справа № 1416/6418/12
провадження №6/489/13/26
УХВАЛА

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України

07 січня 2026 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Воробйова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві подання Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі Інгульський відділ ДВС) про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України

встановив:

У січні 2026 року головний державний виконавець Інгульського відділу ДВС Маніло Н.В. звернулася до суду з поданням в якому просить про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язання за виконавчим листом № 2/1416/2986 від 26.12.2012, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору від 17.03.2008 № 26/МК/ІЦ2008-980, яка складається із заборгованості за кредитом 326610,88 грн., несплаченим відсоткам 225743,23 грн., пені 5000,00 грн., інфляційних втрат 28022,13 грн., всього 585376,20 грн.

В обґрунтування подання вказано, що на виконані в Інгульскогому ВДВС знаходиться виконавче провадження №77849408 примусового виконання вказаного виконавчого листа, провадження по якому відкрито постановою від 18.04.2025.

18.04.2025 державним виконавцем винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, арешт коштів боржника.

21.04.2025 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та внесено обтяження на майно боржника до Державного реєстру речових прав.

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником відсутнє зареєстроване майно.

02.05.2025, 29.05.2025, 19.06.2025, 10.07.2025, 22.08.2025, 26.09.2025, 16.10.2025,14.11.2025, 12.12.2025 державним виконавцем було здійснено вихід за адресою боржника АДРЕСА_1 про що складено акт державного виконавця.

18.04.2025, 01.08.2025,.19.08.2025,.29.09.2025,15.10.2025,.16.10.2025, 05.11.2025, 21.11.2025, 28.11.2025, 07.12.2025, 18.12.2025, державним виконавцем направлено запит до Пенсійного фонду України.

18.04.2025, 01.08.2025,.19.08.2025,.29.09.2025,15.10.2025,.16.10.2025, 05.11.2025, 21.11.2025, 28.11.2025, 07.12.2025, 18.12.2025, державним виконавцем направлено запит до Державної податкової служби України про наявні рахунки у боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців, а також рахунки, відкриті боржником юридичною особою через свої відокремлені підрозділи.

18.04.2025, 01.08.2025, 19.08.2025, 29.09.2025, 15.10.2025, 16.10.2025, 05.11.2025, 21.11.2025, 28.11.2025, 07.12.2025, 18.12.2025, державним виконавцем направлено запит до Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником фізичною особою підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця.

18.04.2025, 01.08.2025, 19.08.2025, 29.09.2025, 15.10.2025, 16.10.2025, 05.11.2025, 21.11.2025, 28.11.2025, 07.12.2025, 18.12.2025, державним виконавцем направлено запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Згідно отриманих відповідей будь-яких відомостей, доходів та транспортних засобів боржника не встановлено.

28.11.2025, 18.12.2025, 23.12.2025 державним виконавцем направлено запит на отримання інформації, що становить банківську таємницю до банківських установ.

Згідно з отриманою інформації від банківських установ у боржника на арештованих рахунків АТ КБ «ПРИВАТБАНК» залишок коштів становить (-3607,82 грн.).; oschadbank залишок коштів становить 650,32 грн.; Акціонерне товариство Акцент-банк залишок коштів становить 0,91 грн.

18.04.2025, 30.04.2025, .20.05.2025, 15.10.2025, 28.11.2025, 07.12.2025, 18.12.2025 державним виконавцем направлено платіжні інструкції до банківських установ на виконання.

19.12.2025 державним виконавцем направлено запит до ДМС України Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області. Згідно відповіді ДМС України за даними Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 31.10.2018, орган видачі 4813.

Посилаючись на невиконання боржником рішення суду та не здійснення ним будь-яких дій спрямованих на його виконання, державний виконавець вважає, що боржник ухиляється від виконання рішення, а тому до нього має бути застосований таких захід впливу, як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 06.01.2026 подання державного виконавця прийнято до розгляду.

У судове засідання державний виконавець не з`явилася, 07.01.2026 до суду надала заяву про розгляд подання за її відсутності, яке просила задовольнити.

Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За положеннями частин п`ятої, дев`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення судового рішення є дата його складання.

Дослідивши матеріали подання і цивільної справи, суд дійшов наступного.

Із матеріалів подання встановлено, що в Інгульському відділі ДВС на виконанні перебуває виконавче провадження №77849408 з примусового виконання виконавчого листа № 2/1416/2986 від 26.12.2012 відносно боржника ОСОБА_1 , виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору від 17.03.2008 № 26/МК/ІЦ2008-980, яка складається із заборгованості за кредитом 326610,88 грн., несплаченим відсоткам 225743,23 грн., пені 5000,00 грн., інфляційних втрат 28022,13 грн., всього 585376,20 грн.

Виконавче провадження відкрито постановою від 18.04.2025, копія якої направлена боржнику супровідним листом від 18.04.2025 № 48062 за адресою: АДРЕСА_1 .

Доказів фактичного направлення постанови боржнику матеріали подання не містять.

18.04.2025 державним виконавцем винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, арешт коштів боржника.

21.04.2025 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника в межах суми стягнення 644253,82 грн. та внесено обтяження на майно боржника до Державного реєстру речових прав.

Копії вказаних постанов направлено державним виконавцем на адресу боржника супровідними листами. Доказів фактичного направлення постанов боржнику виконавцем не надано.

Актами державного виконавця підтверджено, що 02.05.2025, 29.05.2025, 19.06.2025, 10.07.2025, 22.08.2025, 26.09.2025, 16.10.2025,14.11.2025, 12.12.2025 державним виконавцем було здійснено вихід за адресою проживання/реєстрації боржника АДРЕСА_1 та встановлено відсутність зареєстрованого за боржником майна або самого боржника за вказаною адресою.

Акти складені особисто державним виконавцем без залучення сторін виконавчого провадження та понятих.

Доказів завчасного повідомлення боржника про необхідність бути за адресою реєстрації для забезпечення можливості здійснення державним виконавцем виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника матеріали подання не містять.

Крім того, відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Згідно отриманих за запитом державного виконавця відповідей від Пенсійного фонду України, Державної податкової служби України, Міністерства внутрішніх справ України державним виконавцем не встановлено доходів та рухомого майна боржника.

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником відсутнє зареєстроване майно.

Із наданих державному виконавцю банківськими установами відомостей вбачається, що на арештованих рахунках боржника в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» залишок коштів становить (-3607,82 грн.).; АТ «Ощадбанк» залишок коштів становить 650,32 грн.; АТ «Акцент-банк» залишок коштів становить 0,91 грн., які не є достатніми для виконання рішення. Разом з цим, банківським установам державним виконавцем направлено відповідні платіжні інструкції на списання коштів з рахунків боржника.

19.12.2025 державним виконавцем направлено запит до ДМС України Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області.

Згідно відповіді ДМС України за даними Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 31.10.2018, орган видачі 4813. Відомостей про перетин кордону України відповідь ДМС України не містить.

Правове обґрунтування та мотиви суду.

Статтею . 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до статті 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановленні жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Як передбачено пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

При цьому, згідно з частини другої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішення іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Отже, вищенаведеними положеннями законодавства передбачено юридичні наслідки невиконання або ухилення боржника від виконання зобов`язань у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Право державного/ приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положення частини третьої статті 12, статті 81 ЦПК України.

Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання свого зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно частини третьої статті 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Мотивування судового рішення про обмеження права лише двома складовими: наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу в добровільному порядку, що зумовлюють необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів не відповідає вимогам законодавства.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені законом саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

Про ухиленні боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця, письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває у заставі(іпотеці) або у інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів, тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що в силу положень статті 441 ЦПК України особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести факт вжиття всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, саме виконавець повинен доводити факт ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Звертаючись до суду із поданням у цій справі державний виконавець обґрунтовує свої вимоги тим, що додані до подання матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, яке набрало законної сили та виконується в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а вжиті виконавцем заходи, спрямовані на виконання рішення суду, не привели до реального, фактичного та у повному обсязі виконання виконавчого документу.

Разом з тим, як вбачається із наданих державним виконавцем до подання доказів копія постанови про відкриття виконавчого провадження, була направлена на адресу реєстрації боржника супровідним листом. При цьому суду не надано доказів направлення такої постанови рекомендованим ним поштовим відправленням, що передбачено частиною першою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, державним виконавцем в підтвердження неодноразового виходу за місцем реєстрації боржника надано акти державно виконавця, які складні державним виконавцем за відсутності сторін виконавчого провадження та понятих. Хоча одними актами держаний виконавець підтверджує відсутність майна боржника за адресою його реєстрації, без наведення в акті джерела отримання такої інформації та проникнення державного виконавця до такого житла з метою опису та арешту майна, а іншими актами підтверджує відсутність боржника за вказаною адресою. При цьому, будь-яких доказів того, що боржник завчасно повідомлявся про необхідність бути за адресою реєстрації в установлені держаним виконавцем час і дату матеріали подання не містять, що ставить під сумнів достовірність таких актів.

За положеннями частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи встановлені обставини та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про недоведеність державним виконавцем беззаперечного факту ухилення боржника від виконання рішення суду, оскільки із наданих виконавцем доказів не вбачається обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та належне вжиття виконавцем дій щодо повідомлення боржника про необхідність перебувати за адресою проживання у визначені дату та час для забезпечення здійснення виконавцем виконавчих дій згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись статтею 441 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні подання Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 07.01.2026.

Суддя І.В.Коваленко