ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Провадження №2/756/805/26
УХВАЛА

28 січня 2026 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Диба О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

У липні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з неї заборгованість у розмірі 169 173,47 грн. за надані житлово-комунальні послуги, оскільки, в добровільному порядку така заборгованість не сплачується.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.07.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2025 постановлено проводити розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.01.2026 заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді визнано необґрунтованою, а справу передано до відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ Оболонського районного суду м. Києва для визначення складу суду та розгляду заяви про відвід головуючого судді Диби О.В.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.01.2026 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючому судді відмовлено (головуючий суддя Андрейчук Т.В.).

22.01.2026 від відповідача ОСОБА_1 на ім`я голови суду Жежери О.В. надійшла скарга на суддю - заява про відвід судді Диби О.В. у якій вказувала, що в ухвалі суду від 16.01.2026 вказано, що суд розглянув заяву про відвід у порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, хоча ухвалою суду від 19.08.2025 постановлено розглядати справу з повідомленням (викликом) учасників справи. Окрім того вказано, що у липні 2025 року позивач звернувся до відповідача з позовом, однак, КП «Київтеплоенерго» ніколи не звертався до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, він звернувся до суду, однак суд не є відповідачем. Вказувала, що в ухвалі суду від 16.01.2026 вказано, що протоколом судового засідання від 25.11.2025 було вирішено питання про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду, однак, такий протокол судового засідання у матеріалах справи відсутній, оскільки судове засідання не відбулось, суддя до зали суду не заходив, та таке судове засідання було відкладене на 27.01.2026, разом з тим в матеріалах справи міститься протокол судового засідання від 27.11.2025, який є підробкою, оскільки таке судове засідання не відбувалось.

Враховуючи перебування судді у відпустці та тривалої відсутності в Оболонському районному суді м. Києва електропостачання, заява відповідача була передана на розгляд 28.01.2026.

Відповідно до ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Підстави та обставини для відводу судді чітко визначені ст. 36 ЦПК України.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Так, відповідач як на підставу відводу вказує, що в ухвалі Оболонського районного суду м. Києва від 16.01.2026 вказано, що суддя розглянув заяву про відвід головуючому судді у порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, хоча розгляд вказаної справи постановлено проводити з викликом таких учасників.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до положень ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно, а відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Окрім того, вказувала, що у тексті вказаної ухвали суду від 16.01.2026 було невірно вказано дату надходження заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді.

Так, як убачається з матеріалів справи, судом під час виготовлення тексту вище вказаної ухвали судом було допущено технічну помилку, та відповідно до ухвали Оболонського районного суду від 28.01.2026 було виправлено описку в ухвалі Оболонського районного суду м. Києва від 16.01.2026 зазначивши вірну дату надходження заяви про відвід головуючому судді - «15.01.2026» замість помилково вказаної «15.01.2025».

Також, як на підставу відводу вказувала, що протоколом судового засідання від 25.11.2025 було вирішено питання про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду, однак, такий протокол судового засідання у матеріалах справи відсутній, оскільки судове засідання не відбулось, суддя до зали суду не заходив, та таке судове засідання було відкладене на 27.01.2026, разом з тим в матеріалах справи міститься протокол судового засідання від 27.11.2025, який є підробкою, оскільки таке судове засідання не відбувалось.

Так з матеріалів справи убачається, що судове засідання про яке йдеться мова було призначено на 10 год. 30 хв. 25.11.2025 на яке учасники справи не з`явились та внаслідок неявки сторін по справі, та заяви про розгляд справи без участі відповідача, позивача за зустрічною позовною заявою судом було поставлено на обговорення питання про прийняття до спільного розгляду зустрічної позовної заяви від 21.11.2025 та за результатом розгляду судом було постановлено про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку з пропущеним процесуальним строком.

Вказану ухвалу учасники не оскаржували.

Під час виготовлення протоколу судового засідання від 25.11.2025 секретарем судового засідання було допущено технічну помилку, а саме помилково зазначено невірну дату - «27 листопада 2025 року» замість вірної - «25 листопада 2025 року».

Суд роз`яснює, відповідно до ч. 1 ст. 249 ЦПК України учасники справи мають право ознайомитися із технічним записом судового засідання, протоколом судового засідання та протягом п`яти днів з дня проголошення рішення у справі подати до суду письмові зауваження щодо неповноти або неправильності їх запису.

Виходячи з вище наведеної норми, суд позбавлений права самостійно здійснювати виправлення технічних помилок у протоколі судового засідання. Законом надано право учасникам справи подавати до суду письмові зауваження щодо неповноти або неправильності такого запису протягом п`яти днів з дня проголошення рішення у справі.

Окрім того, суд роз`яснював в ухвалі Оболонського районного суду від 16.01.2026, що у разі неявки усіх учасників справи в судове засідання фіксування судового процесу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, заява про відвід головуючому у справі судді є необґрунтованою.

У відповідності до ч.3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 с. 33 цього Кодексу.

З огляду на обставини справи та підстави заявленого відводу, суд не убачає підстав для зупинення провадження для вирішення питання про відвід головуючого.

Відповідно до п.11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пунктами 2, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Приписами ч. 3 вказаної вище статті процесуального закону передбачено, що у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (п.1 ч.2 ст. 44 ЦПК України).

Крім того, частиною 4 вказаної вище статті процесуального закону передбачено обов`язок суду вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Суд додатково роз`яснює, що зловживання правом заявити відвід не допускається чинним законодавством..

За таких обставин, керуючись ст. 33-40 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - передати до відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ Оболонського районного суду м. Києва для визначення складу суду та розгляду заяви про відвід головуючого судді Диби О.В..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 28.01.2026.

Суддя: Олексій ДИБА