Дата документу 27.01.2026 Справа № 331/929/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/929/25 Головуючий у 1-й інстанції: Світлицька В. М.
Провадження № 22-ц/807/281/26 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Кочеткової І.В., Кухаря С.В., Смакотіної В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» на рішення Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут», Товариства з обмеженою відповідальністю «ГК «Нафтогаз України» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 звернулися до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут», Товариства з обмеженою відповідальністю «ГК «Нафтогаз України» про захист прав споживачів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачі зареєстровані, мешкають, та є власниками, наймачами житлових приміщень в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 . Позивачі, як побутові споживачі природного газу, житлові приміщення яких обладнані лише однією газовою плитою для приготування їжі, споживають та ведуть розрахунки за спожитий газ відповідно до норм встановлених діючим законодавством України, до встановлення в їх житлових приміщеннях лічильників газу.

З 2017 року з наданих ТОВ «Запоріжгаз збут» платіжних документів позивачі дізналися про те, що норми споживання природного газу для них і членів їх родин значно зросли.

АТ «Запоріжгаз» на усні звернення позивачів повідомило, що на багатоквартирний будинок в якому вони мешкають в 2017 році встановлено загальний будинковий вузол обліку газу, тому відповідна плата за спожитий газ нараховується позивачам на підставі показань загальнобудинкового вузла обліку газу.

Отже, позивачі вимушені платити за газ, який вони споживають не фактично, а за частку загального об`єму газу, який споживається всіма споживачами багатоквартирного будинку.

Позивачі звернулися з заявою до АТ «Запоріжгаз» про скасування відповідних нарахувань та проведення перерахунку, однак їх вимоги не були задоволені.

Крім того, позивачі звернулися до АТ « Запоріжгаз» з вимогою про обладнання їх житлових приміщень індивідуальними лічильниками газу, однак в даному праві їм також було відмовлено на підставі того, що на їх багатоквартирний будинок заплановано встановлення загально будинкового лічильника газу.

Позивачі вважають дії АТ «Запоріжгаз» щодо невизнання за позивачами права на забезпечення індивідуальними безкоштовними лічильниками за рахунок АТ «Запоріжгаз», не включення багатоквартирного будинку в перелік домів, де повинні бути встановлені індивідуальні лічильники газу, а також не проведення перерахунку по нормах споживання природного газу є неправомірними, та такими, що порушують законні права позивачів власників житлових приміщень в даному багатоквартирному будинку.

АТ «Запоріжгаз» як суб`єктом ринку природного газу, тобто оператором ГРМ, було прийнято рішення щодо об`єднання побутових споживачів багатоквартирного будинку в єдину групу, та встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу (ЗВОГ). Після прийняття такого рішення, воно було включено в план розвитку газорозподільної системи м. Запоріжжя, який був погоджений НКРЕКП. При цьому дане рішення про об`єднання побутових та інших споживачів в єдину групу більше ні з ким не погоджувалося, та приймалося одноособово ПАТ «Запоріжгаз». Саме на підставі даного рішення ПАТ «Запоріжгаз» встановив на їх багатоквартирний будинок ЗВОГ, позбавивши позивачів права, та інших мешканців багатоквартирного будинку, як побутових споживачів, сплачувати за послуги газопостачання (отриманий газ) не виходячи з реального обсягу газу, а виходячи з обсягу газу спожитого всіма мешканцями багатоквартирного будинку.

Встановлення індивідуальних лічильників газу покладено на оператора ГРМ, яким є АТ «Запоріжгаз». Перед прийняттям рішення про обладнання багатоквартирного будинку ЗВОГ, та внесення даної інформації до плану розвитку газорозподільної мережі м. Запоріжжя, оператор ГРМ повинен був виконати наступні дії: врахувати норми Закону України «Про захист прав споживачів»; оприлюднити проект розвитку газорозподільної системи м. Запоріжжя; отримати рішення загальних зборів щодо дозволу на встановлення ЗВОГ від загальних зборів власників житлових і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку; розробити технічну документацію, та погодити її з відповідними органами місцевого самоврядування, а також мешканцями багатоквартирного будинку.

Таким чином, дії АТ «Запоріжгаз» щодо встановлення на багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 загально будинкового вузла обліку газу порушують норми законів « Про захист прав споживачів» та « Про ринок природного газу» , права позивачів, оскільки останні сплачують не по встановленим нормам 3 м.куб., а по показам загальнобудинкового лічильника газу, який не відображає фактичну кількість природного газу, який споживається кожним конкретно споживачем, тобто позивачам потрібно провести відповідний перерахунок.

Посилаючись на зазначені обставини, просили суд:

визнати за позивачами право на забезпечення індивідуальними безкоштовними лічильниками за рахунок АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»;

визнати незаконним та скасувати рішення АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про об`єднання споживачів будинку АДРЕСА_1 в єдину групу;

визнати незаконним та скасувати рішення АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо включення будинку АДРЕСА_1 до плану розвитку газорозподільної системи м. Запоріжжя по встановленню загальнобудинкового вузла обліку природного газу;

зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» внести зміни до плану розвитку газорозподільної системи м. Запоріжжя, шляхом включення будинку АДРЕСА_1 до переліку багатоквартирних будинків, де повинні бути встановлені лічильники газу в кожне житлове приміщення побутових споживачів власників житлових приміщень;

зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» здійснити демонтаж об`єкта газорозподільної системи вузла обліку газу з допоміжними пристроями та металевою шафою, який встановлений на газовій мережі будинку АДРЕСА_1 ;

зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» після демонтажу об`єкту газорозподільної мережі загальнобудинкового вузла обліку газу здійснити роботи по відновленню газопостачання на газовій мережі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , привівши її у попередній стан, який існував до встановлення загально будинкового вузла обліку газу;

визнати, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» відповідно до ст. 6 Закону України «Про комерційний облік природного газу» зобов`язаний за свій рахунок здійснити встановлення в квартирах позивачів індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам позивачам;

зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» провести перерахунок об`єму спожитого природного газу відповідно до норм, встановлених Постановою КМУ № 619 від 08.06.1996 року «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» в розмірі 3 м.куб., по особовим рахункам побутових споживачів позивачів з січня 2017 року;

зобов`язати ТОВ «Запоріжгаз збут» провести перерахунки плати за спожитий природний газ по особовим рахункам побутових споживачів позивачів з січня 2017 року по 01.05.2022 року;

зобов`язати ТОВ «ГК «Нафтогаз України» провести перерахунки плати за спожитий природний газ по особовим рахункам побутових споживачів позивачів з 01.05.2022 року.

Рішенням Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2025 року позов задоволено частково.

Зобов`язано Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» () здійснити за свій рахунок встановлення індивідуальних газових лічильників в квартирах побутових споживачів, а саме: ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_2 ; ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_3 ; ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_4 ; ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_5 ; ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_6 ; ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_7 ; ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_8 ; ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_9 ; ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_10 ; ОСОБА_10 в квартирі АДРЕСА_11 .

Зобов`язано Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» () провести перерахунок об`єму спожитого природного газу відповідно до норм, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 619 від 08 червня 1996 року «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» в розмірі 3 м.куб., по особовим рахункам побутових споживачів з січня 2017 року, а саме: ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 ; ОСОБА_2 по особовому рахунку № НОМЕР_2 ; ОСОБА_3 по особовому рахунку № НОМЕР_3 ; ОСОБА_4 по особовому рахунку № НОМЕР_4 ; ОСОБА_5 по особовому рахунку № НОМЕР_5 ; ОСОБА_6 по особовому рахунку № НОМЕР_6 ; ОСОБА_7 по особовому рахунку № НОМЕР_7 ; ОСОБА_8 по особовому рахунку № НОМЕР_8 ; ОСОБА_9 по особовому рахунку № НОМЕР_9 ; ОСОБА_10 по особовому рахунку № НОМЕР_10 .

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» () провести перерахунок плати за спожитий природний газ по особовим рахункам побутових споживачів з січня 2017 року, а саме: ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 ; ОСОБА_2 по особовому рахунку № НОМЕР_2 ; ОСОБА_3 по особовому рахунку № НОМЕР_3 ; ОСОБА_4 по особовому рахунку № НОМЕР_4 ; ОСОБА_5 по особовому рахунку № НОМЕР_5 ; ОСОБА_6 по особовому рахунку № НОМЕР_6 ; ОСОБА_7 по особовому рахунку № НОМЕР_7 ; ОСОБА_8 по особовому рахунку № НОМЕР_8 ; ОСОБА_9 по особовому рахунку № НОМЕР_9 ; ОСОБА_10 по особовому рахунку № НОМЕР_10 .

Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2025 року

скасувати в частині задоволених вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» та ухвалити нове рішення в цій частині , яким відмовити в задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю « Запоріжгаз збут»..

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не врахував, що в силу положень Правил природного газу, Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, Кодексу ГРМ, ТОВ « Запоріжгаз збут» є лише постачальником природного газу та не має повноважень встановлювати режими нарахування об`ємів спожитого природного газу, у зв`язку з чим не має повноважень здійснювати перерахунок вартості послуг з газопостачання відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників. Суд не зазначив жодної норми матеріального права, якою визначається обов`язок Товариства встановлювати режими нарахування об`ємів спожитого природного газу, здійснювати перерахунок вартості послуг з газопстачання відповідно до норм споживання природного газу у разі відсутності газових лічильників. Судом першої інстанції при задоволенні позовних вимог відносно ТОВ « Запоріжгаз збут» порушено ч. 4 ст. 263 ЦПК України та не враховано висновки Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 06.11.2019 року по справі № 161/15083/16-ц, від 08.07.2020 року у справі № 210/5132/19, від 20.07.2020 року у справі № 212/1796/18-ц, від 22.12.2021 року у справі № 210/3912/19.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу АТ «Запоріжгаз» зазначає, що апеляційна скарга представника ТОВ « Запоріжгаз Збут» є обгрунтованою, та не заперечує проти неї як такої, що відповідає фактичним обставинам справи та правовій позиції Верховного Суду. Згідно із Кодексом ГРМ та Типовим договором про розподіл природного газу, Оператор ГРМ зобов`язаний, крім іншого: забезпечити належний рівень комерційного обліку природного газу споживачу за відповідний період ( п,п 4 п. 3 глави 2 розділу і Кодексу ГРМ); здійснювати перерахунок об`ємів (обсягів) розподільного природного газу по об`єкту споживача відповідно до вимог Кодексу ГРМ та сплачувати компенсацію споживачу у разі невідповідності якості природного газу на межі балансової належності об`єкта споживача параметрам, визначеним Кодексом ГРМ ( п,п 8 п. 3 глави 2 розділу 1 Кодексу ГРМ) Пунктом 13 розділу 3 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496 визначено, що розрахунки за послуги з газопостачання здійснюються на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за підсумками місяця за договором розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ. Таким чином, постачальник природного газу у даній категорії справ є неналежними відповідачами по справі, оскільки до їх обов`язків не входить здійснення розподілу природного газу або зміни об`ємів розподіленого природного газу споживачами, а також встановлення режимів нарахування об`ємів спожитого газу та здійснення їх перерахунків.

Позивачі, АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «ГК «Нафтогаз України»,будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень судової повістки, які містяться в матеріалах справи до апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи не надали. Від АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі останнього ( т.2 а.с.179-183).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, колегія суддів зауважує, що Європейський суд з прав людини у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain", рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Оскільки позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,ТОВ «ГК «Нафтогаз України» були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справу та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні у відсутності позивачів та відповідача ТОВ «ГК «Нафтогаз України».

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам в оскаржуваній частині не відповідає.

Задовольняючи позов відносно ТОВ «Запоріжгаз збут» щодо здійснити позивачам перерахунок фактичного об`єму та обсягу споживання ( розподілу) природного газу за весь період та перерахувати суму заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що АТ «Запоріжгаз» забезпечує розподіл природного газу, а ТОВ «Запоріжгаз збут» - постачання природного газу, сплата за розподіл природного газу здійснюється за рахунками ТОВ « Запоріжгаз збут», тому вимоги позивачів до ТОВ «Запоріжгаз збут» про проведення перерахунку плати за спожитий природний газ за період з січня 2017 року є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що позивачі зареєстровані, мешкають, та є власниками, наймачами житлових приміщень в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними документами.

ОСОБА_1 , та ОСОБА_11 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 50,94 кв.м., в тому числі житлова площа 28,2 кв.м., на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_11 від 18.10.2004, видане Жовтневою районною адміністрацією, згідно з розпорядженням від 15.10.2004 №1174-р, зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 12.11.04. Право власності на дану квартиру зареєстроване Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 12.11.2004 року, номер витягу 5417951, реєстраційний номер 8400901, Номер запису: 34523 в Книзі: 188. Відповідно до договору про визначення частки у праві спільної сумісної власності, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. 16 березня 2007 року за реєстровим номером №799, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_11 визначили, що вищевказана квартира належить їм по 1/2 частці кожному (т.1 а.с.12-14). В даній квартирі ОСОБА_1 також зареєстрована, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_12 (т.1 а.с.9-10).

ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 . В частці 1/2 на підставі договору дарування 2-5016 від 23.11.2005 посвідчений державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Пянтковською О.Г.. Право власності на 1/2 частку на дану квартиру за ОСОБА_2 зареєстроване Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 29.11.2005 року, номер витягу 9095992, реєстраційний номер 12801433, Номер запису: 34523 в Книзі: 188. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Індексний номер: 187905402 від 07.11.2019, 1/2 частка вказаної квартири належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу частки квартири серія та номер: 2887, виданий 07.11.2019, видавник: Бугрім О.В., приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу (т.1 а.с.19-23). В даній квартирі ОСОБА_2 також зареєстрована, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_13 (т.1 а.с.16-17).

ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_14 від 26.12.2006, видане Жовтневою районною адміністрацією, видане згідно з розпорядженням від 22.12.06 №2115-р. Право власності зареєстровано Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 26.02.2007, номер витягу: 13690518, реєстраційний номер: 17955948, Номер запису: 34523 в книзі: 188 (т.1 а.с.26). В даній квартирі ОСОБА_3 також зареєстрована, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_15 (т.1 а.с.25).

ОСОБА_4 належить квартира АДРЕСА_5 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 05.07.2012, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В., зареєстровано в реєстрі за №2049 (т.1 а.с.30-33).

ОСОБА_5 належить квартира АДРЕСА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину 3-170 04.02.2009 видане Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою. Право власності зареєстровано Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 06.02.2009, номер витягу: 21798424, реєстраційний номер: 26176491, Номер запису: 34523 в книзі: 188 (т.1 а.с.38-40). В даній квартирі ОСОБА_5 також зареєстрована, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_16 (т.1 а.с.35-37).

ОСОБА_6 належить квартира АДРЕСА_7 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15 червня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Пянтковською О.Г., зареєстровано в реєстрі за №3923 (т.1 а.с.44-45),

ОСОБА_7 належить 1/4 частка квартири АДРЕСА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину 2-1845 від 24.12.2004 року видане Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою. Право власності зареєстровано Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 03.03.2005, номер витягу: 6663080, реєстраційний номер: 8955722, Номер запису: 34523 в книзі: 188 (т.1 а.с.41-51).

ОСОБА_8 належить квартира АДРЕСА_9 на підставі договору купівлі-продажу виданий Запорізькою універсальною товарною біржею від 21.02.1998 року, реєстраційний номер №Н-24 (т.1 а.с.55). В даній квартирі ОСОБА_8 також зареєстрована, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_17 (т.1 а.с.53).

ОСОБА_9 , ОСОБА_14 належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_10 на підставі свідоцтва про право власності 381 10.11.2005 видане Жовтневою районною адміністрацією згідно з розпорядженням від 09.11.05 №1116-р. Право власності зареєстровано Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 14.01.2006, номер витягу: 9569183, реєстраційний номер: 13548769, Номер запису: 34523 в книзі: 188 (т.1 а.с.58-59). В даній квартирі ОСОБА_9 також зареєстрована, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_18 (т.1 а.с.57).

ОСОБА_10 належить квартира АДРЕСА_11 на підставі договору купівлі-продажу від 16.01.2023 року зареєстровано в реєстрі за №17 посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М.. Право власності зареєстровано 16.01.2023 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060, номер запису про право власності/довірчої власності: 48985592 (т.1 а.с.64-66).

На ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_2 ) відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 АТ «Запоріжгаз», № НОМЕР_19 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (т.1 а.с.15), на ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_3 ) відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 АТ «Запоріжгаз», № НОМЕР_20 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (т.1 а.с.24), на ОСОБА_3 (квартира АДРЕСА_4 ) відкрито особовий рахунок № НОМЕР_3 АТ «Запоріжгаз», № НОМЕР_21 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (т.1 а.с.27), на ОСОБА_4 (квартира АДРЕСА_5 ) відкрито особовий рахунок № НОМЕР_4 АТ «Запоріжгаз», № НОМЕР_22 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (т.1 а.с.34), на ОСОБА_5 (квартира АДРЕСА_6 ) відкрито особовий рахунок № НОМЕР_5 АТ «Запоріжгаз», № НОМЕР_23 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (т.1 а.с.41), на ОСОБА_6 (квартира АДРЕСА_7 ) відкрито особовий рахунок № НОМЕР_6 АТ «Запоріжгаз», № НОМЕР_24 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (т.1 а.с.46), на ОСОБА_7 (квартира АДРЕСА_8 ) відкрито особовий рахунок № НОМЕР_7 АТ «Запоріжгаз», № НОМЕР_25 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (т.1 а.с.52), на ОСОБА_8 (квартира АДРЕСА_9 ) відкрито особовий рахунок № НОМЕР_8 АТ «Запоріжгаз», № НОМЕР_26 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (т.1 а.с.56), на ОСОБА_9 (квартира АДРЕСА_10 ) відкрито особовий рахунок № НОМЕР_9 АТ «Запоріжгаз» (т.1 а.с.60), № НОМЕР_27 ТОВ «ГК «Нафтогаз України», на ОСОБА_10 (квартира АДРЕСА_11 ) відкрито особовий рахунок № НОМЕР_10 АТ «Запоріжгаз», № НОМЕР_28 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (т.1 а.с.67,68).

Відповідно до заяви від 05 січня 2025 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 звернулися до ТОВ «Запоріжгаз збут». В даній заяві зазначили, що вони є власниками квартир, які розташовані в будинку АДРЕСА_1 , та побутовими споживачами ринку природного газу. В 2016 році на вищевказаний багатоквартирний будинок, оператор газорозподільної системи ПАТ «Запоріжгаз» правонаступником якого є АТ «Запоріжгаз» незаконно встановив загально будинковий лічильник газу, та почав нараховувати плату за спожитий природний газ виходячи з показів даного загально будинкового лічильника газу передаючи покази ЗВОГ до ТОВ «Запоріжгаз збут». Заявники вважали, що встановлення загально будинкового лічильника газу на багатоквартирний будинок за вищевказаною адресою є незаконним, а тому просили провести перерахунок споживчого природного газу заявникам починаючи з 2016 року (для встановлення ЗВОГ) по теперішній час виходячи з норми 3 м.куб.природного газу на одну особу (т.1 а.с.69-72). Дана заява направлена адресату рекомендованим поштовим відправленням, що підтверджується накладною АТ Укрпошта №490 (т.1 а.с.69).

Відповідно до заяви від 05 січня 2025 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 звернулися до АТ «Запоріжгаз». В даній заяві зазначили, що вони є власниками квартир, які розташовані в будинку АДРЕСА_1 , та побутовими споживачами ринку природного газу. В 2016 році на вищевказаний багатоквартирний будинок, оператор газорозподільної системи ПАТ «Запоріжгаз» правонаступником якого є АТ «Запоріжгаз» незаконно встановив загально будинковий лічильник газу, та почав нараховувати плату за спожитий природний газ виходячи з показів даного загально будинкового лічильника газу передаючи покази ЗВОГ до ТОВ «Запоріжгаз збут». Заявники вважали, що встановлення загально будинкового лічильника газу на багатоквартирний будинок за вищевказаною адресою є незаконним, а тому просили демонтувати загально будинковий лічильник газу з допоміжними пристроями що встановлений на багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 та привести газорозподільну систему даного багатоквартирного будинку після демонтажу у стан який існував до порушення (встановлення ЗВОГ): провести перерахунок спожитого природного газу заявникам починаючи з 20116 року (для встановлення ЗВОГ) по теперішній час виходячи з норми 3 м.куб. природного газу на одну особу); встановити в житлові приміщення заявників індивідуальні лічильники газу (т.1 а.с.73-76). Дана заява направлена адресату рекомендованим поштовим відправленням, що підтверджується накладною АТ Укрпошта №482 (т.1 а.с.73).

