Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2868/25
номер провадження 2-др/695/1/26
26 січня 2026 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Середи Л.В.,
за участю секретаря Оніщенко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» - адвоката Андрущенка М.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 695/2868/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (зміна назви на ТОВ «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебувала цивільна справа № 695/2868/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (зміна назви на ТОВ «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
15.01.2026 року до суду від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» - адвоката Андрущенка М.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій останній просить стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати за надання ТОВ «Іннова-Нова» (попередня назва ТОВ «Іннова Фінанс») професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 5 000.00 гривень.
У заяві серед іншого зазначено, що 09.01.2026 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області було винесено судове рішення у справі № 695/2868/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (зміна назви на ТОВ «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Разом з тим, при зверненні до Суду, позивач на виконання вимог ст. 175 ЦПК України зазначав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складає 7422.40 грн. та складається з витрат на оплату судового збору в розмірі 2422.40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 5000.00 грн. На підтвердження понесених Товариством витрат у даній справі, Позивачем долучено: Договір про надання правничої допомоги; заявку про надання послуг за Договором правничої допомоги; платіжну інструкцію; Акт приймання-передачі послуг за Договором правничої допомоги. Також зазначено, що у вересні 2025 року ТОВ «Іннова Фінанс» було перейменовано на ТОВ «Іннова-Нова» на підставі Рішення єдиного учасника ТОВ «Іннова Фінанс» № 05-09/2025 від 05.09.2025 року.
У відповідності до ст. 270 ЦПК України суд ухвалює додаткове судове рішення без виклику сторін.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою представника позивача ТОВ «Іннова-Нова», дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
На підставі Рішення єдиного учасника ТОВ «Іннова Фінанс» № 05-09/2025 від 05.09.2025 року ТОВ «Іннова Фінанс» було перейменовано на ТОВ «Іннова-Нова».
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Оскільки при ухваленні судового рішення у справі №695/2868/25 судом не було вирішено питання про судові витрати, в частині витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення у справі з даного питання.
Так, у відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18 (провадження №61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження)».
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Судом встановлено, що 06.05.2025 року між адвокатом Андрущенко Михайло Валерійович та Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» укладено договір №06-05/2025 про надання правничої допомоги, за умовами якого Виконавець зобов`язується надавати на користь Замовника послуги правничого та консультаційного характерів, а Замовник приймати та в порядку, визначеному цим Договором сплачувати такі послуги (п.1.1. Договору). У п. 3.2. Договору передбачено, що за результатами надання Послуг Сторони складають акти приймання-передачі наданих послуг, в яких визначається перелік послуг, їх деталізація та вартість.
Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
При цьому, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
На підставі викладеного, зважаючи на категорію і складність справи, враховуючи вимоги ст. ст. 133, 137 ЦПК України граничний розмір витрат, обсяг надання послуг та виконану адвокатом роботу (надані послуги), часткове задоволення позову, принцип співмірності, розумності та реальності витрат, суд прийшов до висновку, що судові витрати на правничу допомогу підлягають до задоволення пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у сумі 4677.00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відтак вказана заява підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 258, 260, 270 ЦПК України, суд,-
Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» - адвоката Андрущенка М.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 695/2868/25 - задовольнити частково.
У решті вимог - відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Середа Л.В.