КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення заяви

Справа 133/4510/25

06.01.2026 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

у складі: головуючої судді - Дем`янової Ж.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Козятин заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження,-

встановив:

До Козятинського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження.

В обґрунтування заяви зазначено, що заочним рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.05.2010 задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБАНК» 268719 (двісті шістдесят вісім тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень 27 копійок заборгованості за договором кредиту №VIKWGK00001312 від 25.04.2007 року, 1700 грн. державного мита, 250 грн. витрат на ІТЗ.

Заявник вказує, що заочне рішення отримане за поданою заявою листом Козятинського міськрайонного суду Вінницької області №01-27/22/2022 від 07.02.2022 року. Вказаним листом у відповідь про надання певних документів та інформації також повідомлялось про знищення справи за терміном зберігання.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що вона підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд зазначає, що порядок відновлення втраченого судового провадження регулюється нормами розділу Х ЦПК України.

Так, згідно зі ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому ЦПК України.

Заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду в письмовій формі.

У заяві, серед іншого, згідно із ч. 2 ст. 491 ЦПК України повинно бути зазначено документи, відновлення яких заявник вважає необхідним і з якою метою.

Заявник вказує, що документи, які потрібно відновити у втраченій справі: так-як, рішення було заочним, відповідно за принципом диспозитивності наявні у справі документи мали бути подані лише Позивачем. З огляду на заочне рішення суду та вимоги процесуального закону такими документами були наступні: позовна заява, розрахунок заборгованості за кредитним договором №VІКWGК00001312 від 25.04.2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 , повідомлення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, інші додані до позовної заяви документи.

Метою відновлення провадження заявник зазначає подання заяви про перегляд заочного рішення.

З наданих суду матеріалів вбачається, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.05.2010 частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБАНК» 268 719, 27 заборгованості за договором кредиту №VIKWGK00001312 від 25.04.2007, 1700 грн державного мита, 250 грн витрат на ІТЗ.

Заявник вказує, що зазначене рішення суду було заочним, а метою відновлення втраченого провадження - подання заяви про перегляд заочного рішення.

Водночас, з наданих суду матеріалів вбачається, що рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.05.2010 у справі №2-23/10, яке набрало законної сили, не було заочним.

В судовому рішення зазначено, що представник відповідача позовні вимоги не визнала і пояснила, що відповідачка не відмовляється від виконання зобов`язань за кредитним договором, проте просить банк провести реструктуризацію заборгованості.

За встановлених судом обставин, суд вважає, що мета звернення до суду, зазначена заявником, не пов`язана із захистом її прав та інтересів, насамперед подання заяви для перегляду заочного рішення.

Суд звертає увагу сторін на те, що пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Відповідно до ч. 2 ст. 492 ЦПК України якщо мета звернення до суду, зазначена заявником, не пов`язана із захистом його прав та інтересів або заявник відкликав заяву про відновлення втраченого судового провадження - суд своєю ухвалою повертає заяву або залишає її без розгляду, якщо провадження було відкрито.

Ураховуючи те, що провадження у справі за вищевказаною заявою не відкрито, заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 260, 492 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-23/10 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою про відновлення втраченого судового провадження до суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Жанна ДЕМ`ЯНОВА