Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3256/24
Провадження № 2-о/935/15/26
РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2026 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Щербаченко І.В.,

присяжних Андрущенко Н.В., Іскра Н.В.

за участю секретаря судового засідання Кумечко С.М.,

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Башинської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів Житомирської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування Харитонівської сільської ради, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

установив:

Заявник звернувсь до суду із вказаною заявою, в якій просить визнати недієздатним його брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити над ним опіку та призначити його опікуном.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що заявник є братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є інвалідом з дитинства 1 групи від народження, за станом здоров`я не може здійснювати свої права, виконувати обов`язки та потребує стороннього догляду.

ОСОБА_1 просить визнати недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити над ним опіку та призначити опікуном ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив заяву задовольнити визнати ОСОБА_3 недієздатним, а ОСОБА_2 призначити опікуна.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 просив заяву задовольнити та призначити його опікуном.

Представник заінтересованої особи - органу опіки і піклування Харитонівської сільської ради Башинська Н.М. в судовому засіданні просила заяву задовольнити. Пояснила, що ОСОБА_2 , раз чи два рази на тиждень навідується до ОСОБА_3 та допомагає їм по господарству.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат Осадчий А.А. не заперечує щодо задоволення заяви.

Суд, вислухавши сторін у справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю з дитинства та має інвалідність І «Б» група, що підтверджується довідкою МСЕК серією 12 ААА № 905286.

ОСОБА_3 є братом заявника ОСОБА_1 , і вказана обставина підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , та серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 має ІІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК за № 649321.

ОСОБА_3 , 1982 р.н., проживає разом з ОСОБА_2 за адресою с. Шахворостівка, і дана обставина зазначена у висновку № 91/1 лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розгляду від 12.11.2024.

ОСОБА_3 , 1982 р.н. зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . Проживає разом з братом ОСОБА_1 , 1976 р.н., інвалід ІІІ групи та ОСОБА_4 , 1970 р.н., інвалід ІІ групи. ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства І «Б» групи, спокійний, не конфліктний, але не може самостійно орієнтуватись на місцевості, обмежена здатність до спілкування, не завжди контролює свою поведінку, потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується характеристикою від 26.11.2024.

ОСОБА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 фактично проживає (без реєстрації) в АДРЕСА_1 та здійснює постійний догляд за інвалідом з дитинства І «Б» групи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено актом депутата Харитонівської сільської ради Омельченко С.К. від 06.11.2024.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 лютого 2025 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України).

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

У пункті 1 частини другої статті 293 ЦПК України зазначено, що обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи суд розглядає в окремому провадженні.

Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Згідно з частиною третьою статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу (частина 1статті 298 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 (провадження № 61-5685св20) зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає презумпцію психічного здоров`я.

Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно зі статтею 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити, зокрема психічний стан особи.

Статтею 110 ЦПК України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Системний аналіз норм свідчить, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, на підставі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не можуть покладатися докази, зокрема висновок експертизи, які ґрунтуються на припущеннях.

При проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерту необхідно дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений.

Із висновку судово-психіатричного експерта від 10.06.2025 № 251-2025 року ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров1я України» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з раннього дитячого віку страждає на стійкий, хронічний психічний розлад важку розумову відсталість в ступені різко вираженої імбецильності, з емоційно- вольовою нестійкістю (F71.1 МКХ-10) ОСОБА_3 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Участь ОСОБА_3 в судових засіданнях недоцільна.

Виходячи із наведеного, з урахуванням наданих доказів, висновку експертизи, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_3 недієздатним, оскільки належними та допустимими доказами підтверджено наявність хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Як передбаченост.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Вимогамист.58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Ст.62 ЦК України визначено, що опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідност.63 ЦК України, опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю, за її письмовою заявою; опікун призначається при можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Частиною першою статті 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Таким чином, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28 лютого 2024 рокуу справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 24 липня 2024 рокуу справі № 727/597/24 (провадження № 61-6720св24).

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

При цьому подання органу опіки та піклування повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є зятем заявнику і даний факт сторонами не заперечувався.

Звертаючись до суду з цією заявою, ОСОБА_1 , серед іншого, просив призначити ОСОБА_2 опікуном брата ОСОБА_3 .

Однак матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження можливості саме ОСОБА_2 здійснювати повноваження опікуна. Відповідного подання органу опіки та піклування про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_3 , яке б за формою та змістом відповідало вимогам закону, у матеріалах справи немає.

Окрім того, висновок органу опіки і піклування Харитонівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, який затверджено рішення виконавчого комітету Харитоніської сільської ради Житомирського району Житомирської області, яким погоджена кандидатура опікуна ОСОБА_2 над недієздатним ОСОБА_3 також не заслуговує на увагу, оскільки він не містить належної, повної та обґрунтованої мотивації в призначенні саме ОСОБА_2 опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , а не іншу особу. Не встановлено чи є у ОСОБА_3 інші близькі родичі, які могли б виконувати обов`язки опікуна чи з певних причинне не могли виконувати їх. Висновок не містить аналізу відносин ОСОБА_2 із ОСОБА_3 , не проаналізована фізична можливість останнього виконувати постійно опікунські обов`язки. Також у висновку органу опіки та піклування відсутня будь-яка інформація про те, чи відповідатиме таке призначення якнайкращим інтересам ОСОБА_3 та чи сприятиме його нормальному життєзабезпеченню.

За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення ОСОБА_2 опікуном над недієздатним ОСОБА_3 .

Разом з тим, суд зазначає, що ОСОБА_2 не позбавлений права у подальшому бути призначеним опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , якщо перестануть існувати обставини, які перешкоджають на даний час можливості ним у повному обсязі виконувати обов`язки опікуна.

Частиною першою статті 65 ЦК України передбачено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

З огляду на вищевикладене, до встановлення опіки і призначення опікуна недієздатному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно покласти на орган опіки та піклування Харитонівської сільської ради Житомирського району Житомирської області здійснення обов`язків з опіки над останнім.

Суд зазначає, що до встановлення опіки і призначення опікуна недієздатному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування Харитонівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, відповідно до ст. 67 ЦК України, зобов`язаний дбати про підопічного про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення йому доглядом та лікуванням; зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2, 258, 259, 293, 294, 295-300 ЦПК України, ст.ст.39, 55, 60, 63 ЦК України, суд

ухвалив:

Заяву задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) - недієздатним.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Тимчасово покласти обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на орган опіки та піклування Харитонівської сільської ради до вирішення питання про призначення опікуна, в порядку визначеному законодавством.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом у 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

Копію рішення, після набрання законної сили, надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 300 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони у справі:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Заінтересовані особи:

орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Харітонівська сільська рада, місцезнаходження: Житомирська область, Житомирський район, с. Харітонівка, вул. Перемоги, 23, ЄДРПОУ - 04348740.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Особа, щодо якої вирішувалось питання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текс рішення виготовлено 23.01.2026

Суддя: І.В. Щербаченко

Присяжні: Н.В.Андрущенко

Н.В. Іскра