Справа № 669/923/25
Провадження № 2/669/35/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Бараболі Н.С.,

за участю секретаря Хитрун А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір`я в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Державний ощадний банк України про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, третя особа, що не заявляє амостійнних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства Державний ощадний банк України з позовом про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, третя особа, що не заявляє амостійнних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 та просив стягнути із відповідача на його користь 100 000,00 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням, 10 816,08 дол. США в рахунок відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням та 20 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

В обгрунтування свої позовних вимог позивач вказав, що вироком Білогірського районного суду Хмельницької області від 26 липня 2024 року у справі №669/246/24 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.2,3,4,5 ст.191, ч.ч.1,2 ст.366, ч.ч.1,2 ст.209 КК України, та із застосуванням ч.ч.1-3 ст. 70 КК України, ч.4 ст. 72 КК України засуджено до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю та обіймати посади у банківській сфері, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки, з конфіскацією усього належного їй майна та зі штрафом в розмірі 300 (триста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Він мав процесуальний статус потерпілого у даному кримінальному провадженні.

З встановлених вказаним вироком суду обставин вчиненого щодо нього злочину слідує, що ОСОБА_2 , як працівник АТ Ощадбанк шляхом вчинення службового підроблення та зловживаючи своїм службовим становищем 29 березня 2021 року заволоділа належними йому грошовими коштами у сумі 100 000,00 гривень , грошовими коштами в сумі 10816,08 дол. США .

Крмі того, вказав, що діїями ОСОБА_2 , як працівника АТ Ощадбанк з поміж іншого заподіяно йому немайнової (моральної) шкоди. Так, вказав, що він тривалий час позбавлений моожливості користуватися свої майном, що створює суттєві незручності. Сума коштів, які він витратив внаслідок вчиненого щодо нього злочину, є для нього суттєвою та їх відсутність позбавила можливості реалізувати свої наміри щодопридбання дороговартісного майна. Сам факт заволодіння майном працівником державного банку став для нього психологічно важким через що у нього виникло почуття безпорадності та зневіри в справедливість. Після вчиненого щодо нього злочину порушився його звичайний життєвий уклад, постійно переслідує відчуття тривоги, після вчиненого він став погано спатиі кожен новий день розпочинається з думок про можливе викрадення іншого майна. За наведених обстави, завдана моральна шкода відповідає сумі 20 000,00 грн.

19 листопада 2025 року представником відповідача АТ Державний ощадний банк України А.Опейдою надано суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 .

У відзиві представник відповідача заперечив проти позовних вимог ОСОБА_1 та вказав, що наданий позивачем договір банківського вкладу №3 від 29.03.2021 року в національній валюті є завідомо неправдивим підробним документом, який виготовлено не банком, що свідчить про відсутність договірних відносин між банком та клієнтом. В автоматизованій банківській системі відсутні операції, що свідчили б про внесення чи зарахування грошових коштів на депозитний рахунок, а такожвідсутні первинні касові документи, що підтверджували б таке внесення позивачем до Банку. Натомість матеріали справи свідчать, що грошові кошти були передані безпосередньо ОСОБА_2 - як фізичній особі на підставі особистої довіри позивача, а не як уповноваженому представнику банку.

Крім того відносно договору банківського вкладу №3 від 17 вересня 2018 року на суму 10360,00 доларів США банк повністю виконав свої зобовязання, нарахував та виплатив вклад звідповідними відсотками у порядку передбаченому договором. Вибуття коштів з поточного карткового рахунку сталося не з вини банку, а внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 .

У відзиві представником відповідача заперечується також відносно стягнення моральної шкоди з АТ Ощадбанк. Так, вказано, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували факт заподіяня моральної шкоди та її розмір. Відсутні висновки психологічної експертизи , інші документи, що могли б довести душевні страждання. Заявлений розмір у 20 000,00 грн. Визначений довільно, без належного обгрунтування.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Карун В.П. позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Акціонерного товариства Державний ощадний банк України А.Опейда проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечив, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Третя особа що не заявляє амостійнних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, клопотань про розглядсправи в руужимі відеоконференції суду не заявила.

Суд, з`ясувавши доводи на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Вироком Білогірського районного суду Хмельницької області від 26 липня 2024 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.ч.2,3,4,5 ст.191, ч.ч.1,2 ст.366, ч.ч.1,2 ст.209 КК України, ч.2 ст.191 КК України, ч.3 ст.191 КК України, ч.4 ст.191 КК України, ч.5 ст.191 КК України, ч.1 ст.209 КК України, ч.2 ст.209 КК України, ч.1 ст.366 КК України , ч.2 ст.366 КК України та на підставі ч.ч.1-3 ст. 70 КК України, призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з позбавленням права займатися діяльністю та обіймати посади в банківській сфері, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки, з конфіскацією усього належного їй майна та зі штрафом в розмірі 300 (триста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 29 квітня 2025 року вказаний вирок суду залишено без змін.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_2 29 березня 2021 року о 08 год. 21 хв., будучи завідувачем сектору роздрібного бізнесу (Білогір`я) Філії Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк» зловживаючи своїм службовим становищем, довірою та необізнаністю ОСОБА_1 , під приводом укладення договору банківського вкладу фізичної особи, отримала від останнього грошові кошти в сумі 100 000 грн.

Після отримання грошових коштів від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, повторно, як службова особа АТ «Ощадбанк», зловживаючи своїм службовим становищем, з метою приховання своєї злочинної діяльності, та надання вигляду законності проведених дій, склала та видала ОСОБА_1 завідомо неправдивий офіційний документ - договір № 3 на вклад «Мій депозит» на ім`я фізичної особи (з поповненням та капіталізацією) від 29.03.2021 року, таким чином заволоділа грошовими коштами в сумі 100 000 грн., якими розпорядилась на власний розсуд.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_1 спричинено майнову шкоду на суму 100 000 грн.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 191 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

Також, 29 березня 2021 року, перебуваючи на своєму робочому місці, а саме у територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10022/064 філії Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк», використовуючи службовий комп`ютер, ОСОБА_2 , діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, повторно, як службова особа АТ «Ощадбанк», зловживаючи своїм службовим становищем, вводячи в оману ОСОБА_1 та з метою приховання своєї злочинної діяльності, та надання вигляду законності проведених дій, склала та видала ОСОБА_1 завідомо неправдивий офіційний документ - договір № 3 на вклад «Мій депозит» на ім`я фізичної особи (з поповненням та капіталізацією) від 29.03.2021, який затвердила виконаним власноручним підписом та печаткою територіально відокремленого безбалансового відділення № 10022/064 філії Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк», попередньо заволодівши грошовими коштами в сумі 100000 грн., якими розпорядилась на власний розсуд.

Своїми протиправними діями, що вирназились у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 366 КК України.

Крім того, 17 вересня 2018 року, точний час вході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 , будучи завідувачем сектору роздрібного бізнесу (Білогір`я) Філії Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк», отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 240000 грн. та уклала дійсний строковий договір №3 на вклад «Мій пенсійний депозит» на ім`я фізичної особи (з поповненням та капіталізацією) від 17.09.2018 року на ім`я ОСОБА_1 , строком на 3 місяці, у валюті долар США, що на момент укладення договору становило в еквіваленті 10360 доларів США. Вказаний строковий договір неодноразово пролонговувався до 18.06.2021 року з капіталізацією відсотків (загальна сума 10816,08 доларів США).

При цьому, після завершення дії вказаного договору, ОСОБА_2 , діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, повторно, як службова особа АТ «Ощадбанк», зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа грошовими коштами в загальній сумі 286 200 грн. шляхом їх зняття з банкоматів АТМ А2201875, АТМ А2200069 (смт Білогір`я), а саме 23.06.2021 року в період часу 15.27 год. - 15.38 год. в сумі 77000 грн., 06.07.2021 року в період часу 19.02 год. - 19.06 год. в сумі 22700 грн., 07.07.2021 року о 16.56 год. в сумі 4000 грн., 09.07.2021 року в період часу 14.57 год. - 15.10 год. в сумі 53000грн., 19.07.2021 року в період часу 17.06 год. - 17.08 год. в сумі 24000 грн., 20.07.2021 року в період часу 14.18 год. - 14.20 год. в сумі 70000 грн., 27.07.2021 року в період часу 08.40 год. - 14.25 год. в сумі 21500 грн., 29.07.2021 року о 15.24 год. в сумі 14000 грн., якими розпорядилась на власний розсуд.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , спричинено матеріальної шкоди на суму 286200 грн.

Своїми протиправними діями, що полягали узаволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, ОСОБА_2 вчинила кримінальне праворушення, передбачене ч. 3 ст. 191 КК України.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема є відшкодування шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомiрними рiшеннями, дiями чи бездiяльнiстю особистим немайновим правам фiзичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фiзичної або юридичної особини, вiдшкодовується в повному обсязi особою, яка її завдала.

Як роз`яснено у п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України вiд 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивiльних справ за позовами про вiдшкодування шкоди», шкода, заподiяна особi й майну громадянина або заподiяна майну юридичної особи, пiдлягає вiдшкодуванню в повному обсязi особою, яка її заподiяла, за умови, що дiї останньої були неправомiрними, мiж ними й шкодою є безпосереднiй причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи у зв`язку з неправомірними діями працівника АТ «Державний ощадний банк» ОСОБА_2 , позивачу ОСОБА_1 була спричинена шкода, та між неправомірними діями та завданою шкодою є причинний зв`язок, окрім того встановлена її вина.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Тобто за наявності вини працівника юридичної особи у завданні шкоди фізичній особі, і в разі, якщо така шкода завдана під час виконання трудових (службових) обов`язків, така шкода має бути відшкодована працедавцем.

Як встановлено вироком суду від 26 липня 2024 року, ОСОБА_2 на час вчинення неправомірних дій перебувала в трудових відносинах з відповідачем - АТ «Державний ощадний банк України».

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до абз. 3 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.92р. "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню, а саме стягненню з відповідача - АТ «Державний ощадний банк України» матеріальної шкоди в розмірі 100 000,00 грн. та 10816,08 дол.США на користь позивача ОСОБА_1 .

Частиною першою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Отже, указане положення має загальне принципове значення, за змістом якого, саме особа, яка безпосередньо постраждала від протиправних дій іншої особи має право на відшкодування завданої їй моральної шкоди.

Частиною другою указаної статті надано визначення такої категорії як моральна шкода, а саме: моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, судом встановлено, що даний спір виник з правовідносин, щодо відшкодування шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями (злочинами).

Відповідно до ст. 1172 ЦК України, саме юридична особа має відшкодовувати завдану моральну шкоду заподіяну діями її працівників чи службовців.

Таким чином, суд, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача беручи до уваги, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного, душевного болю, страждань, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз та виходячи з міркувань розумності та справедливості, вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди ОСОБА_1 в розмірі 20000,00 грн. , так як останній протягом тривалого часу не отримував відшкодування заподіяної шкоди, був позбавлений можливості користуватися своїм майном, витрачав додаткові зусилля та переносив нервові потрясіння.

Між вказаним протиправним діянням ОСОБА_2 та заподіяною ОСОБА_1 моральною шкодою має місце причинний зв`язок і встановлена вина заподіювача, а тому позовні вимоги про стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_1 є законними.

Таким чином, спір у даній справі виник між позивачем та Акціонерним товариством Державний ощадний банк України, з вини працівника якого під час виконання ним своїх трудових обов`язків було завдано шкоду.

Положеннями ч. 1 ст. 4, ст. 12, 13 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то такий відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача АТ «Державний ощадний банк України» в дохід держави відповідно до наступного.

Згідно із ч. 1 ст.6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Як зазначено у п. 11 Постанови Пленуму ВССУ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року N 10, порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, у випадках та на умовах, встановлених законом (частина третя статті 533ЦК), передбачено в абзаці 2 частини першоїстатті 6 Закону N 3674-VI. У цьому випадку ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати судового збору.

Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 100 000,00 грн. та 10 816,08 дол. США, що еквівалентно станом на день розгляду справи (27.01.2026 року) 466389,36 гривень.

Відповідно до п.п.2 ч.1 ст.6 Закону України "Про судовий збір" За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір судового збору становить 5663,89 грн.

Крім того, позивачем також заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 20000,00 грн. моральної шкоди.

Відповідно до п.п.5 ч.1 ст.6 Закону України "Про судовий збір" За подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, яка подана фізичною особою розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір судового збору становить 3328,00 грн. Разом сума судового збору становить 8991,89 грн.

Відповідно зазначену суму судового збору слід стягнути з відповідача АТ «Державний ощадний банк України» на користь держави.

Керуючись статтями 4, 5, 11-13, 43, 76-77, 81, 83, 141, 263-265, 268, 272-274, 279, 354 ЦПК України, ст. ст.15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1172 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г, ) на користь ОСОБА_1 100 000,00 (сто тисяч) гривень 00 копійок, 10 816,08 доларів США в рахунок відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г, ) на користь ОСОБА_1 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г, ) на користь держави судовий збір в розмірі 8991,89 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство Державний ощадний банк України01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г, .

Третя особа: ОСОБА_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Наталія БАРАБОЛЯ