Єдиний унікальний номер 448/202/23
Провадження № 4-с/448/2/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26.01.2026 м. Мостиська

Суддя Мостиського районного суду Львівської області Гіряк С.І., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця Пиць Андрія Андрійовича у виконавчому провадженні №73962025,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 23.01.2026 через систему "Електронний суд" звернулася до суду із скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця Пиць Андрія Андрійовича у виконавчому провадженні №73962025, в якій просить визнати дії та бездіяльність приватного виконавця Пиць А.А. у виконавчому провадженні №73962025 неправомірними, скасувати постанови про арешт та списання коштів, зупинити виконавче провадження №73962025 до вирішення спору по суті, заборонити приватному виконавцю вчиняти будь-які виконавчі дії до вирішення судового розгляду.

Суддя дійшла висновку про повернення скарги без розгляду з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 439/1493/15-ц (провадження № 61-7804св19) зроблено висновок щодо застосування ст. 449 ЦПК України, зокрема, що такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Так само у постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) зроблений висновок про те, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 126 ЦПК України).

Так, скаржниця посилається на те, що скаргу подано щодо триваючих неправомірних дій приватного виконавця, які розпочались у 2024 році та продовжуються у 2025-2026 роках щодо списання виконавцем коштів. Сама скаржниця вказує, що дізналась про відкриття виконавчого провадження у 2024 році. Також скаржниця зазначила, що з середини 2025 року активно захищає свої права шляхом подання виконавцю письмових заяв. З додатків доданих до заяви вбачається, що за заявою ОСОБА_1 від 02.02.2024 приватним виконавцем було винесено 05.02.2024 постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку та останній надсилались приватним виконавцем листи та виклики, а саме 27.10.2025. Також скаржницею до матеріалів скарги додано скріншот щодо списання коштів 03.12.2025 у виконавчому провадженні №73962025.

Разом з тим з вказаною скаргою ОСОБА_1 звернулася до суду лише 23.01.2026, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

При цьому зі змісту вказаної скарги вбачається, що скаржниця просить поновити строк на звернення до суду, але не навела поважних причин пропуску нею десятиденного строку для звернення зі скаргою.

Окрім цього, скарга на дії виконавця є заявою по суті справи, до якої в силу ч. 9 ст. 10 ЦПК України застосовуються загальні вимоги до форми, змісту позовної заяви та правила стосовно подання документів, що додаються до позовної заяви, які містять положення ст. 175, 177 ЦПК України, а також положення ст. 183 ЦПК України.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» такі скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК і ГПК, та містити відомості, перелічені п. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

У п. 13 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви встановлені ст. 183 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вимагає від заявника викладення в заяві (скарзі) повного найменування, зокрема, учасників справи, їх місцезнаходження та інші відомі дані.

Це положення знаходиться у прямому процесуальному зв`язку із положенням ч. 1 ст. 450 ЦПК України, за якою скарга розглядається судом за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Разом з тим, скаржниця у скарзі вказує учасниками справи відповідача та третіх осіб без самостійних вимог, тобто не визначила статус учасників справи, у відповідності до ч. 1 ст. 450 ЦПК України, оскільки скарга розглядається за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. З врахуванням викладеного, заявнику слід визначити суб`єктний склад сторін спору про оскарження дії та бездіяльності приватного виконавця.

Також скаржником не зазначено, в чому полягає неправомірність дій приватного виконавця та які саме положення ЗУ «Про виконавче провадження» останнім було порушено.

Окрім цього, частиною другою статті 183 ЦПК України передбачено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Стаття 447 ЦПК України знаходиться у розділі VII Судовий контроль за виконанням судових рішень ЦПК України.

Верховний Суд зробив правовий висновок у постанові від 14.11.2018 у справі №761/9285/17, що належним доказом надіслання документів може бути опис вкладення разом з розрахунковим документом, а факт отримання підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Тобто відповідно до вказаної норми скаржник повинен додати до скарги докази її надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження), якими з огляду на ст. 450 ЦПК України є стягувач, боржник і державний виконавець або інша посадова особа органу державної виконавчої служби чи приватний виконавець, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Разом з цим, частиною 7 статті 43 ЦПК України передбачено, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи та документів, що до неї додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи,а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Однак, подаючи вказану скаргу ОСОБА_1 не додала до неї доказів направлення такої скарги іншим учасникам справи, а саме боржнику ОСОБА_2 , а тому скарга не відповідає вимогам ч. 2 ст. 183 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, оскільки скаргу подано без додержання вимог встановлених ЦПК України, заява підлягає поверненню заявнику без розгляду на підставі положень ч. 4 ст. 183 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 183, 185, 187, 258, 260-261, 353-354, 447- 449 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця Пиць Андрія Андрійовича у виконавчому провадженні №73962025 - повернути скаржниці без розгляду.

Роз`яснити, що ОСОБА_1 після усунення умов, що були підставою для повернення скарги без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана суддею 26.01.2026.

Суддя Світлана ГІРЯК