Справа № 950/1240/25
Номер провадження2-др/950/2/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2026 р. м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді - Бакланов Р. В. з участю секретаря - Гладкової С.В., представник відповідача - Сіренко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Стегнія Андрія Миколайовича про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Стегній Андрій Миколайович до Акціонерного товариства "Сумиобленерго" про скасування рішення комісії щодо визначення вартості необлікованої електричної енергії, оформленого протоколом з розгляду акту про порушення правил роздрібного ринку електричної енергії,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2026 року Лебединським районним судом Сумської області ухвалено рішення у справі № 950/1240/25 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумиобленерго» про скасування рішення комісії щодо визначення вартості необлікованої електричної енергії, оформленого протоколом № 15 від 28.03.2025 з розгляду акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії. Позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Того ж дня, одразу після проголошення рішення, 14 січня 2026 року представник позивачки адвокат Стегній А. М. подав заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн. У заяві зазначено, що витрати понесено у зв`язку з розглядом справи, вони є реальними, необхідними та співмірними зі складністю справи. До заяви додано: копію договору про надання правничої допомоги № 45-КА від 20.04.2025; копію розрахунку витрат на правничу допомогу; копію квитанції прибуткового касового ордеру від 14.01.2026; копію акту виконаних робіт № 1 від 14.01.2026 (надіслана на адресу суду додатково 16.01.2026); копію ордеру на надання правничої допомоги; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

16 січня 2026 року від представника відповідача Сіренко І. С. надійшли заперечення на заяву, в яких зазначено, що вимоги про стягнення витрат є необґрунтованими через відсутність у позовній заяві попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України; неспівмірність заявленої суми зі складністю справи, обсягом наданих послуг та часом, витраченим адвокатом; відсутність детального документального підтвердження витрат; акт виконаних робіт не містить чіткої дати складання в деяких копіях, що викликає сумніви в його дійсності. Відповідач посилається на ч. 4 ст. 137, ч. 4 ст. 141 ЦПК України та просить відмовити в задоволенні заяви.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви.

Судом досліджено матеріали справи, додані до заяви документи та заслухано пояснення представника відповідача..

Судом встановлено такі обставини та докази.

Згідно з ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи або з власної ініціативи ухвалити додаткове судове рішення в порядку, встановленому цим Кодексом, якщо: 1) за якоюсь із вимог, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, суд не ухвалив рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, яка підлягає стягненню, або майна, яке підлягає витребуванню, або дій, які підлягають вчиненню; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених цим Кодексом; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

У цій справі заява подана на підставі п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, оскільки питання про розподіл судових витрат не вирішено в основному рішенні суду від 14.01.2026.

Разом з тим, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити в їх відшкодуванні, за винятком випадків, коли право на таке відшкодування виникло після подання першої заяви по суті спору відповідної сторони. Вказана норма спрямована на забезпечення принципу змагальності та рівності сторін, дозволяючи іншій стороні завчасно ознайомитися з можливими витратами та підготувати заперечення. Вона застосовується, оскільки сприяє прозорості процесу розподілу витрат і запобігає зловживанням.

Судом встановлено, що в позовній заяві позивач не зазначив попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, яка вимагає, щоб позовна заява містила, зокрема, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відсутність такого розрахунку в позовній заяві по суті спору є підставою для відмови у відшкодуванні витрат, оскільки це порушує права відповідача на ефективний захист і підготовку до можливих вимог.

Крім того, Договір про надання правничої допомоги № 45-КА від 20.04.2025 підтверджує укладення угоди між позивачем та адвокатом Стегнієм А. М. на підготовку документів та представництво в суді. Розрахунок витрат містить позиції: вивчення документів 2 год. по 2000 грн (4000 грн); підготовка позовної заяви 3 год. по 2000 грн (6000 грн); представництво в суді 5000 грн; всього 15 000 грн. Квитанція прибуткового касового ордеру від 14.01.2026 свідчить про оплату 15 000 грн.

Акт виконаних робіт № 1 від 14.01.2026 дублює розрахунок, але судом встановлено, що в деяких копіях акту дата складання нечітко вказана або відсутня в тексті (лише в заголовку), що викликає сумніви в його формальній дійсності. Більше того, підпис позивача Кір`яненко А. В. у акті візуально не збігається з підписом у копії паспорта серії НОМЕР_1 (а.с. 8), де підпис має зовсім інший вигляд, що викликає обґрунтовані сумніви в автентичності підпису та, відповідно, в дійсності акту як доказу фактичного надання послуг.

Щодо співмірності витрат: відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Таким чином суд доходить висновку, що подання попереднього розрахунку є обов`язковою для забезпечення змагальності, і неподання такого розрахунку є підставою для відмови у відшкодуванні витрат, оскільки це порушує права іншої сторони на підготовку. Крім того деталізація опису витрат повинна бути достатньою для оцінки їх реальності, а відсутність автентичних доказів, зокрема сумніви в підписах, позбавляє докази сили.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про ухваленні додаткового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 137, 141, 175, 220 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника позивачки - ОСОБА_1 адвоката Стегнія Андрія Миколайовича про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний зміст ухвали виготовлений 29.01.2026.

Суддя Роман БАКЛАНОВ