Справа № 570/1834/23
Номер провадження 2/570/44/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Панчелюги К.М.,

представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Власюка П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , законний представник ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), треті особи Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Міністерство оборони Українипро встановлення факту батьківства, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 р. позивачка ОСОБА_1 звернулася в Рівненський районний суд Рівненської області із позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , її законний представник ОСОБА_4 , Рівненський ВДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУ МЮ (м.Львів), треті особи на стороні відповідачів Міністерство оборони України та ГУ Пенсійного фонду України в Рівненській області та просить із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог вх. ЕП-2818/23 Вх. 10.05.2023 р. встановити факт батьківства, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зобов`язати Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Львів) внести зміни в актовий запис номер 12 від 10.03.2020 р. про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і записати батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (а.с.37-38 т.1).

В обґрунтуванням позову позивачка вказує, що з 2020 року вона перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Нова Любомирка, Рівненського району Рівненської області по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вони вели спільний побут та домашнє господарство. Зустрічатися ОСОБА_1 з ОСОБА_5 почали з 2019 року. У ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є спільна дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак запис про батька дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Позивач наводить положення ч.1 ст.135 СК України та вказує, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_6 батьком вказаний ОСОБА_7 . Повідомляє суду, що такої особи не існує. Нею довільно вказано набір прізвища, ім`я та по батькові.

ОСОБА_5 є її біологічним батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за життя проживав з дитиною та ОСОБА_1 , однією сім`єю займався вихованням та утриманням дитини.

За час життя ОСОБА_5 він та ОСОБА_1 мали намір одружитися та подати заяву про визнання його батьком дитини. Однак не встигли, оскільки його було мобілізовано до лав ЗСУ, а згодом він загинув у боях у Донецькій області.

Подано вказаний позов із метою того, щоб юридично підтвердити походження доньки від її батька - ОСОБА_5 , можливості їй користуватися пільгами як його доньці та отримання грошової допомоги від держави у зв`язку із загибеллю захисника України. Це підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 06.02.2013 р.

Позивачка наводить судову практику щодо особливостей доказування факту батьківства особи щодо дитини викладені у правових висновках Верховного Суду від 21.03.2018 р. у справі №543/738/16-ц, від 29.08.2018 р. у справі №641/9147/15-ц, від 21.11.2018 р. у справі №225/6301/15-ц, від 21.02.2020 р. у справі №643/9245/18, від 11.11.2020 р. по справі №127/28284/18, від 15.01.2021 р. у справі №569/1815/19, від 25.01.2021 р. у справі №264/2520/18.

Також наводить положення ч.1 ст.3 Конвенції Про права дитини від 20.11.1989 р., ратифіковану Постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.1991 р., ст.ст.128, 130 СК України, п.п.5,7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»; Постанову Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

ОСОБА_1 зверталася до Рівненського районного суду з заявою про встановлення факту визнання батьківства. Ухвалою суду від 16.02.2023 р. у справі №570/707/23 вказану заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 28.03.2023 р. вказану заяву повернуто заявнику.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області в особі судді Кушнір Н.В. від 19.04.2023 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглянути справу за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання у справі (а.с. 31 т.1).

Ухвалою суду від 24.05.2023 р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та Міністерство оборони України (а.с. 54 т.1).

Ухвалою суду від 26.06.2023 р. закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , законний представник ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , треті особи: Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Міністерство оборони України про встановлення факту батьківства; розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Рівненського окружного адміністративного суду (а.с. 79-81 т.1).

Постановою Рівненського апеляційного суду від 26.10.2023 р. ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 26.06.2023 р. скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Рівненського районного суду (а.с.130, 131-132 т.1).

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 03.11.2023 р. в особі судді Кушнір Н.В. прийнято до розгляду вказану позовну заяву (а.с. 136 т.1).

Ухвалою суду від 20.12.2023 р. в особі судді Кушнір задоволено відвід судді Наталії Кушнір при розгляді вказаної цивільної справи; передано справу до канцелярії Рівненського районного суду Рівненської області для передачі її до провадження іншого судді в порядку ст.33 ЦПК України (а.с. 178 - 179 т.1).

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 08.01.2024 р. в особі судді Гнатущенко Ю.В. від 08.01.2024 р. прийнято до провадження вказану позовну заяву; з метою виконання вимог ч.1ст.189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі; призначено підготовче судове засідання; копію ухвали надіслано учасникам справи (а.с.183-184 т.1).

Ухвалою суду від 20.02.2024 р. за клопотанням позивача залучено у справі в якості співвідповідача Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів); оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні; копію ухвали надіслано співвідповідачу; визначено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи та роз`яснено, що у відповідності до статті 192 ЦПК України у п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має право подати письмові пояснення щодо позову або відзиву (а.с. 190-191 т.1).

Ухвалою суду від 13.03.2024 р. поновлено розгляд клопотання представника позивачки адвоката Панчелюги К.М. про прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог у підготовчому судовому засіданні у вказаній справі (а.с. 197 т.1).

Ухвалою суду від 15.03.2024 р. клопотання представника позивачки адвоката Панчелюги К.М. задоволено та прийнято заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Панчелюги К.М. про збільшення позовних вимог ЕП-2818/23 Вх. від 10.05.2023 р. до розгляду; визначено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи; роз`яснено право третім особам подати письмові пояснення щодо позову або відзиву; клопотання представника позивачки адвоката Панчелюги К.М. вх. ЕП 7143 від 30.11.2023 р. про виклик свідків задоволено; усне клопотання представника позивачки адвоката Панчелюги К.М. про поновлення строку для подачі доказів задоволено; поновлено строк представнику позивачки адвокату Панчелюзі К.М. для подачі доказів до матеріалів справи та долучено докази до матеріалів справи згідно клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи вх. ЕП 7145 від 30.11.2023 р.: засвідчену копію висновку експерта комунального закладу "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" Дніпропетровської обласної ради №1687-МГ молекулярно-генетичної експертизи по встановленню факту батьківства загиблого громадянина ОСОБА_5 ; засвідчену копію Акту обстеження, складеного Олександрійською сільською радою 27.06.2023 р.; усне клопотання представника відповідачів - адвоката Власюка П.О. про поновлення строку для звернення до суду із клопотанням про витребування доказів задоволено; поновлено строк для звернення до суду із клопотанням про витребування доказів вх. 4610 від 15.03.2024 р.; витребувано від Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації (вул. Соборна, 366 А, м. Рівне, 33020), засвідчені копії документів щодо призначення та виплат ОСОБА_1 у зв`язку із народженням дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; у задоволенні клопотання представника третьої особи Міністерства оборони України Панасюка В.М. про зупинення розгляду даної справи до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи №560/17953/21 - відмовлено; оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні (а.с. 219-222 т.1)

Ухвалою суду від 24.04.2024 р. клопотання представника відповідачів адвоката Власюка П.О.вх.6218від 05.04.2024р. про виклик свідків задоволено; закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с.241 т.1).

Ухвалою Верховного суду від 25.03.2024 р., яка надійшла до Рівненського районного суду 03.05.2024 р. вх. ЕП-2515/24-Вх, поновлено ОСОБА_2 та її законній представниці ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження постанови Рівненського апеляційного суду від 26.10.2023 р.; відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 та її законної представниці ОСОБА_4 на постанову Рівненського апеляційного суду від 26.10.2023 р. у справі; витребувано з Рівненського районного суду Рівненської області справу № 570/1834/23 (а.с.80-82 т.2).

Ухвалою Верховного Суду від 04.06.2025 р. зупинено касаційне провадження у справі № 570/1834/23 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 367/252/24 (провадження № 14-21цс25) (а.с.103-104 т.2).

Ухвалою Верховного Суду від 08.10.2025 р. поновлено касаційне провадження у справі № 570/1834/23 (а.с. 107-108 т.2)

Постановою Верховного Суду від 08.10.2022 р. касаційну скаргу ОСОБА_2 та її законної представниці - ОСОБА_4 - залишено без задоволення; постанову Рівненського апеляційного суду від 26.10.2023 р. залишено без змін (а.с. 109-115 т.2).

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 07.01.2026 р. клопотання представника позивача адвоката Панчелюги К.М. про витребування доказів - задоволено; витребувано від приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Кутецької Вікторії Володимирівни інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про наявність/відсутність заведеної спадкової справи, виданих свідоцтв про право на спадщину, заповітів та спадкових договорів щодо спадщини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а у разі наявності - засвідчену копію відповідної спадкової справи.

Ухвалою суду від 15.01.2026 р. визнано поважними причини пропуску строку на подання доказів, а саме Договору про надання послуг від 21.08.2023 р.; поновлено строк на подання доказів та долучено до матеріалів справи належним чином засвідчену копію Договору про надання послуг від 21.08.2023 р., укладеного між КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР» та ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовільнити. У судовому засіданні 15.03.2025 р. не підтримала клопотання вх.ЕП-3771/23 Вх. від 26.06.2023 р. про призначення судово-генетичної експертизи (а.с. 72-73 т.1). Пояснює, що відповідачка ОСОБА_3 визнавала ОСОБА_6 своєю онукою, дарувала їй цінні подарунки та вважала її донькою свого сина ОСОБА_5 , однак відношення відповідачів змінилося після подачі позивачкою заяви про отримання грошової допомоги після смерті ОСОБА_5 . Також пояснює, що знайшла у себе в документах сповіщення про смерть ОСОБА_5 , яке прийшло на її адресу. Пояснює, що внаслідок складних сімейних відносин із матір`ю ОСОБА_5 - ОСОБА_3 , та психологічним станом позивачки після народження доньки ОСОБА_8 , не вдалося відразу записати батьком дитини ОСОБА_5 .

Представник позивачки адвокат Панчелюка К.М. у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та вказує, що відповідачка ОСОБА_3 особисто надала оригінали документів щодо народження її сина ОСОБА_5 для копіювання позивачем та подачі їх до суду для встановлення факту батьківства її сина відносно ОСОБА_6 . Пояснює, що сторона відповідачів клопотань про визнання доказу - висновку експерта - недопустимим до суду не подавала, так само як і не зверталася до суду із клопотанням про призначення у справі відповідної експертизи.

Законний представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася жодного разу, була належним чином повідомлена про дату, час та місце його проведення. У заяві вх. 8390 від 18.05.2023 р. позовні вимоги про визнання батьківства визнала, просила проводити підготовче засідання за її відсутності (а.с.44 т.1).

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася жодного разу, була належним чином повідомлена про дату, час та місце його проведення. У заяві вх. 8392 від 18.05.2023 р. позовні вимоги про визнання факту батьківства визнала, просила проводити підготовче засідання за її відсутності (а.с.46 т.1).

Представник відповідачів адвокат Власюк П.О. у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог та підтримав письмові пояснення вх. 252 від 06.01.2026 р., в яких зокрема вказано, що зі змісту позовної заяви відповідачами у даній справі мають бути ГУ Пенсійного фонду України в Рівненській області та Міністерство оборони України, оскільки позов подано з метою того, щоб юридично підтвердити походження дочки від її батька ОСОБА_5 , та можливості їй користуватися пільгами, як його доньці та отримання грошової допомоги від держави у зв`язку із загибеллю захисника України, які залучені до участі у справі лише у якості третіх осіб. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не можуть бути відповідачами у даній справі, оскільки не можуть нести обов`язку щодо поновлення суб`єктивного права позивача, яке, на думку останньої, зазнало посягання. Тому вони є неналежними відповідачами.

Представник відповідача Рівненський ВДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення. У листах: «Про надання відповіді» вх. 7897 від 10.05.2023 р. вх. 9533 від 05.06.2023 р. заперечень не мають; просять розглянути справу без їх участі (а.с. 39, 61 т.1); «Про судове засідання» вх. 10025 від 13.06.2023 р. щодо заявлених вимог заперечень не мають; просять справу розглянути без представника відділу (а.с. 64 т.1); «Про надання відповіді» вх.22555 від 26.12.2023 р. заперечень не мають, просять справу розглянути без їхньої участі (а.с. 181 т.1). «Про надання відповіді» просять розглянути справу без їхньої участі та вказують, що не повинні відповідати за пред`явленими позовними вимогами, оскільки не є суб`єктом спірних матеріально-правових відносин, та не мають обов`язків, які із них випливають, перед позивачем; залучення Рівненського ВДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУ МЮ в якості співвідповідача є безпідставним і не впливає на процедуру внесення змін до актового запису цивільного стану на підставі рішення суду (а.с. 195-196 т.1, 217, 224, 239 т.1); «Про судове засідання» вх. 24273 від 16.12.2025 р., вх. 399 від 08.01.2026 р. просять розглянути справу без представника відділу.

