06 січня 2026 року м. Харків
Слобідський районний суд міста Харкова в складі головуючого судді Василенко О.Я., за участю секретаря судового засідання Кривенко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.07.2021 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан», кредитодавець) був укладений кредитний договір № 104081451 (далі - Кредитний договір), в електронному вигляді, відповідно до умов якого відповідач отримав від кредитодавця кредит в сумі 8 000 грн на картковий рахунок, на умовах платності та зворотності. Кредитний договір укладений в електронній формі через офіційний вебсайт ТОВ «Мілоан» та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, отриманим ним на фінансовий номер, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», та має силу договору, який укладений в письмовій формі.
29.10.2021 за Договором відступлення прав вимоги №11Т ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за Кредитним договором на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»). Таким чином позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором.
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Основ`янського районного суду міста Харкова від 10.10.2025 цивільну справу за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Слобідського районного суду міста Харкова.
Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 07.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судові засідання 10.12.2025 та 06.01.2026 не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судові засідання 10.12.2025 та 06.01.2026 не з`явився, письмових заяв не надав, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, а саме: рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення на адресу місця реєстрації відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру. Конверти повернулися з відміткою АТ «Укрпошта» «адресат відсутній».
За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, на підставі ст. 280, 281 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом
30.07.2021 між відповідачем та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір про споживчий кредит № 104081451 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 8000,00 грн, на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених в Кредитному договорі (п. 1.1 Кредитного договору).
Сторони погодили такі умови: загальний розмір кредиту - 800000 грн, строк кредитування - 15 днів, з30.07.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 14.08.2021; комісія за надання кредиту - 1520,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом: 3000,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.2. - 1.4, 1.5 Кредитного договору).
Кредитний договір підписаний з боку відповідача - ОСОБА_1 із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Анкета-заява на кредит №104081451 також містить дані про ідентифікацію особи та процес оформлення заяви (а.с. 8, 15-19).
На виконання Кредитного договору кредитодавець надав відповідачу кредит в сумі 8000,00 грн на картковий рахунок позивача, що підтверджується копією платіжного доручення 30507040 (а.с. 21). Отже, ТОВ «Мілоан» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов Кредитного договору.
Відповідно до Договору факторингу від 29.10.2021 №11Т та Витягу з Додатку до зазначеного договору (сформовано 19.08.2025) ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги до відповідача за Кредитним договором (а.с.10, 12-19).
Отже, між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1047, 1055 ЦК України договір позики (кредиту) укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 2 п.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Судом встановлено, що Кредитний договір з додатками укладений за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) кредитодавця, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, та маює силу договору, який укладений в письмовій формі.
Перед укладення Кредитного договору кредитодавець надав позичальнику всю переддоговірну інформацію, шляхом розміщення її на офіційному вебсайті кредитодавця, крім того відповідач письмово підтвердив ознайомлення з умовами кредитування своїм підписом паспорту споживчого кредиту.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Договором виконав повністю, надав відповідачу грошові кошти у розмірі та у строк, визначені умовами договору, що підтверджується матеріалами справи.
Отже, ТОВ «Мілоан» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов Договору.
Відповідно до Договору факторингу від 29.10.2021 №11Т та Витягу з Додатку до зазначеного договору (сформовано 19.08.2025) ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги до відповідача за Кредитним договором.
Відступлення права вимоги відповідає умовам Кредитного договору (п.3.2.6), а також положенням ст.1077, 1080, 1082 ЦК України. В силу вимог ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за Кредитним договором відбулася заміна кредитора, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора.
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Отже, вимоги щодо стягнення тіла кредиту в сумі 8000,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо нарахування відсотків (процентів за користування кредитом) суд дійшов таких висновків.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.
Відповідно до п.1.3 Кредитного договору кредит надається строком на 15 днів до 14.08.2021 (строк кредитування).
Пунктом 1.5.2 Кредитного договору визначений розмір процентів за користування кредитом: 3000,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6 Кредитного договору встановлена стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Положення п 2.3 Кредитного договору визначають порядок пролонгації строку кредитування, відповідно до якого можлива пролонгація на пільгових умовах (зі сплатою комісії за управління та обслуговування кредиту та певної частки заборгованості за кредитом) та на стандартних умовах, відповідно до яких нарахування процентів відбувається за стандартною (базовою) ставкою. Збільшення (продовження) строку користування кредитом відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.
Водночас позивач не надав будь яких належних доказів продовження строку кредитування. Водночас, визначення в Кредитному договорі умов автоматичної пролонгації порушує приписи Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якого продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін (ст. 12 зазначеного закону). А відтак, нарахування відсотків (процентів за користування кредитом) поза строком кредитування є неправомірним. Відповідно до п.1.5.2 Кредитного договору та Додатку №1 до Договору (Графік платежів) сума відсотків (процентів за користування кредитом), нарахована за період строку кредитування та яка належить до стягнення, становить 3000,00 грн. В стягненні решти суми нарахованих відсотків слід відмовити.
Щодо суми комісії суд зазначає таке. Згідно з п. 1.5.1 Кредитного договору передбачена комісія за надання кредиту в сумі 1520,00 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово. Можливість сплати комісії за надання кредиту передбачена, зокрема ст.8 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, вимоги щодо стягнення комісії в сумі 1520,00 грн є обґрунтованими.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення заборгованості за договором порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги.
Щодо розподілу судових витрат
Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 830,40 грн (2422,40 грн х 34,28% задоволених позовних вимог).
Керуючись ст. 3, 11, 13, 15, 16, 525, 526, 625, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. 137, 141, 274-279, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» витрати по сплаті судового збору в сумі 830,40 (вісімсот тридцять грн 40 коп ) грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони по справі:
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця ресєтрації; АДРЕСА_1 .
Суддя О.Я.Василенко