Справа №466/431/26
Провадження №2-з/466/24/26
У Х В А Л А

про забезпечення позову

26 січня 2026 року Шевченківський районний суд міста Львова у складі головуючої судді Федорів О.П., з участю секретаря Заяць У.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву представниці Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» адвокатки Сокуренко Наталії Вікторівни про забезпечення позову у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про визнання права іпотекодержателя на майно,

в с т а н о в и в :

22 січня 2026 року представниця Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (АТ КБ «Приватбанк», позивач) через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 , відповідач), в якому просить суд: визнати за Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» право іпотекодержателя на нерухоме майно за договором іпотеки від 15 травня 2007 року №LVH9GK00000174, а саме: квартира, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 73.9 кв.м., житлова площа 45.2 кв., складається з трьох житлових кімнат та кухні, комора в підвалі - 6.0 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18776763. Позовна заява передана судді 26 січня 2026 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 26 січня 2026 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Одночасно з позовною заявою представниця позивача адвокатка Сокуренко Н.В. подала заяву про забезпечення позову. Просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 73.9 кв.м., житлова площо 45.2 кв., складається з трьох житлових кімнат та кухні, комора в підвалі - 6.0 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18776763.

Заява про забезпечення позову зареєстрована та передана судді 26 січня 2026 року.

В обґрунтування поданої заяви представниця позивача посилалась на те, що наразі відсутні будь-які заборони та обтяження у державних реєстрах щодо іпотечного майна, існує очевидна небезпека відчуження спірного нерухомого майна іншим особам та заподіяння шкоди правам та інтересам іпотекодержателя - АТ КБ «Приватбанк», оскільки ОСОБА_1 може безперешкодно відчужувати цей об`єкт нерухомості, передати його в іпотеку. У зв`язку із тим, що наразі відсутня державна реєстрація іпотеки, АТ КБ «Приватбанк» втрачає пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки, тому, на думку представниці позивача, є підстави для забезпечення позову з метою недопущення подальшого відчуження нерухомого майна та виконання рішення суду.

Частиною 1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Отже суд здійснює розгляд цієї заяви без повідомлення учасників справи.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши подану заяву, матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому його виконанні.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 151 ЦПК України).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Позов, зокрема, забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і мають застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Крім того, у пункті 23 постанови від 03 березня 2023 року у справі № 905/448/22 Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив, що надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Позовною вимогою у цій справі є визнання права іпотекодержателя на майно.

Правовими підставами для звернення з таким позовом стало те, що сторони уклали між собою кредитний договір № LVH9GK00000174 від 15 травня 2007 року, відповідно до якого ОСОБА_1 15 травня 2007 року отримав кредит у розмірі 64000.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14 травня 2036 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач 15 травня 2007 року уклали договір іпотеки № LVH9GK00000174 (надалі договір іпотеки). Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 73.90 кв.м., житловою площею 45.20 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Майно належало відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі продажу квартири від 15 травня 2007 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 404 000,00 грн. Одночасно із посвідченням та реєстрацією іпотечного договору, 15 травня 2007 року нотаріусом зареєстровано заборону на предмет іпотеки, а також внесені відповідні записи до Державного реєстру іпотек запис про іпотеку (реєстраційний номер 4983631), до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис щодо обтяження (реєстраційний номер 4954050).

На підставі цього договору іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру. 02 вересня 2016 року державним реєстратором Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Тузяком П.Т. на підставі договору іпотеки №4665 від 15 травня 2007 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зареєстровано за ПАТ КБ «ПриватБанк» на праві власності предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 28 вересня 2023 року у справі №466/2243/20 вирішено здійснити захист права власності ОСОБА_1 шляхом припинення права власності Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); скасовано рішення державного реєстратора Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича про державну реєстрацію від 02 вересня 2016 року за індексним номером: 31213059.

Постановою Львівського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року залишено без змін це рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 28 вересня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 10 червня 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ КБ «Приватбанк».

Представниця позивача зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, 02 вересня 2016 року державним реєстратором Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Тузяком П.Т. на підставі договору іпотеки №4665 від 15 травня 2007 року прийнято рішення про державну реєстрацію за ПАТ КБ «ПриватБанк» на праві власності предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_2 . Водночас запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек було погашено 02 вересня 2016 18:17:12 на підставі рішення 31214132. Запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна погашено 02 вересня 2016 року 18:16:32 на підставі рішення 32.

У зв`язку з прийнятими судовими рішеннями, скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру за ПАТ КБ «ПриватБанк». Однак запис про обтяження на підставі договору іпотеки не відновлено. При цьому, за твердженням представниці позивача, зобов`язання за кредитним договором та договором іпотеки не виконані, договори є чинними, недійсними не визнавались.

Не вдаючись в оцінку доказів, що здійснюється під час судового розгляду справи, суд вважає, що представниця позивача підтвердила наявність зв`язку між заходом забезпечення позову, який просить застосувати, і предметом позовної вимоги. Суд враховує також розумність, обґрунтованість та адекватність вимог щодо забезпечення позову.

Суд вважає, що метою забезпечення позову у цій справі є збереження зареєстрованого за відповідачем майна для виконання рішення суду, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. Відповідний захід забезпечення позову (арешт на спірне майно) лише тимчасово обмежують право відповідача на розпорядження належним йому майном та жодним чином не впливають на реалізацію права володіння та користування ним.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заяву про забезпечення позову необхіднозадовольнити.

Водночас відповідно до ст. 154 ЦПК України суд не встановив підстав для застосування зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст. 149, 150, 152-154, 157 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

заяву представниці Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» адвокатки Сокуренко Наталії Вікторівни задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 73,9 кв.м, житловою площею 45,2 кв.м, складається з трьох житлових кімнат та кухні, комора в підвалі - 6.0 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18776763, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Дата складання та підписання ухвали 26 січня 2026 року.

Стягувачем є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1ДЩ, .

Боржником є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три роки, тобто до 26 січня 2029 року.

Суддя О.П. Федорів