УХВАЛА

15 січня 2026 року

м. Київ

справа № 752/11762/20

провадження № 61-4579ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про виправлення описки та арифметичної помилки в ухвалі Верховного Суду від 29 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

7 квітня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 3 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 3 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року.

6 листопада 2025 року на електронну адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про виправлення описки та арифметичної помилки в зазначеній ухвалі, яку ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2025 року повернено заявнику без розгляду.

31 грудня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав заяву про виправлення описки та арифметичної помилки в ухвалі Верховного Суду від 29 квітня 2025 року.

Заява мотивована тим, що Верховний Суд в зазначеній ухвалі помилково визначив ціну позову у розмірі 240 987,97 грн. Заявник наголошує, що ціна позову за один рік вимушеного прогулу становить 1 241 927,82 грн, а за п`ять років - 6 226 819 грн.

Розглянувши доводи заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про виправлення описки та арифметичної помилки в ухвалі від 29 квітня 2025 року, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 300/765/15-ц вказано, що «судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності».

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності (такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 листопада 2023 року

у справі № 990/222/23).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Так, в ухвалі про відмову у відкритті касаційного провадження від 29 квітня

2025 року Верховний Суд керувався ціною позову, визначеною ОСОБА_1

у розмірі 240 987,97 грн.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Отже, зазначення позивачем у позовній заяві ціни позову та обґрунтування її розрахунку є вимогою процесуального закону.

Згідно з частиноютретьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстру).

Зі змісту оскаржуваних судових рішень у справі вбачається, що, звертаючись з позовом, ОСОБА_1 просив стягнути з Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 5 травня 2020 року до 30 червня 2020 року

у розмірі 206 407,97 грн, а також 34 580 грн у відшкодування моральної шкоди.

Позивач відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України вправі збільшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання.

ОСОБА_1 , розпорядившись на власний розсуд своїми процесуальними правами, позовні вимоги не збільшив, що підтверджено змістом судових рішень, внесених до Реєстру.

Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог ітаке кореспондується з частиною другою

статті 400 ЦПК України, яка також обмежує суд касаційної інстанції межами позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною сьомою статті 394 ЦПК України суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі та вирішує питання про витребування матеріалів справи за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Верховний Суд наголошує, що до відкриття касаційного провадження матеріали цивільної справи у розпорядженні суду відсутні, тому визначаючи ціну позову

в цій справі у розмірі 240 987,97 грн, суд керувався саме змістом оскаржуваних судових рішень.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що будь-яких заперечень щодо змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій в частині визначення ціни позову касаційна скарга не містить.

Ураховуючи викладене, касаційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє

Макар І. І., про виправлення описки та арифметичної помилки в ухвалі

Верховного Суду від 29 квітня 2025 року.

Керуючись статтею 269 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про виправлення описки та арифметичної помилки

в ухвалі Верховного Суду від 29 квітня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська