УХВАЛА

29 січня 2026 року

м. Київ

справа № 563/1691/25

провадження № 61-1160ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Корецького районного суду Рівненської області від 24 вересня 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 06 січня 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована

особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області,

про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 24 вересня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа на підставі пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 06 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Корецького районного суду Рівненської області від 24 вересня 2025 року залишено без зміни.

У січні 2026 року до Касаційного цивільного суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Корецького районного суду Рівненської області

від 24 вересня 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 06 січня 2026 року. У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди дійшли помилкового висновку про обрання заявником неналежного способу захисту, оскільки він ставить питання про виправлення граматичної помилки у його документах. Вважає, що помилку можливо виправити у судовому порядку задля встановлення факту приналежності йому документа. Суди залишили поза увагою те, що встановлення факту стосується усунення помилки, а не зміни документа.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Для відмови у відкритті провадження у справі з підстав, визначених пунктом 2 частини першої статті 186 ЦПК України, необхідна наявність водночас трьох складових: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зазначена процесуальна норма права направлена на виключення випадків одночасного розгляду декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.

Відмова у відкритті провадження у справі у цьому разі можлива лише за умови, що позов, який подано до цього чи іншого суду, є тотожним до позову, який вирішено судом (розглянуто), тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав, зокрема відмови у відкритті провадження у справі.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає розгляду таких позовів.

Згідно з частиною третьою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Отже, до справ окремого провадження застосовуються загальні норми позовного провадження, а саме пункт 2 частини першої статті 186 ЦПК України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, в якій просив встановити належність йому орденської книжки серія НОМЕР_1, що підтверджує нагородження орденом «За мужність ІІІ ступеня», відзнака НОМЕР_2, в якій неправильно вказане його по батькові - « ОСОБА_2 ».

Звернення до суду, зумовлене потребою заявника у реалізації його права на пенсійне забезпечення, зокрема встановлення надбавки до пенсії, відповідно до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною».

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції, зокрема, керувався тим, що ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 27 травня 2024 року у справі № 563/2134/23 закрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що розгляд цієї справи в порядку окремого провадження є недопустимим та вона підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства шляхом оскарження в судовому порядку рішення компетентного органу у відмові в призначенні пенсії чи соціальної виплати, отримання якої є метою звернення ОСОБА_1 до суду з цією заявою.

Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 27 травня 2024 року провадження у справі № 563/2134/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа закрито.

Зі змісту ухвали встановлено, що ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, де просив встановити належність йому орденської книжки серія НОМЕР_1, що підтверджує нагородження орденом «За мужність ІІІ ступеня», відзнака НОМЕР_2, в якій неправильно вказане його по батькові, а саме: « ОСОБА_2 ».

Встановивши наявність обставин, визначених пунктом 2 частини першої статті 186 ЦПК України, суд першої інстанції, з яким правильно погодився апеляційний суд, правомірно відмовив у відкритті провадження у справі.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

З огляду на зміст оскаржуваних судових рішень та касаційної скарги, вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корецького районного суду Рівненської області від 24 вересня 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 06 січня 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник