ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-ві/753/4/26
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про відвід

"26" січня 2026 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Комаревцева Л.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Маркєлової В.М. у цивільній справі № 753/21683/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуває цивільна справа № 753/21683/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

До суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Маркєлової В.М., у якій позивач посилається на те, що суддя висловлювала сумніви щодо правомірності поданих доказів, зокрема свідоцтва про народження дитини, звертала увагу на необхідність підтвердження факту батьківства, пропонувала відкликати позовну заяву, а також інші обставини, які, на думку позивача, свідчать про упередженість судді.

Позивач також зазначає, що такі дії судді нібито узгоджуються з поведінкою відповідача та його матері, що, на її переконання, свідчить про заінтересованість судді у результаті розгляду справи.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді (ч. 8 ч.7 ст. 40 ЦПК України).

Ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва від 26.01.2026 заява про відвід судді визнана необгрунтованою з передачею вирішення питання про відвід в порядку ч.3 ст. 40 ЦПК України іншому судді.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (ч.3 ст. 40 ЦПК України).

У відповідності до ч.1, ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали заяви про відвід, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилається позивач та надавши їм належну правову оцінку, дійшов висновку, що доводи заяви не підтверджуються жодними об`єктивними даними та не свідчать про наявність передбачених законом підстав для відводу судді.

Наведені позивачем обставини не підтверджують існування жодної з підстав, визначених статтею 36 ЦПК України, які б унеможливлювали участь судді Маркєлової В.М. у розгляді справи, у зв`язку з чим підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.

Сам по собі факт висловлення суддею правової позиції щодо необхідності перевірки доказів, з`ясування обставин справи, а також надання роз`яснень учасникам процесу щодо їх процесуальних прав і обов`язків не може розцінюватися як прояв упередженості чи заінтересованості судді, оскільки відповідає завданням цивільного судочинства та повноваженням суду, визначеним статтями 12, 13, 43, 49 ЦПК України.

Сумніви позивача щодо дій судді фактично зводяться до незгоди з процесуальними діями суду та оцінкою доказів, що не є підставою для відводу судді.

Посилання позивача на можливу заінтересованість судді у результаті розгляду справи носять припущений характер, не підтверджені жодними доказами та не містять конкретних обставин, які б об`єктивно свідчили про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України.

Також суд звертає увагу, що твердження позивача про нібито зв`язки відповідача або його родичів із суддею не підтверджені належними доказами та не можуть бути покладені в основу висновку про упередженість судді.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що безсторонність суду оцінюється за суб`єктивним і об`єктивним критеріями, при цьому особисті припущення сторони не є достатніми для встановлення порушення принципу неупередженості суду (рішення у справах «Piersack v. Belgium», «De Cubber v. Belgium»).

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не наведено жодних об`єктивних і юридично значущих підстав, які б реально викликали сумнів у неупередженості чи об`єктивності судді Маркєлової В.М.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про відвід судді є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України та, керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 44 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Маркєлової В.М. у цивільній справі № 753/21683/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя: Комаревцева Л.В.