У Х В А Л А

26 січня 2026 року місто Київ

справа № 369/5971/24

провадження № 22-ві/824/6/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Київського апеляційного суду Желепи Оксани Василівни, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Петропавлівське» про відшкодування моральної (немайнової) шкоди за апеляційною скаргою ТОВ «Петропавлівське» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2025 року.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 31 грудня 2025 року, визначено суддів, які входять до складу колегії: Желепа О.В.- головуючий суддя, судді: Соколова В.В., Поліщук Н.В.

19 січня 2026 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді - Желепи О.В.

Заява про відвід головуючого судді обґрунтована тим, що у межах розгляду справи було допущено системні та взаємопов`язані порушення норм процесуального права, а саме:

«1) ігнорування встановлених ЦПК України процесуальних строків встановлених ч.2 ст.2, ст.3, ст.6, ст. 12, ч.1ст.13, ч.ч. 3-4 ст.44 ЦПК України (правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 10 вересня 2025 року у справі №601/485/23) та ст. 357 ст. 358 ЦПК України;

2) вчинення позапроцесуальних дій суддею-доповідачем Желепою О.В. щодо направлення листа за №369/5971/24/4970/2026 від 13 січня 2026 року до суду першої інстанції з вимогою терміново направити матеріали справи «про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», хоча апеляційна скарга подана на рішення про перерахунок вартості ненаданих послуг, а вимога позивачки про моральну шкоду судом першої інстанції була відхилена;

3) неналежне оформлення та рух матеріалів справи №369/5971/24 провадження №22-ц/824/21289/2025 від 31 грудня 2025 року. Умисно залишила без розгляду заперечення позивачки від 2 січня 2026 року, в якому зазначено: «пропустив строк на апеляційне оскарження без поважних причин»; не зазначив конкретної адреси та періоду відключення електроенергії; не надав жодних доказів на підтвердження зазначених обставин»;

4) відсутність належної реакції суду на подані мною процесуальні документи, що були подані мною через систему «Електронний суд» клопотання від 5 січня 2026 року, від 7 січня 2026 року, та заяви від 13 січня 2026 року, від 13 січня 2026 року;

5) створення ситуації правової невизначеності щодо предмета та меж апеляційного розгляду».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Желепи О.В. від участі у розгляді справи визнано необґрунтованим.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 січня 2026 року для розгляду питання про відвід визначено суддю Шкоріну О.І.

Питання про відвід вирішується судом у відповідності до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, та враховуючи доводи заяви про відвід, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд, який розглядає справу, має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто замінює докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28.11.2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року, п.п.103,107).

Суд далі нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, "Булут проти Австрії" (Bulut v. Avstria), рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, та "Томан проти Швейцарії" (Thomann v. Switzerland), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 825, п. 30). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів (п. 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02).

З огляду на викладене, об`єктивний критерій вимагає від особи, яка подала заяву про відвід судді, доведення доказами факту упередженості судді у розгляді справи, тобто відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Заявляючи відвід, заявник повинен навести об`єктивні дійсні обставин, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Особиста безсторонність суддів не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що суддя Желепа О.В. не є безсторонньою або що вона керується суб`єктивними мотивами та є неупередженою під часу розгляду справи.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст.36 ЦПК України)..

Крім того суд звертає увагу, що ухвалою Київського апеляційного суду від 2 січня 2026 року апеляційну скаргу ТОВ «Петропавлівське» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2025 року суддею Желепою О.В. залишено без руху. В обґрунтування такого судового рішення наведено фактично аналогічні підстави, які викладені в заяві ОСОБА_1 про відвід судді Желепи О.В., зокрема щодо відсутності доказів причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення. Також в цій ухвалі є вказівка про заперечення ОСОБА_1 щодо поновлення строку відповідачу на оскарження рішення суду першої інстанції.

Отже, наведені заявником аргументи свідчать саме про незгоду особи з судовим рішенням, що у значенні вказаних вище імперативних приписів ч.4 ст. 36 ЦПК України не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу. Інші причини зазначені у заяві про відвід також не є обґрунтованими.

Таким чином, наведені стороною, яка заявляє відвід в заяві від 19 січня 2026 року (вх. № 6352) обставини, не можуть бути підставами для відводу головуючого судді Желепи О.В.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського апеляційного суду Желепи Оксани Василівни відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя- доповідач: О.І. Шкоріна