Відповідно до Акту приймання комерційного вузла обліку газу в експлуатацію від 21 вересня 2016 року, працівниками АТ «Запоріжгаз» за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено загально будинковий вузол газу КВУ 1.02 G25, заводський номер 20600, лічильник газу фланці встановлена пломба С30319989, Байпасна лінія в закритому положенні запірна арматура встановлена пломба С30319990 (т.1 а.с.90-91).

Відповідно до Акту приймання комерційного вузла обліку газу в експлуатацію від 19 серпня 2017 року працівниками АТ «Запоріжгаз» за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено загально будинковий вузол газу КВУ, заводський номер 20600, лічильник газу фланці встановлена пломба С39424286, Байпасна лінія в закритому положенні запірна арматура встановлена пломба С39424287. Вузол обліку газу прийнято до експлуатації, перевірено на герметичність (т.1 а.с.92-93).

Отже, позивачі у справі є або власниками, або зареєстровані та проживають у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач - Акціонерне Товариство «Оператором ГРМ «Запоріжгаз», виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням.

Права та обов`язки споживачів визначені Типовим договором, а саме розділом III "Умови передачі природного газу Споживачу", розділом V "Порядок обліку природного газу, що передається Споживачу", розділом VI "Порядок розрахунків" та розділом VII "Права і обов`язки Сторін".

Позивачі приєдналися до вказаного Типового договору, оскільки щомісячно споживають природний газ та щомісячно сплачують рахунки за спожитий природний газ.

Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Типового договору розподілу природного газу, що є у загальному доступі на офіційному сайті АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз», цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунку Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

У пункті 1.4 Типового договору вказано, що термін, що використовується в цьому договорі, має таке значення: "споживач" - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ. Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України "Про ринок природного газу" та Кодексі ГРС.

Згідно з пунктом 2.1 цього Типового договору, АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" взяло на себе зобов`язання постачати природний газ споживачам в необхідних об`ємах (обсягах), а позивачі взяли на себе зобов`язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Відповідач АТ « Оператор газорозподільної системи « Запоріжгаз» протягом 2011-2017 років приймав від НАК "Нафтогаз України" природний газ та здійснював його постачання позивачам.

Багатоквартирний будинку за адресою: АДРЕСА_1 не має власника (балансоутримувача), що володіє цим будинком одноособово, оскільки даний будинок як цілісність є спільною частковою власністю власників квартир та приміщень цього будинку, тобто управління здійснюється співвласниками відповідно до положень чинного законодавства.

Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності щодо будинку АДРЕСА_1 не складався, а тому точка обліку була невизначена.

Пунктом 5 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року N 2496, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за N 1382/27827, (далі - Правила) визначено, що постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Відповідно до визначень, наведених у пункті 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Пунктом 7.1 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року N 2496, визначено, що Оператор ГРМ зобов`язаний, зокрема, забезпечити належний рівень комерційного обліку природного газу по споживачу, у тому числі формування загального об`єму та обсягу розподілу (споживання) природного газу споживачу за відповідний період; здійснювати перерахунок об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу по об`єкту споживача відповідно до вимог Кодексу ГРС.

