Номер провадження: 22-з/813/100/26
Справа № 523/1570/24
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
23.01.2026 року м. Одеса
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О.
суддів: Таварткіладзе О.М., Сєвєрової Є.С.
за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІЗУМРУД 2007» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІЗУМРУД 2007» до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «МТБ Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «МТБ Банк», Комунальне підприємство електричних мереж зовнішнього освітлення «Одесміськсвітло», Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» про витребування майна із чужого незаконного володіння, -
У січні 2024 року Голова ОСББ «ІЗУМРУД 2007» Нефьодова А.Я. звернулася до Пересипського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_1 в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просила:
Рішенням Пересипського районного суду м. Одеси від 14 травня 2025 року у задоволенні позову ОСББ «ІЗУМРУД 2007» було відмовлено.

Вказане судове рішення оскаржене у апеляційному порядку представником ОСББ «ІЗУМРУД 2007».

Постановою Одеського апеляційного суду від 11 грудня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСББ «ІЗУМРУД 2007» було задоволено частково.

Рішення Пересипського районного суду міста Одеси від 14 травня 2025 року скасовано та ухвалене нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСББ «ІЗУМРУД 2007» до ОСОБА_1 , АТ «МТБ Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: АТ «МТБ Банк», Комунальне підприємство електричних мереж зовнішнього освітлення «Одесміськсвітло», Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» про витребування майна із чужого незаконного володіння - задоволено.

Витребувано від ОСОБА_1 на користь співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в особі ОСББ «ІЗУМРУД 2007» нежитлову будівлю трансформаторної підстанції за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 63,8 кв.м., реєстраційний номер 101.

Витребувано від ОСОБА_1 на користь співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в особі ОСББ «ІЗУМРУД 2007» нежитлову будівлю котельні за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 316,9 кв., м. Реєстраційний номер 101.

Витребувано від АТ «МТБ Банк» на користь співвласників багатоквартирного будинку в особі ОСББ «ІЗУМРУД 2007», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , рухоме майно: Інв. №38, Котельний щит сигналізації, Інв. №39, Повітряно опалювальний апарат UGW/OA1-B, Інв. 46, Інв., Повітряно опалювальний апарат UGW/OA1-B, № 4, Комплекс Флоутек ТМ 3-4, Інв. № 40, Ультрозвуковий лічильник газу Курс - 01 G400, Інв. № 42, Шафа ввідна ШВ 400А, Інв. № 42, Шафа крування, Інв. № 43, FLECK/Сольовий бак 200 л у збірці, Інв. № 45, Прилад для керування 2-х насос ER-2, Інв. № 47, Бак розширювальний СІММ VASO ERE СЕ1000, Інв. № 48, Бак розширювальний СІММ VASO ERE CEI000, Інв. № 49, Бак розширювальний СІММ VASO ERE СЕ1000, Інв. 52, Дозуюча помпа ДМЕ 2-18F-PP/T/F- 3111F, Інв. 53, Котел водонагрівальний Вітомакс 200 М241 3200 кВт 6 бар с ком., Інв. №54, Котел водонагрівальний Вітомакс 200 М241 3200 кВт 6 бар с ком., Інв. №55, Котел водонагрівальний Вітомакс 200 М241 3200 кВт 6 бар с ком., Інв. №56, Насос Wilo MHI206-L/E/3-400-50-2 многоступ., Інв. № 57, Насос Wilo MHI206-L/E/3-400-50-2 многоступ., Інв. № 58, Насос UPS 25-80 180 1 230V50 Гц, Інв. №59, Помпа з сухим ротором ТР 80- 250/2AF-BAQT 7.5к, Інв. №60, Привід сидлового клапану AY230-3, Інв. №62, сидловий клапан Н61100Н, Інв. №41, ГРУ RBE4022, Інв. №34, Маршрутизатор RTR53A-6LVH/DSM; Інв. №66, Трансформатор ТМ1600 10/0,4 (складське збереження), Інв. № 72, ЩО 90-1119 (без лічильника), Інв. № 73, ЩО 90-1119 (без лічильника), Інв. № 74, ЩО 90-1413, Інв. №75, ЩО 90-1413, Інв. №76, ЩО 90-1413, Інв. №77 ЩО 90-1413, Інв. №78, ЩО 90-1413, Інв. №79, ЩО 90-1413, Інв. №80, ЩО 90-1413, Інв. №32, ЩО 90-1413, Інв. №33, ЩО 90-1413, Інв. №35, КСО-393-17-В УЗ, Інв. №35, КСО-393-17- В, Інв. №36, КСО-393-23 УЗ, Інв. №36, КСО-393-23 УЗ, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

16 грудня 2025 року від представника ОСББ «ІЗУМРУД 2007» до Одеського апеляційного суду надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі, обґрунтоване тим, що при ухваленні судового рішення від 11 грудня 2025 року, судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, на підставі чого наявні правові підстави для ухвалення у справі додаткового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність часткового задоволення заяви представника ОСББ «ІЗУМРУД 2007» про стягнення витрат на правничу допомогу, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України).

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 3 ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу (ст. 246 ЦПК України).

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, якщо до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску (п. 57-58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19));

Потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 908/574/20 (провадження № 61-3454св22)).

У додатковій постанові Верховного Суду від 14 листопада 2024 року у справі № 161/629/23 зазначено, що суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

У даному випадку, у апеляційній скарзі представником ОСББ «ІЗУМРУД 2007», на виконання вимог ч. 1 ст. 134, ч. 1 ст.137 ЦПК України, було зазначено розрахунок суми судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, в сумі 30000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що у встановлений законом п`ятиденний строк з дня ухвалення постанови суду апеляційної інстанції (11 грудня 2025 року) - 16 грудня 2025 року, представник ОСББ «ІЗУМРУД 2007» звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Таким чином, подання представником ОСББ «ІЗУМРУД 2007» заяви про ухвалення додаткового судового рішення відповідає строку, встановленому положеннями ст. 141 ЦПК України.

У ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Представник ПАТ «МТБ Банк» звернувся до Одеського апеляційного суду із запереченнями в яких просив відмовити у задоволенні заяви представника ОСББ «ІЗУМРУД 2007» про ухвалення додаткового рішення, обґрунтовуючи тим, що представник відповідача не надав детального опису наданих робіт (послуг). Відповідно до Постанови Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 904/8308/17, підставою для відмови у розподілі витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі може бути ненадання переліку послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом. Крім того, подані документи не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумності.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначала, що з аналізу ч. 3 ст. 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч. 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Тому, при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У додатковій постанові Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21), а також у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2024 року у справі № 604/424/23 (провадження № 61-4214св24) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Крім того, згідно з пунктом п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених ОСББ «ІЗУМРУД 2007» витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, позивачем надано Договір № 1-10/05/2023 від 10 травня 2023 року про надання правової допомоги.

За умовами п. 1.1 та 1.2 1.1. Договору, у відповідності до умов Договору Адвокат зобов`язується надавати послуги із правового захисту прав та інтересів Клієнта, а Клієнт, у свою чергу, - прийняти та оплатити послуги згідно з умовами Договору. Даною угодою передбачається погодження Сторонами представництва інтересів Клієнта із реалізацією Адвокатом процесуальних прав та обов`язків передбачених чинним законодавством у судових інстанціях, а також захист прав та інтересів у відносинах із третіми особами відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відносини з гонорару врегульовані між сторонами п. 4.1., згідно якого вартість послуг Адвоката за цим Договором затверджується Додатком до Договору та залежить від виду послуги.

Крім того, сторонами було складено Додаток № 3 від 23 червня 2025 року до Договору № 1-10/05/2023 від 10 травня 2023 року, згідно якого Адвокат представляє інтереси Клієнта у спорах з захисту прав співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що представлений ОСББ «ІЗУМРУД 2007» з приводу наступних об`єктів нерухомості:

- нежитлова будівля трансформаторної підстанції за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлова будівля котельні за адресою: АДРЕСА_1;

- обладнання вищевказаних об`єктів.

Сторони, у відповідності до положень п. 4.1. Договору, визначили суму гонорару за захист прав та інтересів у суді апеляційної інстанції, еквівалентну 30000,00 грн., яка сплачується не пізніше 3-х днів з моменту ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Після розгляду справи судом апеляційної інстанції, Адвокат виставив ОСББ «ІЗУМРУД 2007» рахунок № 2/2025 від 11 грудня 2025 року, який був сплачений ОСББ «ІЗУМРУД 2007» 13 грудня 2025 року у повному обсязі.

Також сторони 16 грудня 2025 року підписали Акт про надання послуг, згідно якого Адвокат надав позивачу наступні послуги:

- складено та подано апеляційну скаргу ОСББ «ІЗУМРУД 2007», за результатами чого було відкрито апеляційне провадження у справі № 523/1570/24;

- забезпечено участь у судовому засіданні Одеського апеляційного суду, що відбулося 02 грудня 2025 року.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеним належними доказами факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

У той же час, у додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21), а також у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2024 року у справі № 604/424/23 (провадження № 61-4214св24) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Крім того, згідно з пунктом п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, виходячи із засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що з відповідачів ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «МТБ Банк» на користь ОСББ «ІЗУМРУД 2007» підлягають відшкодуванню, у рівних частках з кожного, витрати на правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

Колегія суддів вважає, що саме зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, обґрунтованості, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 270 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Заяву представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІЗУМРУД 2007» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІЗУМРУД 2007» до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «МТБ Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «МТБ Банк», Комунальне підприємство електричних мереж зовнішнього освітлення «Одесміськсвітло», Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» про витребування майна із чужого незаконного володіння, - задовольнити частково.

Стягнути, у рівних частках, з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Акціонерного товариства «МТБ Банк» () на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІЗУМРУД 2007» () суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе