Справа № 450/5855/25 Провадження № 2/450/799/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2026 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кукса Д. А.

при секретарі Глинській У.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про предмет спору: стягнення заборгованості за кредитним договором,

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): ТзОВ «Споживчий центр» звернулось до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №21.10.2024-100001817 від 21.10.2024 у розмірі 32512,50 грн., а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.10.2024 між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №21.10.2024-100001817. Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Споживчий центр» кредитні кошти в розмірі 15000,00 грн. на строк 98 днів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу, ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 32512,50 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15000,00 грн., по процентам в розмірі 9450,00 грн., по додатковій комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) у розмірі 2250,00 грн. та по неустойці у розмірі 5812,50 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

Позиція відповідача: Відповідач подала на адресу суду відзив, в якому повідомила суд, що дійсно отримувала кредитні кошти восени 2024 року у розмірі 15000 грн. через сервіс «Швидко гроші». Разом з тим, з позовними вимогами ТОВ «Споживчий центр» у частині розміру заявленої заборгованості не погоджується, оскільки сума, яку позивач просить стягнути (близько 35000 грн.), є явно завищеною та непропорційною сумі фактично отриманого кредиту. Вважає, що нараховані відсотки, штрафи та інші фінансові санкції є надмірними, такими, що порушують принципи справедливості, добросовісності та розумності, передбачені статтями 3, 509, 551 Цивільного кодексу України. Крім того, звертає увагу суду на те, що кредит оформлювався нею через сервіс «Швидко гроші», у зв?язку з чим їй незрозуміло, на яких правових підставах саме ТОВ «Споживчий центр» звернулося з даним позовом. З огляду на викладене, просить суд: відмовити у стягненні штрафних санкцій та надмірно нарахованих відсотків. У разі встановлення заборгованості - зменшити її розмір до справедливого та розумного, виходячи з фактично отриманої суми кредиту.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

09.12.2025 відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру; 10.12.2025 ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду; 22.12.2025 відзив на позовну заяву.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

В силу ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У відповідності до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Судом встановлено, що 21.10.2024 року ОСОБА_1 уклала з ТзОВ «Споживчий центр» кредитний договір №21.10.2024-100001817 шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), заявки кредитного договору, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту), інформаційного повідомлення та паспорту споживчого кредиту, наклавши на такі одноразовими ідентифікаторами Е858, А858, внаслідок чого отримала кредит на споживчі потреби в сумі 15000 грн. строком на 98 днів зі сплатою фіксованої процентної ставки «Стандарт» у розмірі 1 % за кожен день користування кредитними коштами, 0,5 % відсотків за процентною ставкою «Економ», та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 750,00 грн.

Встановлено, що кредитодавець повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 21.10.2024-100001817 від 21.10.2024 року, що підтверджується листом ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» № 196-2611 від 26.11.2025 року.

На підтвердження позовних вимог представником позивача подано довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 21.10.2024-100001817 від 21.10.2024 року, відповідно до якої заборгованість відповідача за вказаним договором становить 32512,50 грн. та складається з 15000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту, 9450,00 грн. заборгованості по відсоткам, 2250,00 грн. заборгованості за додатковою комісією та 5812,50 грн. заборгованості за неустойкою.

Однак, суд не може в повній мірі погодитися з наданим позивачем розрахунком заборгованості, виходячи з наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.

За ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В силу вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно зі ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України установлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відтак, нарахована представником позивача неустойка за кредитним договором № 21.10.2024-100001817 від 21.10.2024 року у розмірі 5812,50 грн. не підлягатиме стягненню з відповідача на користь ТзОВ «Споживчий центр».

Крім цього, згідно з абзацами 2, 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Крім того, за змісту ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

У відповідності до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16.

Суд не погоджується в частині наявності заборгованості за додатковою комісією (за обслуговування кредиту) в сумі 2250,00 грн.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 2250,00 грн. заборгованості за додатковою комісією з обслуговування кредиту слід відмовити.

Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивувала позовні вимоги, частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 21.10.2024-100001817 від 21.10.2024 року в розмірі 24450,00 грн., яка складається з 15000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту, 9450,00 грн. заборгованості по відсоткам.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, ст.ст. 3, 13, 16, 526, 527, 530, 599, 610-612, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст 3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію»,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»,-задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , МФО 305299, р/р НОМЕР_2 , заборгованість за кредитним договором №21.10.2024-100001817 від 21.10.2024 в розмірі 24450,00 (двадцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят грн. 00 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , МФО 305299, р/р НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 1821,69 (одна тисяча вісімсот двадцять одна грн. 69 коп.) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

СуддяД. А. Кукса