Відповідно до пункту 13 Правил розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Згідно з пунктом 5 глави 4 розділу IX Кодексу ГРС Оператор ГРМ відповідно до вимог цього Кодексу передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГРМ для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Суд першої інстанції, зобов`язуючи ТОВ " Запоріжгаз збут» з січня 2017 року провести перерахунок плати за спожитий газ відповідно до норм споживання природного газу населення у разі відсутності газових лічильників не врахував того, що такі зобов`язання входять до кола повноважень АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз» як Оператора ГРМ та не належать до повноважень ТОВ "Запоріжгаз збут» як постачальника.

ТОВ "Запоріжгаз збут" як постачальник надає споживачам виключно послуги з постачання природного газу, тоді як послуги щодо обліку спожитого природного газу здійснює АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз» як Оператор ГРМ, до якого позивачі не заявляли вимог щодо зобов`язання провести перерахунок плати за спожитий природний газ по особовим рахункам побутових споживачів позивачів з січня 2017 року відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників.

ТОВ "Запоріжгаз збут" не є суб`єктом, що здійснює облік об`ємів спожитого природного газу, отримує такі об`єми лише опосередковано, тобто через АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз", а тому вимоги позивачів про зобов`язання ТОВ "Запоріжгаз збут" провести перерахунок плати за спожитий природний газ по особовим рахункам споживачів з січня 2017 року відповідно до норм споживання природного газу населенню у разі відсутності газових лічильників є такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Аналогічні за змістом висновки містяться в постановах Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі N 210/5132/19 (провадження N 61-4893св20), від 20 липня 2020 року у справі N 212/1796/18-ц (провадження N 61-23124св19).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягується до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року в справі N 523/9076/16-ц (провадження N 14-61цс18).

Виходячи зі змісту та підстав заявлених позовних вимог у цій справі, позивачі пред`явили позовну вимогу щодо зобов`язання провести перерахунок плати за спожитий природний газ по особовим рахункам побутових споживачів позивачів з січня 2017 року відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників до неналежного відповідача, що є підставою для відмови у задоволенні цієї позовної вимоги.

Оскільки у задоволення позовних вимог про зобов`язання провести перерахунок плати за спожитий природний газ по особовим рахункам побутових споживачів позивачів з січня 2017 року відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників відмовлено у зв`язку з пред`явленням цих вимог до неналежного відповідача, тому рішення суду першої інстанції щодо обгрунтованості таких вимог апеляційним судом не переглядається.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Отже, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати в частині позовних вимог про зобов`язанняТовариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» провести перерахунок плати за спожитий природний газ по особовим рахункам побутових споживачів з січня 2017 року відповідно до норм споживання природного газу населення у разі відсутності газових лічильників, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цієї позовної вимоги.

Аргументи апеляційної скарги частково є виправданими.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню рішення суду в оскаржуваній частині скасуванню та відмові у задоволенні позову, тому сплачений ТОВ «Запоріжгаз збут» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1453, 44 гривень необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки позивачі, як споживачі звільняються від сплати судових витрат в силу вимог ст. 22 закону України « Про захист прав споживачів» та ст. 5 закону « Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» задовольнити частково.

Рішення Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2025 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» провести перерахунок плати за спожитий природний газ по особовим рахункам побутових споживачів з січня 2017 року відповідно до норм споживання природного газу населення у разі відсутності газових лічильників- скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» провести перерахунок плати за спожитий природний газ по особовим рахункам побутових споживачів з січня 2017 року відповідно до норм споживання природного газу населення у разі відсутності газових лічильників, а саме ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 ; ОСОБА_2 по особовому рахунку № НОМЕР_2 ; ОСОБА_3 по особовому рахунку № НОМЕР_3 ; ОСОБА_4 по особовому рахунку № НОМЕР_4 ; ОСОБА_5 по особовому рахунку № НОМЕР_5 ; ОСОБА_6 по особовому рахунку № НОМЕР_6 ; ОСОБА_7 по особовому рахунку № НОМЕР_7 ; ОСОБА_8 по особовому рахунку № НОМЕР_8 ; ОСОБА_9 по особовому рахунку № НОМЕР_9 ; ОСОБА_10 по особовому рахунку № НОМЕР_10 відмовити.

В іншій частині рішення суду не оскаржується та не переглядається.

Судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1453,44 гривень компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 28 січня 2026 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Кочеткова І.В. Кухар С.В.