Справа № 539/5641/25
Провадження № 2/539/240/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 січня 2026 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача

У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» (далі - ТОВ «Фінпром маркет») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Позовна заява мотивована тим, що 17 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 8368235, умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 2 000 грн строком на 360 днів (з 17 червня 2025 року до 11 червня 2026 року) із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 %, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25 % від суми наданого кредиту (що складає 345 грн). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту нараховується неустойка у розмірі 100 грн за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 358208, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у порядку визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

21 червня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 за ініціативою останнього укладено додаткову угоду № 885 до договору кредитної лінії № 8368235, за умовами якої сторони домовились збільшити суму позики на 4 000 грн в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме - 6 000 грн та донарахувати комісію - 17,25 % від суми, на яку збільшено кредит (що складає 690 грн). Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 716437, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1).

Кредитодавець на виконання умов договору кредиту від 17 червня 2025 року № 8368235, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти у розмірі 6 000 грн за посередництвом платіжної системи Товариства з обмеженою відповідальністю «Европейська платіжна система» (далі - ТОВ «Европейська платіжна система»), так як перерахунок коштів з банківського рахунку кредитодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий, платіж проведено не по реквізитам, а через платіжну систему. Що підтверджується: - електронною платіжною інструкцією від 17 червня 2025 року № dfa029f2-20f0-45e2-8fed-068baf3efb0f про перерахування коштів у розмірі 2 000 грн на банківський картковий рахунок, що зазначив відповідач № НОМЕР_1 ; - електронною платіжною інструкцією від 21 червня 2025 року № f7487bcf-3461-4752-af47-ea9e4efc7073 про перерахування коштів у розмірі 4 000 грн на банківський картковий рахунок, що зазначив відповідач № НОМЕР_1 ;

Листом від 16 жовтня 2025 року № 16/10/25-17033 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомило та підтвердило, що на банківський рахунок відповідача на підставі платіжних інструкцій № dfa029f2-20f0-45e2-8fed-068baf3efb0f та №f7487bcf-3461-4752-af47-ea9e4efc7073 (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов договору кредиту № 8368235 та додаткової угоди.

Згідно довідок від 15 жовтня 2025 року № КД-000002722 та № КД-000002814 від 15 жовтня 2025 року ТОВ «Европейська платіжна система» (платіжна установа), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів від 30 вересня 2020 року № ПВ30-09-20/1, укладеного між ТОВ «Европейська платіжна система» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступних платіжних операцій, зокрема 17 червня 2025 року, сума 2 000 грн за номером платіжної картки № НОМЕР_1 , номер платежу dfa029f2-20f0-45e2-8fed-068baf3efb0f та 21 червня 2025 року, сума 4 000 грн за номером платіжної картки № НОМЕР_1 , номер платежу f7487bcf-3461-4752-af47-ea9e4efc7073. Оскільки компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються.

Кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти.

16 жовтня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Фінпром маркет» уклали договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту від 17 червня 2025 року № 8368235.

Згідно з реєстром боржників від 16 жовтня 2025 року № 16/10/25-1 ТОВ «Фінпром маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 22 570 грн, з яких: 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 035 грн - сума заборгованості за відсотками, 1 035 грн - сума заборгованості за комісією, 10 500 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою.

Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми основного боргу за договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань - не виконав, ні перед первісним кредитором, ані перед позивачем, який набув право вимоги за договором кредиту № 8368235 на підставі договору факторингу.

Відповідно до умов договору кредиту від 17 червня 2025 року № 8368235 та додаткової угоди, та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають - 1 500 грн, заборгованість останнього за договором кредиту складає 22 570 грн, зокрема: 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 035 грн - сума заборгованості за процентами; 1 035 грн - сума заборгованості за комісією; 10 500 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінпром маркет» за договором кредиту від 17 червня 2025 року № 8368235 у розмірі 22 570 грн.

На підставі викладеного ТОВ «Фінпром маркет» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором кредиту від 17 червня 2025 року № 8368235 у розмірі 22 570 грн, судовий збір - 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу - 4 500 грн.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Рух справи

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 листопада 2025 року справу № 539/5641/25 передано судді Пилипчуку М. М.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (частина восьма статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

Згідно з відповіддю з Єдиного державного реєстру від 04 листопада 2025 року № 1967681 за вказаними параметрами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особу не знайдено.

Суд на виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

У відповіді, яка надійшла до суду з Відділу з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10 грудня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив, відповідачу - заперечення на відповідь на відзив;

Крім того, вказаною ухвалою витребувано з в Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») інформацію щодо заявлених у справі вимог, зокрема, чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 відповідна платіжна картка, про факт зарахування коштів на картковий рахунок тощо.

Учасники процесу у судове засідання 10 грудня 2025 року не з`явилися, розгляд справи відкладено на 15 січня 2026 року.

На виконання ухвали від 18 листопада 2025 року в частині витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» 26 листопада 2025 року надіслало до суду відповідь та виписку про рух коштів по рахунку.

Представник позивача подав до суду заяви, в яких просив розглянути справу без його участі, вказував, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання. Вказані обставини підтверджені рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідач у судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі не надав.

Суд вважає, що відповідач не з`явився в судові засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 15 січня 2026 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 21 січня 2026 року.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що 17 червня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 8368235, який підписаний позичальником електронним підписом 358208.

Підписанням цього договору кредитної лінії відповідач підтвердив, що він ознайомився з повною інформацією щодо ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та його послуг, а також погодився, що до моменту підписання договору кредитної лінії ознайомився з цим договором та правилами надання грошових коштів у позику.

Згідно з пунктом 2.1 договору кредитної лінії кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору.

У пункті 2.2 договору кредитної лінії зазначені параметри та умови кредиту, а саме: сума кредиту 2 000 грн, строк кредитування/строк договору 360 днів, розмір першого обов`язкового платежу 915 грн, період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 30 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 30 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 30 днів користування. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 11, дата сплати першого обов`язкового платежу 16 липня 2025 року, тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія, комісія за надання кредиту 17,25 % від суми наданого кредиту (що складає 345 грн), денна процентна ставка/день 0,998 %.

21 червня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 885 до договору кредитної лінії № 8368235, за умовами якої сторони домовились збільшити суму позики на 4 000 грн в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме - 6 000 грн та донарахувати комісію - 17,25 % від суми, на яку збільшено кредит (що складає 690 грн).

У додатковій угоді вказано, що на підставі звернення позичальника, здійсненого за допомогою засобів інформаційно-комунікаційної системи, кредитодавець, в межах кредитного ліміту, збільшує суму наданого позичальнику кредиту 2 000 грн на 4 000 грн. Загальний розмір наданого кредиту становить 6 000 грн.

Пунктом 1.1 додаткової угоди визначено, внести зміни в підпункт 2.2.1 пункту 2.2 договору та викласти в новій редакції: «2.2.1 сума кредиту 6 000 грн». У зв`язку зі збільшенням суми кредиту за умовами договору на суму такого збільшення нараховується комісія за надання кредиту у розмірі 17,25 % від суми, на яку збільшено кредит (що складає 690 грн). Комісія за надання кредиту нараховується на суму, на яку збільшено суму кредиту одноразово в дату збільшення суми кредиту (в перший день користування збільшеною сумою кредиту) та сплачується позичальником відповідно до умов договору(пункт 1.2 додаткової угоди).

У пункті 1.3 додаткової угоди зазначено, що враховуючи збільшення суми кредиту та нарахування на суму такого збільшення комісії за надання кредиту - внести зміни в підпункт 2.2.3 пункту 2.2 договору та викласти в новій редакції: «2.2.3 розмір першого обов`язкового платежу 2 593 грн».

Пунктом 2.3 додаткової угоди визначено, що позичальник розуміє та підтверджує те, що у зв`язку зі збільшенням загального розміру кредиту зміниться денна процентна ставка (враховуючи зміни на підставі додаткової угоди показників для розрахунку денної процентної ставки). Внести зміни в абзац перший та другий підпункт 2.3.1 пункту 2.2 договору та викласти в новій редакції: денна процентна ставка/день 0,984 %.

У довідках ТОВ «Европейська платіжна система» від 15 жовтня 2025 року зазначено про завершення наступних платіжних операцій:дата 17 червня 2025 року, номер платежу dfa029f2-20f0-45e2-8fed-068baf3efb0f, сума 2 000 грн, отримувач ОСОБА_2 - ЕПЗ номер НОМЕР_1 ; дата 21 червня 2025 року, номер платежу f7487bcf-3461-4752-af47-ea9e4efc7073, сума 4 000 грн, отримувач ОСОБА_2 - ЕПЗ номер НОМЕР_1 .

Відповідно до копії платіжної інструкції № dfa029f2-20f0-45e2-8fed-068baf3efb0f, відправник - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» отримувач - платіжний інструмент № НОМЕР_1 (VISA), сума - 2 000 грн, дата здійснення операції - 17 червня 2025 року.

Згідно копії платіжної інструкції № f7487bcf-3461-4752-af47-ea9e4efc7073, відправник - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» отримувач - платіжний інструмент № НОМЕР_1 (VISA), сума - 4 000 грн, дата здійснення операції - 21 червня 2025 року.

16 жовтня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Фінпром маркет» уклали договір факторингу № 16/10/25, згідно з умовами якого останньому передано право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, що сформовані у додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору факторингу.

Відповідно до реєстру прав вимоги від 16 жовтня 2025 року № 16/10/25-01 до договору факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року ТОВ «Фінпром маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором кредиту 17 червня 2025 року № 8368235 у розмірі 22 570 грн, з яких: 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 035грн - сума заборгованості за відсотками, 1 035 грн - сума заборгованості за комісією, 10 500 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою.

На виконання ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 листопада 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» надало інформацію, що банком на ім`я ОСОБА_1 була емітована платіжна картка № НОМЕР_2 ; 17 червня 2025 року було зарахування коштів у розмірі 2 000 грн (зарахування переказу на картку) на платіжну картку № НОМЕР_2 ; 21 червня 2026 року було зарахування коштів у розмірі 4 000 грн (зарахування переказу на картку) на платіжну картку № НОМЕР_2 .

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за договором кредиту складає 22 570 грн, з яких: 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 035 грн - сума заборгованості за процентами; 1 035 грн - сума заборгованості за комісією; 10 500 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір кредитної лінії, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Матеріалами справи підтверджено факт підписання відповідачем договору позики, за умовами якого йому передано грошові кошти у погодженому розмірі та на погоджений сторонами цього правочину строк, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача.

Зазначений договір укладений у вигляді електронного документа: шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію».

Використання для підписання договору кредиту електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить тільки комбінацію цифр, узгоджується із вимогами законодавства. Підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто укладення договору без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету не є можливим.

Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення договору кредитної лінії, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленої суми на банківський рахунок.

Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не ним, матеріали справи не містять. Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що договір кредитної лінії укладений з дотриманням вимог закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (частина перша статті 1077 ЦК України).

Договір факторингу є підставою для сингулярного правонаступництва, в силу якого не відбувається припинення попереднього кредитного зобов`язання. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу на стороні кредитора у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного з їх учасників. Отже, у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі відступлення права вимоги новий кредитор замінює собою особу у всіх правах, що існували на момент здійснення відступлення і не припинилися внаслідок такої заміни кредитора у зобов`язанні (постанова Верховного Суду від 30 серпня 2022 року у справі № 466/3732/20).

Позивач довів, що він в установлений законом спосіб на підставі належним чином укладеного договору відступлення права вимоги набув право вимоги до відповідача.

Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклав кредитний договір, фактично отримані кредитні грошові кошти у добровільному порядку на користь позивача в повному обсязі не повернув, тому ТОВ «Фінпром маркет» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем як факту укладання кредитного договору, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених у кредитному договорі умовах та невиконання останнім свого обов`язку щодо своєчасного повернення коштів.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Укладаючи кредитний договір відповідач повинен був достовірно знати про його умови та про наслідки невиконання ним умов цього договору, повинен був діяти добросовісно, а підписавши цей договір, він погодився з його умовами та взяв на себе зобов`язання, передбачені указаним правочином.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).

За змістом частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку у відповідача наявна заборгованість за договором від 17 червня 2025 року № 8368235 у розмірі 22 570 грн, з яких: 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 035грн - сума заборгованості за відсотками, 1 035 грн - сума заборгованості за комісією, 10 500 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача пені (неустойки), слід зазначити таке.

Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц).

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).

Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23.

Загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) за своєю суттю є нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, під час тлумачення норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 грошових зобов`язань, що випливають з кредитного договору, наявність яких та розмір встановлено під час розгляду справи, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

З урахуванням викладено, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача неустойки за прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на викладене, заборгованість відповідача перед позивачем за договором від 17 червня 2025 року № 8368235 становить 12 070 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 5 035 грн - заборгованість за процентами, 1 035 грн - заборгованість за комісією.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Отже, зібраними у справі доказами підтверджено, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за кредитним договором у розмірі 12 070 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 5 035 грн - заборгованість за процентами, 1 035 грн - заборгованість за комісією.

Висновки за результатами розгляду позовних вимог

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «Фінпром маркет» підлягають задоволенню частково.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Щодо розподілу судових витрат

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог 1 295,50 грн (2 422,40 грн ? 53,48 %).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи. До ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правничої допомоги від 25 серпня 2025 року № 25-08/25/ФП, платіжною інструкцією від 27 жовтня 2025 року № 579939290.1.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Верховного Суду від 11 жовтня 2024 року у справі № 717/1699/22).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи, надав оцінку наданих на підтвердження понесених таких витрат доказів у їх сукупності, характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи, її складності та значимості дій адвоката у справі, розміру задоволених позовних вимог, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру до 3 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273 - 274, 279, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованість за договором кредиту від 17 червня 2025 року № 8368235 у розмірі 12 070 (дванадцять тисяч сімдесят) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» судовий збір у розмірі 1 295 (одна тисяча двісті дев`яносто п`ять) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (місцезнаходження: 08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Садова, 31/33; ЄДРПОУ - 43311346; номер банківського рахунку - IBAN НОМЕР_3 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку - 334851).

Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_4 ).

Суддя М. М. Пилипчук