Представник третьої особи ГУ Пенсійного фонду України в Рівненській області у заяві вх. 10220 від 16.06.2023 р. просить справу, призначену на 26.06.2023 р. о 09 год. 00 хв. розглянути без участі представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів (а.с. 66 т.1); у поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву вх. 20888 від 28.11.2023 р. представник ГУ ПФУ в Рівненській області просить розглянути позов згідно із чинним законодавством (а.с. 142 т.1); у заяві про розгляд справи без участі вх. 20889 від 28.11.2023 представник ГУ ПФУ в Рівненській області просить розглянути справу без її участі у порядку письмового провадження (а.с. 144 т.1).

Представник третьої особи МОУ у судове засідання не з`явився, був належним чином повдіомлений про дату, час та місце його проведення.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи у судовому засіданні, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_6 , про що Виконавчим комітетом Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області складено відповідний актовий запис №12, та видано 10.03.2020 року свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , де у графі «Батьки» вказано: «Батько ОСОБА_7 . Мати ОСОБА_1 » (а.с.7, 236 т.1).

Як убачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України №1 від 14.02.2023 р., відомості про батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_7 записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.18 т.1).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та її малолітня донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані з 10.06.2020 р. та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать запис у паспорті громадянина України позивачки серія НОМЕР_3 (а.с. 8 т.1) та Довідка про реєстрацію місця проживання особи, видана Олександрійською сільською радою Рівненського району Рівненської області від 10.06.2020 №116/03-01-12 (а.с.10 т.1).

У заяві про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг №2741 від 20.03.2020 р., ОСОБА_1 просила призначити державну допомогу сім`ям з дітьми, а саме: допомогу у зв`язку із вагітністю та пологами, допомогу при народженні дитини, допомогу на дітей багатодітним сім`ям (а.с.230-231 т.1).

Рішенням УСЗН Рівненської РДА від 20.03.2020 ухвалено рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми заявниці ОСОБА_1 та призначено відповідно допомогу по вагітності та пологах непрацюючим жінкам, допомога при народженні дитини ( ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), допомогу при народженні дитини (а.с.232 т.1)

Батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_13 та ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 (а.с. 20 т.1)

Матір`ю ОСОБА_5 є відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить копія паспорту громадянина України серія НОМЕР_5 , що не заперечується сторонами (а.с. 11-13 т.1).

Батько ОСОБА_5 - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_6 (а.с. 18 т.1).

Дочкою ОСОБА_5 є відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , законним представником якої є її матір є ОСОБА_14 (змінено прізвище на ОСОБА_14 у зв`язку із реєстрацією шлюбу 04.12.2017 р. серія свідоцтва про шлюб НОМЕР_7 ), про що свідчить копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_8 (а.с. 40, 41 т.2).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 06.02.2023 р. Відділом забезпечення надання адміністративних послуг Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, серія НОМЕР_1 (а.с.16 т.1).

Як убачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №83833886 від 12.01.2026 р., параметри запиту ОСОБА_5 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Як убачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №83833895 від 12.01.2026 р., параметри запиту ОСОБА_5 , за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Отже, після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями першої черги є відповідачі: мати ОСОБА_3 та його дочка - ОСОБА_2 .

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (стаття 130 СК України).

Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.

Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану (постанови Верховного Суду від 13 вересня 2023 року в справі № 552/4291/22, від 31 січня 2024 року в справі № 752/13549/22).

Тлумачення статті 130 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи може бути підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку. Разом з тим, підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України, які мають оцінюватися в їх сукупності (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 квітня 2019 року у справі «Міфсуд проти Мальти», заява № 62257/15, зазначено, що ДНК-тест - це науковий метод для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства.

Обов`язок з доказування потрібно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає у правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значеннядля справи.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновок експерта для суду немає заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Національні органи влади, дозволяючи або відхиляючи позов про встановлення батьківства, користуються дискреційними повноваженнями, спрямованими на захист найкращих інтересів дитини та збалансування інтересів як дитини, так і передбачуваного біологічного батька, що не суперечить гарантіям, які містяться у статті 8 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Krisztian Barnabas Toth v. Hungary», № 48494/06, 12 лютого 2013 року, § 33).

Звертаючись до суду з позовом у справі, позивач ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6 , посилається на факт її спільного проживання з ОСОБА_5 , під час якого у них народилася донька ОСОБА_6 . Позивач долучає до позовної заяви фотознімки померлого ОСОБА_5 та позивачки, дитини, заявлено клопотання про виклик свідків, також долучено висновок експерта №1687-МГ від 21.08.2023 р. молекулярно-генетичної експертизи по встановленню факту батьківства загиблого громадянина ОСОБА_5 у відношенні дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженої ОСОБА_1 (а.с.155 т.)

За підсумками проведення вказаної судово-медичної експертизи зразків крові загиблого громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , гр-ки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо встановлення факту батьківства гр-на ОСОБА_5 у відношенні дитини ОСОБА_6 , народженою гр-кою ОСОБА_1 було надано висновок експерта № 1687-МГ від 21.08.2023 р., згідно з яким встановлено, що громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженої громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вірогідність того, що ОСОБА_5 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних однак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999%. (а.с.156-160 т.1)

Відповідачі не надали доказів на спростування вказаного висновку експерта. Клопотань щодо призначення у справі відповідної експертизи також до суду не заявили.

Актом обстеження, затвердженим Олександрійською сільською радою від 27.06.2023 р., комісія у складі депутата сільської ради Михасюк Т.В., і свідків - сусідів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , провели обстеження за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_9 , та склали цей акт і дійсно підтвердили, що ОСОБА_1 , 1993 р.н., постійно проживає і зареєстрована за вказаною адресою з 2020 року. З нею разом проживають і зареєстровані її неповнолітні діти: ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З ними разом проживав без реєстрації з 2020 року до вересня 2022 року ОСОБА_5 (1983 р.-2023 р.) до моменту мобілізації в ЗСУ. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вели спільне господарство, проживали як сім`я, чоловік допомагав матеріально та у вихованні дітей, опікувався найменшою дитиною ОСОБА_8 , часто прогулювався з нею, називав її своєю донькою. (а.ст.166 т.1).

Фактично вказані обставини підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Натомість свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судовому засіданні не заперечили вказані обставини, а лише дали показання що їм не відомо про спільне проживання ОСОБА_5 із позивачем, лише відомо про їхні періодичні зустрічі. Також підтвердили ту обставину, що їм відомо про будівництво ОСОБА_5 сараю (хліва) за місцем проживання позивачки та її дітей, участь у будівництві якого також приймав і ОСОБА_11 - брат ОСОБА_5 . ОСОБА_12 дала показання про відвідини нею позивачки та її дітей за місцем їх проживання після смерті ОСОБА_5 та замовлення разом із нею поминального обіду.

Крім того, висновок експерта узгоджується з іншими доказами в справі, зокрема показаннями позивачки.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність факту батьківства ОСОБА_5 щодо дитини ОСОБА_6 , а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Встановлення факту батьківства ОСОБА_5 має юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації спадкових прав та подальшого оформлення належних документів. В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо.

Положеннями ст. 7 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Статтею 8 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.

Заперечення представника відповідачів щодо не залучення до участі у справі належних відповідачів як то ГУ ПФУ в Рівненській області та МОУ та відповідно необхідність відмови у задоволенні позову, суд відхиляє. Спірні правовідносини стосуються встановлення батьківства чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, після його смерті. Згідно із загальними положеннями СК України сімейні правовідносини виникають на підставі кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування та є такими, що тісно пов`язані з особою. Міністерство оборони України та ГУ ПФУ в Рівненській області не може бути учасником сімейних правовідносин. Спір щодо призначення чи виплати допомоги або інших компенсаційних виплат, пов`язаних з проходженням служби та загибеллю військовослужбовця ОСОБА_5 в межах цієї цивільної справи не вирішується.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 16.02.2023 р. у справі №570/707/23 заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_3 про встановлення факту визнання батьківства залишено без руху (а.с.19 т.1).

Суд зауважує, що стороною відповідача до справи долучено ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/17265/23 від 21.07.2023 р., якою позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (законний представник - ОСОБА_20 , Рівненського ВДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУ МЮ (м.Львів), Міністерства оборони України, Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту, зобов`язання вчинення певних дій - залишено без руху (а.с.113-115 т.1).

Також ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/17265/23 від 10.08.2023 р. позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (законний представник - ОСОБА_20 , Рівненського ВДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУ МЮ (м.Львів), Міністерства оборони України, Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту, зобов`язання вчинення певних дій - повернуто позивачу (а.с.116-119 т.1).

Відповідно до ч.3 ст. 6 ЗУ «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2024 р. у справі №№ 460/17265/23 пров. № А/857/16013/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 р. про повернення позовної заяви у справі №460/17265/23- без змін.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Враховуючи процесуальні строки розгляду справи, визначені статтею 210 ЦПК України, принцип невідкладності задля якнайкращого захисту прав дитини, процесуальну поведінку сторони відповідачів щодо неодноразових клопотань про відкладення розгляду справи через неявку свідків сторони відповідачів ОСОБА_21 , ОСОБА_22 без поважних причин, явку яких у судове засідання неодноразово зобов`язався забезпечити адвокат Власюк П.О., а також з огляду на необґрунтованість підстав для відкладення розгляду справи, судом було відмовлено у задоволенні усного клопотання представника відповідачів адвоката Власюка П.О. про відкладення розгляду справи в черговий раз.

Крім того, відповідачі скористалися своїм правом на правничу допомогу та їх інтереси у судовому засіданні представляв адвокат Власюк П.О., який приймав участь у судових засіданнях у справі.

Щодо відмови у задоволенні усного клопотання представника відповідачів про чергове четверте клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неявкою свідків сторони відповідачів, то суд зауважує, що Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що не кожне допущене судом порушення процедури може істотно впливати на права учасників справи та тягнути порушення гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, за змістом цієї статті більшість процесуальних порушень, допущених на одній стадії цивільного процесу, можна виправити на іншій його стадії (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 201/13239/15-ц (пункт 50)).

Отже, встановлення факту батьківства має для позивача юридичне значення, оскільки це відповідатиме інтересам дитини та дасть змогу їй юридично закріпити відомості про батька дитини.

Щодо внесення змін до актового запису про народження дитини, то Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, який зареєстровано 14 січня 2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п.1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п.2.13 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в т.ч. рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Згідно з п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

З урахуванням викладеного, є обґрунтовані підстави для задоволенню вимоги щодо внесення змін до актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) зазначено, що Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 22.03.2023, від висновку якого просить відступити Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, застосувавши наведену правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц, виснував про те, що оскільки вимоги заявниці пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, то відповідно за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду вважає помилковими такі висновки Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки вказаний підхід до визначення юрисдикції справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, не узгоджується із завданням і метою адміністративного судочинства, визначеними статтею 2 КАС України.

Також неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви.

У своїй постанові Велика Палата Верховного Суду від 18 січня 2024 року відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі №287/167/18-ц (провадження №14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц (провадження №61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , законний представник ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), треті особи Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Міністерство оборони Українипро встановлення факту батьківства - задоволити повністю.

Встановити факт батьківства, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Львів) внести зміни в актовий запис номер 12 від 10.03.2020 р. про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і записати батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 ЦПК України.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_2 , законний представник ОСОБА_4 , , , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, проспект Миру, 14, м.Рівне, Рівненський р-н., Рівненська обл., 33013,, .

Треті особи: Міністерство оборони України, 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, .

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33004, .

Суддя Гнатущенко Ю.В.