на підставі свідоцтва про право власності, виданого 29.12.1994 виконкомом Вінницької міської ради, та 1/8 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 04.12.2015 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І. А., у праві власності на вище вказане нерухоме майно (а. с. 47-48).

Ухвалою суду від 26.12.2025 забезпечено позов по цій справі шляхом накладення арешту на 1/8 частки об`єкта нерухомого майна - квартири, загальна площа 44, 8 кв. м, житлова 28, 7 кв. м., частина підвалу площею 1, 5 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Викладені у заяві про забезпечення позову обставини, враховуючи положення статті 151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Крім того, суд звертає увагу, що забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін, не порушує ані процесуальних, ані майнових прав відповідача ОСОБА_2 . Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

З огляду на викладене, враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, суд дійшов висновку що заяву про забезпечення позову необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Люблінської Вікторії Миколаївни, про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріус округу Білоус Ольга Борисівна, про визнання недійсним заповіту та визнання права власності.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1/2 частки об`єкта нерухомого майна - квартири, загальна площа 44, 8 кв. м, житлова 28, 7 кв. м., частина підвалу площею 1, 5 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання становить три роки.

Ухвала набрає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її винесення.

Ухвалу може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду складена 29.01.2026.

Суддя Олена БЕРЕЗОВСЬКА