____________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/925/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участю секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 25.11.2025 звернулася до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення яким стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.11.2025 року і до досягнення сином повноліття.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона, є матір`ю дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьком дитини, є громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом «Відповідач»). З 12.08.1995 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбних відносин у сторін є двоє дітей, дорослий син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та неповнолітній син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 11.06.2009 Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1032. За твердженням позивачки сім`я між подружжям розпалась. Сторони не підтримують шлюбні стосунки, відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка доводить, що між нею та Відповідачем в теперішній час склалися такі стосунки, що усі обов`язки щодо утримання та виховання сина Позивачка несе самостійно. Відповідач проживає окремо, життям спільної дитини не цікавиться, жодної допомоги не надає, аліменти не сплачує, здоров`ям сина не цікавиться, від його виховання самоусувається. Позивачка також зазначає, що вона весь час приділяє дитині, його вихованню, навчанню одна, що дуже важко. Відповідач знаходиться в працездатному віці, проблем зі здоров`ям не має, тому має можливість та обов`язок фінансово забезпечувати власного сина. Інших дітей та осіб на утриманні, відповідач, не має. Добровільної допомоги сину та згоди про сплату аліментів у добровільному порядку між ними не досягнуто. На думку позивачки розумним та достатнім розміром аліментів, які необхідно стягнути з відповідача є 1/4 частина заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитини повноліття.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А.

Ухвалою від 28.11.2025 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків надати докази, що неповнолітній син проживає з матір`ю.

08.12.2025 позивачка на виконання вимог ухвали суду про залишення без руху надала заяву про усунення недоліків та необхідні докази.

Ухвалою судді 12.12.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Позовну заяву з додатками разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі направлено за місцем реєстрації відповідача.

Згідно з інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру від 26.11.2025 № 2049941, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Довідкою АТ «Укрпошта» про причини повернення, поштове відправлення повернулось з відміткою «за закінченням строку зберігання».

Від відповідач відзив на позовну заяву до суду не надходив, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Позивачка у позові зазначила, що позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати у її відсутність, позов задовольнити.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків.

Суд установив, що позивачка, є матір`ю неповнолітньої дитини сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьком дитини, є громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом «Відповідач»).

З 12.08.1995 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбних відносин у сторін є двоє дітей, дорослий син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та неповнолітній син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 11.06.2009 Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1032. За твердженням позивачки сім`я між подружжям розпалась. Сторони не підтримують шлюбні стосунки, відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Позивачка доводить, що між нею та Відповідачем в теперішній час склалися такі стосунки, що усі обов`язки щодо утримання та виховання сина Позивачка несе самостійно. Відповідач проживає окремо, життям спільної дитини не цікавиться, жодної допомоги не надає, аліменти не сплачує, здоров`ям сина не цікавиться, від його виховання самоусувається. Позивачка також зазначає, що вона весь час приділяє дитині, його вихованню, навчанню одна, що дуже важко.

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син.

Відповідач знаходиться в працездатному віці, проблем зі здоров`ям не має, тому має можливість та обов`язок фінансово забезпечувати власного сина. Інших дітей та осіб на утриманні, відповідачка, не має. Добровільної допомоги сину та згоди про сплату аліментів у добровільному порядку між сторонами не досягнуто

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст.180 СК України.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ст.181 СК України).

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після припинення шлюбних стосунків між батьками, залишився проживати з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

На думку позивачки розумним та достатнім розміром аліментів, які необхідно стягнути з відповідача є 1/4 частина заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитини повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Відповідач наданим правом не скористалася, доводи позивачка не спростувала, відзив на позов не надала.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З огляду на те, що дитина проживає з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки на утримання малолітньої дитини аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України.

Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1331,20 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75,81,84,181,182,191 Сімейного Кодексу України, статтями 267, 273, 355,430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.11.2025 року і до досягнення сином повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) ггривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Рішення суду підписане 28.01.2026.

Суддя Ю. А. Скриль