Справа № 214/5258/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючої судді Чернової Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Нестеренко К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в порядку виконання заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи Акціонерне товариство «Укрсиббанк», Акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «Дніпрофінансгруп» звернувся до суду із заявою та просить суд здійснити заміну стягувача у цивільній справі № 214/5258/14-ц/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, виселення та усунення перешкод у здійсненні права власності, посилаючись на договір купівлі-продажу прав вимоги № 2130/К від 16 січня 2020 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», що посвідчений приватним нотаріусом Антиповою І.В. за реєстровим № 16, де право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0Д12И8612Д від 06.11.2006, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до заявника. Крім того, відповідно до вказаного договору купівлі-продажу прав вимоги, АТ «Дельта Банк» відступив заявнику право іпетекодержателя за іпотечним договором № 0Д12И8612-3 від 06.11.2006. Тому з метою виконання судового рішення, заявник просить задовольнити вимоги.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2025, справу розподілено на суддю Чернову Н.В.

У судове засідання сторони не з`явилися, представник заявника ТОВ «Дніпрофінансгруп» Скребець О.С. звернувся до суду із заявою щодо зміни найменування Товариства та розгляд заяви за його відсутності, на вимогах наполягає.

Ураховуючи положення частини 3 статті 442 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року з урахуванням ухвали суду від 16 квітня 2019 року про виправлення описки у справі № 214/5258/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, виселення та усунення перешкод у здійсненні права власності, вимоги позову задоволено повністю.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - на нерухоме майно: двокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 , шляхом передачі іпокодержателю Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» вказаного предмета іпотеки у власність. Визнано за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності на нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 . Виселено та знято з реєстрації місце перебування ОСОБА_1 та інших осіб , які зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 , дані про яких внесені до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи. Зобов`язано ОСОБА_1 передати ПАТ «Дельта Банк» правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, ключі від вхідних дверей, документи, що характеризують об`єкт нерухомості.

При цьому судом в ході розгляду справи установлено факт укладення 06.11.2006 між АКІБ «УкрСиббанк», яке на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту № 0Д12И8612Д відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 15 000,00 доларів США, який зобов`язувалась повернути у повному обсязі в строк до 05.11.2027 або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором 06.11.2006 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 0Д12И8612-3, відповідно до якого іпокодавець, передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 .

08.12.2011 Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитним договором, Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк».

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII та пунктами 2.12, 2.13 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (далі Інструкція) передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно частин 1,2,5 статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду. Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 201/16014/13-ц (провадження № 61-9098сво20) вказано, що «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони. Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах».

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно зі статтею 515 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах , що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до наданих до суду копій письмових доказів, а саме нотаріально посвідченого договору № 2130/К про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 16 січня 2020 року, укладеного між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» з додатками № 1 та № 3 до договору, протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-11-21-000024-а, платіжним дорученням від 14.01.2020 згідно вказаного протоколу, заявником набуто право вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 0Д12И8612Д від 06.11.2006 та договором іпотеки № 0Д12И8612-3 від 06.11.2006, про що також було повідомлено ОСОБА_1 шляхом направлення відповідних повідомлень за адресою останнього відомого місця проживання та місцезнаходження предмета іпотеки, а отже заявником набуто права кредитора та іпотекодержателя до ОСОБА_1 за указаними кредитним та іпотечним договорами на законних підставах, що у судовому засіданні учасниками процесу не спростовано.

27 грудня 2025 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровано зміни щодо найменування та місцезнаходження заявника, а саме змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп», нова адреса місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Січових стрільців, буд. 9.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 2-870/11 (провадження № 61-4429св22) зазначено, що «стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 727/9430/13-ц, щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 74-75) та від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20, пункт 6.18).

Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, пункти 73-75) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Такий висновок про застосування статті 442 ЦПК України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) та у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 502/583/16-ц (провадження № 61-7516св22).

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 947/13503/21 (провадження № 61-7249св22) зазначив, що «апеляційний суд не звернув увагу, що заміна сторони у справі має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані; саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом; суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України; стадія виконавчого провадження починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Суд апеляційної інстанції не перевірив, чи видавалися взагалі виконавчі листи в справі, чи пред`являлися вони до примусового виконання, починаючи з 2009 року, та не з`ясував, чи сплинув строк на пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі на момент звернення заявника до суду з заявою про заміну стягувача у справі».

За інформацією з АСВП, відсутні завершені (закінчені) виконавчі провадження з виконання виконавчого листа у справі № 214/5228/14-ц.

Тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог.

Керуючись ст.442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи Акціонерне товариство «Укрсиббанк», Акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» () у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року у справі № 214/5258/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, виселення та усунення перешкод у здійсненні права власності, його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» ().

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.В. Чернова