КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 лютого 2026рокум. Київ

Унікальний номер справи № 753/6130/25

Головуючий у першій інстанції - Мицик Ю.С.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4736/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2025 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гмирі 17» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2025 року позов ОСББ «Гмирі 17» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Гмирі 17» заборгованість за внесками на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6 882,71 грн, інфляційні втрати в розмірі 4 624,65 грн та 3% річних в розмірі 873,44 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Гмирі 17» судовий збір у розмірі 3 028,00 грн та витрати понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 5 500, 00 грн. (а.с. 92-103).

Повний текст рішення складено 11 червня 2025 року.

Не погодившись з рішенням районного суду, 18 листопада 2025 року ОСОБА_1 подала безпосередньо до Київського апеляційного суду засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу (а.с. 152-165).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2025 року витребувано матеріали цивільної справи з суду першої інстанції (а.с. 167).

13 січня 2026 року зазначена справа отримана Київським апеляційним судом та 19 січня 2026 року передана судді-доповідачу (а.с. 172).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2025 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали (а.с. 173).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2025 року протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали (а.с. 188-189).

Апелянту на виконання вимог ухвали слід було направити до Київського апеляційного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій вказати інші поважні підстави для поновлення такого строку.

19 лютого 2026 року Київський апеляційний суд отримав від апелянта ОСОБА_1 клопотання на виконання ухвали Київського апеляційного суду в апеляційній скарзі на рішення Дарницького районного суду міста Києва у справі № 753/6130/25 (а.с. 191-195).

У вказаному клопотання ОСОБА_1 наголосила, що саме 30 жовтня 2025 року їй стало відомо про порушення її права на апеляційний захист. Вказала, що ухвала Київського апеляційного суду від 01 вересня 2025 року про повернення апеляційної скарги їй не надсилалася. Вважала, що у відповідності до умов договору з адвокатом, адвокат не зобов`язаний її повідомляти про надходження ухвали, оскільки це обов`язок суду. Також вказала, що з 20 серпня 2025 року вона перебувала на лікуванні у м. Берегово, на підтвердження чого додала копію посадкового документу АТ «Укрзалізниця» за поїзд напрямком - Чоп-Київ-Пасажирський (а.с. 191-193).

Згідно з частиною першою ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За змістом пункту 1 частини другої ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частини першої ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення суду від 11 червня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Драган Я.С. отримала в електронному кабінеті 16 червня 2025 року, 11:04 (а.с. 72, 104), відповідач ОСОБА_1 - засобами поштового зв`язку 23 червня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 109).

16 липня 2025 року адвокат Драган Я.С. подала апеляційну скаргу на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2025 року (а.с. 110-112), яку ухвалою Київського апеляційного суду від 01 вересня 2025 року повернуто адвокату Драган Я.С. (а.с. 145).

Згідно із звітом про доставку вихідної кореспонденції від 11 вересня 2025 року, ухвала Київського апеляційного суду від 01 вересня 2025 року була отримана Драган Я.С. в електронному кабінеті 09 вересня 2025 року, 10:25 (а.с. 146 зворот).

В матеріалах справи також міститься заява ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи № 753/6130/25, згідно з якою вона ознайомилася з матеріалами справи 30 жовтня 2025 року (а.с. 150).

Отже, рішення суду від 11 червня 2025 року відповідач ОСОБА_1 отримала засобами поштового зв`язку 23 червня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, її представник - адвокат Драган Я.С. - в електронному кабінеті 16 червня 2025 року (а.с. 72, 104, 109), за цих обставин, вперше апеляційну скаргу було подано у межах процесуального строку, передбаченого частиною першою статті 354 ЦПК України, 16 липня 2025 року (а.с. 110-112).

Також встановлено, що ухвалу Київського апеляційного суду від 01 вересня 2025 року про повернення апеляційної скарги, поданої Драган Я.С. від імені ОСОБА_1 , отримано адвокатом 09 вересня 2025 року в своєму електронному кабінеті (а.с. 146 зворот), однак вдруге апеляційну скаргу на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2025 року було подано лише 18 листопада 2025 року, а саме через 70 днів.

Тобто, з пропуском строку, передбаченого процесуальним законом, понад тридцять днів.

За приписами частини сьомої статті 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Таким чином, враховуючи положення частини сьомої статті 272 ЦПК України, оскільки копію ухвали Київського апеляційного суду від 01 вересня 2025 року було надіслано представникові Драган Я.С. , вважається, що копію вказаного судового рішення вручено й особі, представником якої є остання, а саме - ОСОБА_1 .

З вказаних підстав колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_1 , що у відповідності до умов договору з адвокатом, адвокат не зобов`язаний її повідомляти про надходження ухвали, оскільки це обов`язок суду.

Апелянт не навела обставин, які б перешкоджали їй звернутися до суду з апеляційною скаргою у строк, передбачений ст. 354 ЦПК України, враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази отримання ухвали апеляційного суду від 01 вересня 2025 року представником апелянта 09 вересня 2025 року, натомість, повторно апеляційну скаргу подано лише 18 листопада 2025 року.

Разом з тим, посилання апелянта на те, що з 20.08.2025 року остання перебувала на лікуванні у м. Берегово не підтверджено належними доказами у справі.

Виходячи з п. 4 частини першої ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходженняапеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина третя ст. 358 ЦПК України).

Зважаючи на те, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані апеляційним судом неповажними, відповідно до п. 4 частини першої ст. 358 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Підстави пропуску строку оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання скарги. Виключно наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2019 року у справі № 0818/4970/2012.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.

Апелянтом не наведені обґрунтовані причини поважності пропуску строку апеляційного оскарження, що не залежали від волі заявника і дійсно були пов`язані з істотними перешкодами та труднощами, що об`єктивно ускладнювали можливість позивача (заявника) своєчасно звернутися до суду у визначений законом строк або аргументи, які б свідчили про дотримання ним такого строку.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, №15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 6 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Керуючись ст.ст. 354, ч. 4 ст. 357, ст. 358, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2025 року.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов