ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року

м. Київ

справа № 925/887/20

провадження № 61-8700св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулейкова І.Ю., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Уманська комерційна компанія»,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Байс - Агро», Комунальне підприємство «Реєстраційний - центр»,

третя особа - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманська комерційна компанія» на додаткове рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 травня 2025 року, ухвалене у складі судді Гудзенко В. Л., та постанову Черкаського апеляційного суду від 24 червня 2025 року, ухвалену у складі колегії суддів: Фетісова Т. Л., Василенко Л. І., Сіренко Ю. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Уманська комерційна компанія» (далі - ТОВ «Уманська комерційна компанія») звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Байс - Агро» (далі - ТОВ «Байс - Агро»), Комунального підприємства «Реєстраційний - центр» (далі - КП «Реєстраційний - центр»), третя особа - ОСОБА_1 , про скасування рішення та припинення права оренди.

Позовну заяву ТОВ «Уманська комерційна компанія» мотивувало тим, що земельна ділянка площею 4,6195 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Коржівської сільської ради Уманського району Черкаської області, яка належала ОСОБА_2 , передана йому в оренду на 49 років на підставі договору оренди від 03 жовтня 2006 року, укладеного між ним та ОСОБА_2 , з урахуванням додаткового договору (кадастровий номер :02:000:0404), зареєстровано договір у встановленому законом порядку.

Позивач указував, що у травні 2020 року з`ясовано, що відносно спірної земельної ділянки зареєстровано інше речове право, а саме право оренди земельної ділянки, орендар - ДП «Агрофірма «Байс-Агро» КВФ, дата державної реєстрації - 18 лютого 2019 року, підстава - договір міни земельної ділянки від 01 березня 2019 року. Однак позивач не припинив користуватися земельною ділянкою на правах оренди.

ТОВ «Уманська комерційна компанія» просило суд:

- скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстраційний центр» про державну реєстрацію речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0404, на підставі договору оренди землі б/н від 01 серпня 2011 року, укладеного між ДП «Агрофірма «Байс-Агро» та ОСОБА_2 , індексний номер 45627651 від 21 лютого 2019 року;

- припинити за ТОВ «Байс-Агро» право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0404.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2025 року, ухваленим у складі судді Єщенко О. І., позов задоволено.

Скасовано рішення державного реєстратора КП «Реєстраційний - центр» про державну реєстрацію речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0404, на підставі договору оренди землі б/н від 01 серпня 2011 року, укладеного між ДП «Агрофірма «Байс-Агро» та ОСОБА_2 , індексний номер 45627651 від 21 лютого 2019 року.

Припинено за ТОВ «Байс-Агро» право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0404.

Стягнуто з ТОВ «Байс - Агро» та КП «Реєстраційний - центр» на користь ТВО «Уманська комерційна компанія» сплачений судовий збір у розмірі по 1 342,00 грн з кожного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що оскаржуваним рішенням державного реєстратора порушено права позивача. Задоволенню підлягає похідна вимога про припинення прави оренди.

Суд встановив, що позов заявлено у межах трирічного строку позовної давності.

24 квітня 2025 року від представника позивача ТОВ «Уманська комерційна компанія - адвоката Патрікєєвої І. В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, про стягнення з ТОВ «Байс Агро» на користь позивача 35 000,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 травня 2025 року заяву представника ТОВ «Уманська комерційна компанія» - адвоката Патрікєєвої І. В. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ТОВ «Уманська комерційна компанія» до ТОВ «Байс - Агро», КП «Реєстраційний - центр», третя особа - ОСОБА_1 , про скасування рішення та припинення права оренди задоволено частково.

Стягнуто із ТОВ «Байс - Агро» на користь ТОВ «Уманська комерційна компанія» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Частково задовольняючи заяву, суд першої інстанції, оцінюючи обґрунтованість заяви представника позивача щодо співмірності витрат на оплату послуг на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, часом перебування адвоката у підготовчих засіданнях, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) критерії, дійшов висновку, що заявлена представником позивача сума у розмірі 35 000,00 грн є необґрунтованою, оскільки не співмірна з реальним обсягом правової допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, та не відповідає критерію реальності таких витрат.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Черкаського апеляційного суду від 24 червня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Байс - Агро» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2025 року залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ТОВ «Уманська комерційна компанія» на додаткове рішення від 09 травня 2025 року задоволено частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2025 року у цій цивільній справі залишено без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в апеляційному суді відповідачу не відшкодовуються.

Додаткове рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 травня 2025 року у цій справі змінено, визначено суму компенсації витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню з ТОВ «Байс - Агро» на користь ТОВ «Уманська комерційна компанія» за розгляд справи судом першої інстанції, у розмірі 15 000,00 грн.

У решті додаткове рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 травня 2025 року у цій справі залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржуваним рішенням державного реєстратора порушено права позивача. При цьому вказав, що позов пред`явлено до суду в межах трирічного строку позовної давності.

Частково змінюючи додаткове рішення суду першої інстанції, у частині розміру компенсації витрат на правову допомогу, суд апеляційної інстанції погодився з судом першої інстанції у частині обсягу наданої правничої допомоги у суді першої інстанції, а саме участь адвоката у семи судових засіданнях у порядку підготовчого провадження, однак суд апеляційної інстанції вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, які мають бути відшкодовані позивачу за рахунок відповідача, слід визначити у сумі 15 000,00 грн, що належним чином відповідатиме обсягу наданих адвокатом послуг.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2025 року ТОВ «Уманська комерційна компанія» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткове рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 травня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 24 червня 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд скасувати додаткове рішення та постанову суду апеляційної інстанції в частині оскарження додаткового рішення, ухвалити нове рішення про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнути з ТОВ «Байс - Агро» 35 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

15 липня 2025 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали із Уманського міськрайонного суду Черкаської області, іншим учасникам надіслано копії касаційної скарги.

У липні 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

На підставі розпорядження заступника керівника Верховного Суду, у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_3, 04 грудня 2025 року сформовано протокол повторного автоматизованого розподілу судової справ, визначено склад суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Луспеник Д. Д., Черняк Ю. В.

11 грудня 2025 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20) та у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19, від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24).

Суд першої інстанції самостійно, без відповідного клопотання сторони, яка не згодна із заявленим стороною розміром витрат на правову допомогу, зменшив розмір витрат на правову допомогу, чим порушив вимоги частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України. Суд апеляційної інстанції цих порушень не виправив.

Суди попередніх інстанцій надали неправильну оцінку зібраним доказам. Судами визнається, що адвокат приймала участь в підготовчих судових засіданнях у цивільній справі: 28 серпня 2023 року, 23 січня 2024 року, 03 квітня 2024 року, 11 червня 2024 року,16 вересня 2024 року, 30 жовтня 2024 року, 31 січня 2025 року, що є підставою для задоволення заяви як мінімум на суму витрат у розмірі 24 500,00 грн.

Указує, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відзив на касаційну скаргу у визначений Верховним судом строк не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

03 серпня 2020 року між ТОВ «Уманська комерційна компанія» та адвокатом Патрікєєвою І. В. укладений договір № 6/20 про надання юридичних послуг у цій справі.

01 лютого 2023 року між ТОВ «Уманська комерційна компанія» та адвокатом Патрікєєвою І. В. укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору № 6/20 про надання юридичних послуг шляхом викладення його в новій редакції.

10 квітня 2025 року адвокат Патрікєєва І. В. на замовлення послуг ТОВ «Уманська комерційна компанія» склала акт приймання-передачі наданих послуг № 2 до договору про надання юридичних послуг від 03 серпня 2020 року № 6/20.

На підтвердження обставин оплати послуг адвокат Патрікєєва І. В. надала: платіжну інструкцію від 10 лютого 2025 року № 2, платіжну інструкцію від 10 лютого 2025 року № 4, платіжну інструкцію від 10 лютого 2025 року № 5, платіжну інструкцію від 10 лютого 2025 року № 6, платіжну інструкцію від 10 лютого 2025 року № 7, платіжну інструкцію від 10 лютого 2025 року № 8 про сплату коштів за надання правничої допомоги на загальну суму 35 000,00 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу, яка складається із участі адвоката в підготовчих судових засіданнях: 17 січня 2023 року, 15 червня 2023 року, 28 серпня 2023 року, 08 листопада 2023 року, 17 січня 2024 року, 03 квітня 2024 року, 11 червня 2024 року, 16 вересня 2024 року, 30 жовтня 2024 року, 31 січня 2025 року, позивач надав доказ - акт приймання-передачі наданих послуг від 10 квітня 2025 року № 2.

Судом першої інстанції встановлено, що: 17 січня 2023 року підготовче судове засідання не відбулося, оскільки учасники не з`явилися у судове засідання, 05 червня 2023 року та 08 листопада 2023 року справу знято з розгляду.

Адвокат Патрікєєва І. В. приймала участь у підготовчих судових засіданнях у справі: 28 серпня 2023 року, 23 січня 2024 року, 03 квітня 2024 року, 11 червня 2024 року, 16 вересня 2024 року, 30 жовтня 2024 року, 31 січня 2025 року.

Заява про зменшення витрат на правову допомогу до суду першої інстанції не надходила.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суди першої та апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ТОВ «Уманська комерційна компанія» підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України визначено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону додаткове рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині у повній мірі не відповідають.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина перша, третя статті 133 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд першої інстанції встановив, що 03 серпня 2020 року, з урахуванням додаткової угоди, між ТОВ «Уманська комерційна компанія» та адвокатом Патрікєєвою І. В. укладений договір про надання юридичних послуг у справі № 925/887/20.

Юридичні послуги, що надаються виконавцем, оплачуються клієнтом у залежності від обсягу часу, що його витрачено виконавцем на надання юридичних послуг за договором з розрахунку вартості одного судового засідання у справі у розмір 3 500,00 грн (пункт 4.1 додаткової угоди до договору).

На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу, яка складається із участі адвоката в підготовчих судових засіданнях у суді першої інстанції : 17 січня 2023 року, 15 червня 2023 року, 28 серпня 2023 року, 08 листопада 2023 року, 17 січня 2024 року, 03 квітня 2024 року, 11 червня 2024 року, 16 вересня 2024 року, 30 жовтня 2024 року, 31 січня 2025 року, позивач надав доказ - акт приймання-передачі наданих послуг від 10 квітня 2025 року № 2.

Судом першої інстанції встановлено, що: 17 січня 2023 року підготовче судове засідання не відбулося, оскільки учасники не з`явилися у судове засідання, 05 червня 2023 року та 08 листопада 2023 року справу знято з розгляду. Адвокат Патрікєєва І. В. приймала участь у підготовчих судових засіданнях у суді першої інстанції у справі: 28 серпня 2023 року, 23 січня 2024 року, 03 квітня 2024 року, 11 червня 2024 року, 16 вересня 2024 року, 30 жовтня 2024 року, 31 січня 2025 року.

Отже, представник позивача приймав участь у семи судових засіданнях у суді першої інстанції.

Встановлено, що заяви про зменшення витрат на правову допомогу до суду першої інстанції не подано.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 вказала: «Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України)».

Аналогічні положення містяться у частинах п`ятій, шостій статті 137 ЦПК України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19 вказав: «3.32. При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу)».

Аналогічні положення містяться у пункті 4 частини четвертої статті 137, пункті 2 частини другої статті 141 ЦПК України.

Надаючи оцінку доказам, поданим позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у суді першої інстанції, суди врахували співмірність витрат на оплату послуг на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом перебування адвоката у підготовчих засіданнях, що узгоджується з положенням пункту 2 частини третьої статті 141 ЦПК України.

Однак, визначаючи розмір понесених витрат на правову допомогу позивачем, суди попередніх інстанцій не врахували, що умовами договору від 03 серпня 2020 року, з урахуваннями додаткової угоди, сторони погодили, що вартість одного судового засідання становить 3 500,00 грн. Отже, загальний розмір витрат, який підлягав відшкодуванню на користь позивача, становив суму у розмірі 24 500,00 грн (3 500,00 х 7).

Тому додаткове рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині слід змінити в частині визначення розміру витрат на правничу допомогу, виклавши в редакції цієї постанови.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про покладення відшкодування на відповідача ТОВ «Байс-Агро», оскільки належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та стосовно якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому ДП «Реєстраційний - центр» не є належним відповідачем у цій справі.

Однак судові рішення в цій частині не оскаржуються.

Доводи касаційної скарги про те, що суд самостійно зменшив розмір витрат на правову допомогу, без клопотання особи, яка не згодна з їх розміром, на увагу не заслуговують, оскілки здійснюючи такий розподіл, суд першої інстанції надав оцінку обґрунтованості та пропорційності заявлених стороною позивача вимогам та фактично наданим послугам у суді першої інстанції, що узгоджується з пунктом 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, яким визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами, та дає право суду як за клопотанням сторони, так і з власної ініціатив зменшити розмір витрат, визначений стороною, надавши оцінку їх обґрунтованості та пропорційності до предмета позову.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно зі статтею 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягає застосуванню.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено порушення норм процесуального права, касаційний суд уважає за потрібне змінити додаткове рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині, виклавши їх у редакції цієї постанови. В іншій частині оскаржувані судові рішення слід лишити без змін.

Розподіл судових витрат за перегляд справи у суді касаційної інстанції не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманська комерційна компанія» задовольнити частково.

Додаткове рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 травня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 24 червня 2025 року у оскаржуваній частині змінити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Байс - Агро» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманська комерційна компанія» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 500,00 грн.

В іншій частині додаткове рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 травня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 24 червня 2025 року у оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк