Провадження № 2/357/576/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

26 січня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Вдовика А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Коллект Центр" звернулося до суду із зазначеним позовом та просять стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 32179,48 грн., а також судові витрати.

Вимоги обґрунтовують тим, що 15.12.2016 між Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 укладено угоду № CCNG 630496674, відповідно до умов якої банк відкрив позичальнику картковий рахунок, з кредитним лімітом в розмірі 200 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 15.12.2019 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 26 %.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.

17.05.2021 було укладено договір №2 відповідно до якого Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» відступило на користь Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФЛЕКСІС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № CCNG 630496674.

18.05.2021 було укладено договір № 18-05/2021 відповідно до якого Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФЛЕКСІС» відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № CCNG 630496674.

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у т.ч. за кредитним договором № CCNG 630496674 від 15.12.2016 р., що укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 .

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № CCNG 630496674.

На підставі наведеного представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 32179 грн.48 коп., витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,00 грн та на правову допомогу в розмірі 13 000,00 грн.

Процесуальні дії у справі.

Протоколом повторного авторозподілу судової справи від 25.07.2025 року справу передано судді Ярмолі О.Я.

30.07.2025 року ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду було відкрито провадження з повідомленням учасників справи.

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином, 12.11.2025 ОСОБА_1 особисто отримала повістку в судове засідання.

Відповідачем не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, не заявлено жодних клопотань.

Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2ст.247 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд даної справи.

Фактичні обставини справи.

Встановлено, що 15.12.2016 між Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 шляхом підписання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № CCNG 630496674, відповідно до умов якого, банк зобов`язався відкрив позичальнику картковий рахунок, з кредитним лімітом в розмірі 200 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 15.12.2019 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 26 %.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.

18.08.2022 АТ «АЛЬФА-БАНК» змінило найменування з АТ «АЛЬФА-БАНК» на AT «СЕНС БАНК».

17.05.2021 було укладено договір №2 відповідно до якого Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» відступило на користь Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФЛЕКСІС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № CCNG 630496674.

18.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №18-05/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором № CCNG 630496674.

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у т.ч. за договором (угодою) від 15.12.2016, що укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником за яким є О ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості сума боргу за вказаним вище договором № CCNG 630496674 станом на день звернення із позовом до суду, становить 32179 грн.48 коп., з яких заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 25308,33 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 1947,00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 2899,56 грн.; інфляційні збитки - 1662,65 грн.; нараховані 3% річних - 361,94.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього кодексу.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.

У відповідності до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

З аналізу долучених до матеріалів справи доказів підтверджений факт відступлення права вимоги грошової вимоги АТ «АЛЬФА-БАНК» на користь ТОВ «Вердикт Капітал», яке в свою чергу відступило право вимоги на користь ТОВ «Коллект Центр» до боржника ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язань за договором (угодою) перед новим кредитором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами.

Банк свої зобов`язання за договором договором (угодою) № CCNG 630496674 виконав в повному обсязі, а ОСОБА_1 в свою чергу порушила умови договору, відповідно до яких зобов`язувалася повернути кредит, проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 10.01.2023 заборгованість за кредитним договором № ССNG-63049667 складає 32179,48 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 25308,33 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 1947,00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 2899,56 грн.; інфляційні збитки - 1662,65 грн.; нараховані 3% річних - 361,94 грн.

Встановленим є порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення боргу. А також, відсутня будь-яка інформація щодо оскарження позичальником кредитного договору, чи окремих його умов.

Суд вважає правомірною вимогу про стягнення заборгованості по основній сумі кредиту, відсоткам, а також суд погоджується з нарахуванням 3% річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України, здійснених за період з 03.09.2021 по 23.02.2022, тобто до введення в Україні воєнного стану.

Однак, суд не погоджується з нарахуванням пені, оскільки ані умовами договору (угоди) №CCNG-630496674, ані паспортом споживчого кредиту не передбачено нарахування пені. Крім того, матеріали справи не містять належного розрахунку пені, періоду такого нарахування.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором №CCNG-630496674 у розмірі 29 279 грн.92 коп., з яких: 25308,33 грн, - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 1947,00 грн, - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1662,65 грн. - інфляційні збитки; 361,94 грн. - нараховані 3% річних.

V. Судові витрати.

Позивач ставить вимогу про стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 13 000 грн., суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надані суду відповідні документи, а саме: договір №02-09/2024-3 про надання правової допомоги, укладений 02.09.2024 між ТОВ «Коллект Центр» та ФО-П ОСОБА_2 ; заявка на надання юридичної допомоги № 27 від 01.08. 2025 р.; платіжна інструкція кредитового переказу коштів ФО-П ОСОБА_2 .

Так, із заявки на надання юридичної допомоги № 27 вбачається, що ТОВ «Коллект Центр» прийняло від ФО-П ОСОБА_2 наступні послуги: надання усної консультації з вивченням документів вартістю 4 000 грн. (2 год.*2000 грн); складання позовної заяви вартістю 9000 грн. (3 год.*3000 грн).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в Постанові від 01 серпня 2019 року по справі № 915/237/18 дійшов висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості й верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, завищений щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, і не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява N 19336/04, п. 269).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію даної справи, яка є малозначною, та існує багато судової практики в даній категорії спору, а також, враховуючи, що розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, а також враховуючи виконання роботи адвокатом, часткове задоволення позову, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність цієї справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, та оскільки позов задоволено на 90,99% (29279,92 х 100 : 32179,48), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати /судовий збір 2422,40 грн. та кошти правової допомоги 3000,00 грн. / пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 4933,84 грн (5422,40 х 90,99% : 100).

На підставі та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 141, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором № ССNG-630496674 від 15.12.2016 у розмірі 29 279 грн.92 коп. (двадцять дев`ять тисяч двісті сімдесят дев`ять гривень 92 копійок) та судові витрати по справі у сумі 4933,84 грн (чотири тисячі дев`ятсот тридцять три гривні, 84 копійок ).

В задоволенні іншої частини позовних вимог -відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , адреса: вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м.Київ, 01133.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду виготовлено 26.01.2026 року.

Суддя О. Я. Ярмола