ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 689/472/25

Провадження № 22-ц/820/233/26

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретар: Плінська І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2025 року (суддя Мазурчак В.М.) за позовом акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року акціонерне товариство «Акцент Банк» (далі АТ «А-Банк») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 09 липня 2020 року відповідач звернувся до АТ «А-Банк», щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

ОСОБА_1 будучи клієнтом банку 11 січня 2022 року уклав кредитний договір №ABH0CT33 на суму 80000,00 гривень зі сплатою процентів у розмірі 75 % щорічно, кредитний договір складається із заяви про надання послуги «Швидка готівка»№АВНОСТ33 та графіку погашення кредиту.

Позивач вказував, що в порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 20 березня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 190420,26 грн., з них: 79973,58 грн. - заборгованість за кредитом; 110446,68 грн. - заборгованість по відсоткам.

У зв`язку з цим банк просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №ABH0CT33 від 11.01.2022 у розмірі 190420,26 грн.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-банк» заборгованість за кредитним договором №ABH0CT33 від 11 січня 2022 року - залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 79973,58 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-банк» судовий збір в розмірі 1017,37 грн.

В решті вимог позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за тілом кредиту в розмірі 79973,58 грн. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків відмовив за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2025 року скасувати в частині задоволених вимог та ухвалити нове судове рішення, про відмову у задоволені позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які підтверджують факт укладення між кредитором та позичальником кредитного договору, вказують на наявність у ОСОБА_1 заборгованості перед АТ «Акцент-Банк», підтверджують факт надання коштів апелянту за кредитним договором, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «А-Банк» зазначає, що згідно з Анкетою-Заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 09.07.2020 р. відповідач підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг, приєднався до них та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до Умов та Правил, викладеними на сайті Банку. В подальшому, перебуваючи клієнтом Банку Відповідач скористався додатковою послугою Банку - Швидка готівка. Відповідно до умов даної послуги, відповідач з допомогою сервісу А24 уклав в електронній формі з Банком додатковий кредитний договір № ABH0CT33 від 11 січня 2022 року, до позову була долучена виписка по рахунку відповідача на підтвердження погашень здійснених відповідачем, а на підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів до позову було додано меморіальний ордер зі значенням відповідної суми кредиту, яка була перерахована відповідачу.

В судове засідання апелянт ОСОБА_1 та його представник адвокат Савченко Я.В. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судова повістка доставлена до електронного кабінету 10.12.2025 року.

Представник АТ «А-Банк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судова повістка доставлена до електронного кабінету 10.12.2025 року.

Згідно частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з відповідача 110446,68 грн. заборгованості за відсотками за кредитом учасниками по справі не оскаржується, а отже апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, 09 липня 2020 року відповідач звернувся до АТ «А-Банк», щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Підписавши вказану заяву відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг», тарифами та правилами користування, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

11 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «А-Банк» з заявою про надання послуги «Швидка готівка» №АВНОСТ33 кредиту в розмірі 80000 грн., строком на 60 місяців зі сплатою процентів у розмірі 75% щорічно.

Договір підписано електронним підписом позичальника, у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.

Позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надав відповідачу кредитні картки, встановив кредитний ліміт та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором.

За розрахунком заборгованості станом на 20 березня 2025 року за договором №ABH0CT33 від 2022-01-11, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом ОСОБА_1 існує заборгованість в загальному розмірі 190420,26 грн., з яких 79973,58 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 110446,68 грн. заборгованість за відсотками (а.с.8-9).

З виписки по картці встановлено, що ОСОБА_1 належить картка за № НОМЕР_1 , що емітована до його рахунку НОМЕР_2 (а.с. 174-176).

Даною випискою підтверджено надходження на рахунок ОСОБА_1 80000 гривень (а.с.174-176).

Відповідно до меморіального ордеру №TR.21356891.19600.2258 від 11 січня 2022 року, позивачем перераховано 80000 грн. на рахунок ОСОБА_1 призначення платежу: видача кредиту згідно договору АВНОСТ33 від 11/01/2022 (а.с.178).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як передбачено ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

В силу ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

АТ «Акцент-Банк» обґрунтовувало свій позов про стягнення заборгованості за тілом та відсотками тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак, останній не виконав зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

На підтвердження вказаних обставин АТ «Акцент-Банк» надало суду першої інстанції: розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №ABH0CT33 від 2022-01-11 станом на 20.03.2025 року, виписку про рух коштів по кредиту ОСОБА_1 № НОМЕР_3 за період з 11.01.2022 року по 19.03.2025 року.

З виписки по картці встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 належить картка за № НОМЕР_1 , на яку підтверджено надходження на рахунок ОСОБА_1 80000 грн. (а.с.174-176). Крім того, факт видачі кредиту підтверджується меморіальним ордером №TR.21356891.19600.2258 від 11 січня 2022 року (а.с. 178).

З огляду на зазначене позивачем доведено факт видачі кредитних коштів відповідачу.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №ABH0CT33 від 2022-01-11 станом на 20.03.2025 року ОСОБА_1 має заборгованість за тілом кредиту - 79973,58 грн.

Зважаючи на те, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, банк вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів.

З огляду на зазначене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за тілом кредиту в розмірі 79973,58 грн.

Доводи апеляційної скарги в оскаржуваній частині рішення про те, що суд не врахував норм чинного законодавства щодо порядку укладення, форми та виконання кредитного договору, є безпідставними та спростовуються вищезазначеними доказами.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 січня 2026 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк