Справа № 168/1172/25
Провадження № 2/168/74/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в селищі Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубечненської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 заповіту не складав. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_3 , яка спадкових прав не оформила та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. За життя ОСОБА_3 склала два заповіти, заповітом від 23.04.2004 року все належне їй майно заповіла ОСОБА_4 , який відмовився від прийняття спадщини, а другим від 29.03.2023 року все належне їй майно своїй дочці матері позивача ОСОБА_5 , яка спадщину прийняла, однак спадкових прав не оформила та ІНФОРМАЦІЯ_3 померла. За життя ОСОБА_5 заповіту не складала. Вказуючи, що він належить до спадкоємців першої черги за законом, у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва на спірне спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, просить визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 .

У підготовче засідання всі учасники не з`явилися.

Представник позивача адвокат Хомич А.В., подала заяву, в якій вказує, що позов підтримує повністю, просить задовольнити та розглядати справу за відсутності позивачки та без її участі.

Представник відповідача Дубечненської сільської ради подав заяву, в якій вказує, що не заперечує проти вирішення справи на користь позивача за умови достатніх правових підстав та просить справу розглядати за відсутності представника сільської ради.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За змістом ст. 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з ч.2 ст.553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст. 549 цього Кодексу).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Витягом з погосподарської книги № Р-2 за 2024-2031 рік Дубечненської сільської ради Ковельського району підтверджується належність вищевказаного будинку ОСОБА_2 . Рік побудови будівлі 1946 (а.с. 16).

Заповіту за життя ОСОБА_2 не складав, свідоцтво про право на спадщину на належний йому будинок після його смерті не видавалося.

Відповідно до довідки Дубечненської сільської ради від 23.07.2025 року № 581 в управління спадковим майном ОСОБА_2 вступила його дружина ОСОБА_3 (а.с. 9, 13 на звороті), яка в відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР є такою, що прийняла спадщину.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Ч.3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Ч.1 ст.1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За життя ОСОБА_3 склала два заповіти щодо належного їй майна (а.с. 12, 12 на звороті).

Згідно із заповітом, посвідченим Дубечненською сільською радою 23.04.2004 року за № 68, ОСОБА_3 все своє майно, в тому числі жилий будинок, надвірні споруди, що розмішені в с.Рокита Старовижівського району Волинської області, право на земельну частку /пай/ посвідчене сертифікатом, майновий пай, заповіла ОСОБА_4 (а.с. 12).

Відповідно до заповіту, посвідченого Сереховичівською сільською радою 29.03.2023 року за № 14, ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, що буде належати на момент її смерті, в тому числі житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 12 на звороті).

Із копії спадкової справи № 113/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 видно, що ОСОБА_5 протягом шести місяців після смерті ОСОБА_3 27.07.2023 року подала заяву про прийняття спадщини (а.с. 60), 27.07.2023 року ОСОБА_4 подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 (а.с. 62), 08.02.2024 року ОСОБА_5 отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне спадкодавцю право на земельну частку пай (а.с. 73).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла (а.с. 8 на звороті), є матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 13 на звороті).

Заповіту за життя ОСОБА_5 не складала, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося.

На день смерті ОСОБА_5 з нею проживав син ОСОБА_6 (а.с. 10).

14.05.2025 року позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с. 32).

Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні.

З огляду на вказане, позивач ОСОБА_6 , як син спадкодавця, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який відповідно до положень ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5 .

Постановою нотаріуса від 04.09.2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують його належність спадкодавцю (а.с. 15).

Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 71/2025 до майна померлої ОСОБА_5 (а.с. 31-58), з яких також вбачається, що спадкова справа заведена за заявою позивача, який отримав свідоцтва про право на спадщину на інше належне ОСОБА_5 майно після смерті останньої, інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , немає.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що набуто право власності на житловий будинок неправомірно або, що на даний будинок, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане майно.

На підставі викладеного, п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. 524, 548, 549 ЦК Української РСР, ст.ст. 11, 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273, 1296 ЦК України, та керуючись ст.ст. 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Дубечненська сільська рада, адреса місця знаходження: вул. Незалежності, 20, с.Дубечне, Ковельський район, Волинська область, код за .

Повне судове рішення складене 27.01.2026 року.

Суддя О. Й. Хаврона