Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/473/26
Номер провадження 2-н/711/22/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

26 січня 2026 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Петренко О.В., розглянувши заяву комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 боргу за водопостачання та водовідведення, інфляційних втрат, трьох процентів річних,

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2026 року КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною заявою, в якій просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 боргу за водопостачання та водовідведення, інфляційні втрати, 3% річних та судові витрати.

Підставою звернення КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до суду із заявою про видачу судового наказу стало те, що підприємство надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання та водовідведення, нараховується щомісячно, а їх розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами.

Проте, всупереч вимогами законодавства, якими передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, боржник своєчасно та в повному обсязі не оплачує надані позивачем житлово-комунальні послуги, внаслідок чого, за період з 01.06.2021 до 01.01.2026, утворилась заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення на загальну суму 21508,31 грн.

Також заявник вимоги обгрунтовує тим, що 03.11.2011 між КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради та ОСОБА_1 укладений договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, предметом якого є те, що заявник як виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

У зв`язку з цим, заявник просить суд видати судовий наказ, яким стягнути з боржника заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 21508,31 грн, інфляційні втрати 0,00 грн, 3% річних в сумі 0,00 грн та судовий збір в розмірі 332,80 грн, а всього 21841,11 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2026 року означеній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 711/473/26 та визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Петренка О.В.

Частиною 8 ст.187 ЦПК України передбачено, що суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповіді із Єдиного державного демографічного реєстру №2259115 від 21.01.2026, відсутня інформація щодо зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим, 21 січня 2026 року суд направив запит до Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради з метою отримання інформації про місце реєстрації проживання (перебування) боржника.

Згідно довідки Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №1263/1672-01-10 від 22.01.2026, що 23.01.2026 надійшла до суду і зареєстрована за вхідним №2921, боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 01.09.2010 і дотепер.

Отже, розгляд заяви КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради про видачу судового наказу згідно територіальної юрисдикції підсудний Придніпровському районному суду м. Черкаси.

Суддя, розглянувши заяву та додані до неї документи вимогам ЦПК України, вважає вказати про таке.

Відповідно до ч. 1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 1 ст.167 ЦПК України, розгляд заяви проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

При цьому слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають з повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Згідно п. 5 ч. 1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу 20.01.2026. З матеріалів заяви вбачається, що заявником заявлено вимоги про стягнення з боржника боргу за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.06.2021 до 01.01.2026, що перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, тобто три роки.

У цьому контексті суддя звертає увагу на той факт, що у довідці про нарахування плати та розміру платежів від 15.01.2026, долученій до заяви про видачу судового наказу, за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено період нарахування боргу з червня 2021 року до грудня 2025 року включно, а сума боргу, станом на 01.01.2026, складає 21508,31 грн.

Вказаний письмовий доказ, що безпосередньо досліджений суддею, підтверджує факт нарахування заявником боргу за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що сукупно виник за період з 01.06.2021 до 01.01.2026, тобто за період часу, що перевищує загальний строк позовної давності, який законодавцем визначений у 3 (три) роки до часу звернення до суду із відповідною заявою по суті справи.

Отже, станом на день звернення заявника до суду із заявою про видачу судового наказу, минув загальний строк позовної давності щодо частини заявлених вимог, а саме щодо стягнення з боржника вартості послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з червня 2021 року до грудня 2022 року включно, що свідчить про наявність спору між заявником та боржником про суму боргу, а тому підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

При цьому встановлення обставин зупинення перебігу строку позовної давності виходить за межі інституту наказаного провадження. Так, стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом/суддею обставин зупинення строку позовної давності.

Водночас, пропуск позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження. У протилежному випадку, вирішення питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника у порядку наказного провадження призведе до того, що боржник буде позбавлена можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування позовної давності, чим можуть бути обмежені права цього учасника справи.

З урахуванням вказаних обставин, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з`ясування питання щодо дотримання позовної давності можливо лише у порядку позовного провадження.

Отже, доводи, що наведені у заяві про видачу судового наказу, не знайшли свого підтвердження, а тому суддя дійшов висновку, що наявні підстави, визначені п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу.

Оскільки суддею відмовлено КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради у видачі судового наказу тому, керуючись положеннями ч. 2 ст. 164 ЦПК України, сплачена сума судового збору заявнику не повертається. Водночас, у разі пред`явлення заявником позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ч.2 ст.164, п. 5 ч. 1 ст.165, ст.166, ч. 2 ст. 167, ст.258, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у видачі судового наказу за заявою комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 боргу за водопостачання та водовідведення, інфляційних втрат, 3 відсотків річних та судових витрат.

Роз`яснити комунальному підприємству «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у порядку спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею проте може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана суддею 26 січня 2026 року.

Суддя: О. В. Петренко