ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року

м. Київ

справа № 127/11048/24

провадження № 61-12420св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Військова частина НОМЕР_1 Міністерства Оборони України, Міністерство Оборони України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вінницького апеляційного суду від 16 вересня 2025 року у складі колегії суддів: Ковальчука О. В., Сала Т. Б., Панасюка О. С.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог

У квітні 2024 року ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , звернулася до суду з заявою, в якій просила оголосити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим від дня його вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації під час воєнних дій на території України. Датою смерті ОСОБА_4 вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , а місцем смерті - м. Бахмут Донецької області Україна.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що є дружиною ОСОБА_4 , у шлюбі з яким народився син ОСОБА_2 .

Батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Зазначала, що з 17 травня 2023 року ОСОБА_4 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окрема штурмова бригада). Відповідно до сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24 липня 2023 року № 6010 солдат ОСОБА_4 із 20 липня 2023 року зник безвісті, захищаючи територіальну цільність та державний суверенітет України, поблизу н. п. Бахмут Донецької області.

24 липня 2023 року командир військової частини НОМЕР_1 видав наказ № 1305 «Про призначення службового розслідування», яким доручив провести службове розслідування за фактом зникнення водія-електрика 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 . Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23 серпня 2023 року № 599 «Про результати службового розслідування» розслідуванням було встановлено: «приблизно о 10 год 00 хв. 20.07.2023 року група бійців під керівництвом ОСОБА_6 вирушила з позиції "Мокрий" до позиції "Острів". По дорозі до позиції "Острів", приблизно о 10 год. 10 хв. по ним був відкритий вогонь з танку, солдат ОСОБА_6 скомандував усім зайняти укриття. Коли вогонь припинився вони малими групами почали просуватись далі. Прибувши на позицію "Острів" старший групи солдат ОСОБА_6 почав перевірку особового складу, в результаті якої була виявлена відсутність солдата ОСОБА_4 . Про це солдат ОСОБА_6 відразу доповів по рації черговому офіцеру в зоні відповідальності військової частини НОМЕР_1 молодшому сержанту ОСОБА_7 . Молодший сержант ОСОБА_7 надав наказ пошуковій групі висунутись по маршруту солдата ОСОБА_6 на пошуки зниклого солдата ОСОБА_4 . Висунувшись по маршруту пошукова група солдата ОСОБА_4 не знайшла, про що старший групи солдат ОСОБА_6 доповів молодшому сержанту ОСОБА_7 . Пошуки власними зусиллями результату не дали».

25 липня 2023 року заступник начальника слідчого відділення відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції (далі - ГУНП) у Вінницькій області Щербатий А. В. порушив кримінальне провадження № 0000672 за частиною першою статті 115 КК України (умисне вбивство).

Згідно з витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 13, виданого МВС України 29 серпня 2023 року, ОСОБА_4 обліковується зниклим безвісти за особливих обставин (на території бойових дій/під час воєнних дій).

У довідці військової частини НОМЕР_1 від 12 жовтня 2023 року № 12428/1 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, зазначено, що солдат ОСОБА_4 загиблий (померлий). Згідно із рапортом заступника начальника штабу НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 доведено командиру, що під час оборонних дій уздовж каналу Сіверський Донець - Донбас на ВП «Острів» солдат ОСОБА_4 ( НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , водій - електрик 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї НОМЕР_3 механізованого батальйону, потрапив під обстріл з танку противника і отримав поранення, несумісне з життям. Тіло загиблого було знищено снарядом противника.

У листі від 18 березня 2024 року Департамент військової контррозвідки Служби безпеки України зазначив, що за результатами опрацювання згідно з наявними даними 20 липня 2023 року близько 10 год. 11 хв. під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Олександро-Шультине Донецької області солдат ОСОБА_4 потрапив під обстріл танку противника і отримав поранення, несумісні з життям. Залишки тіла загиблого евакуювати не було можливостей через інтенсивність бойових дій та щільності вогневого ураження противника.

У відповіді на адвокатський запит Об`єднаний центр з координації пошуку та звільнення незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України від 11 березня 2024 року повідомлено, що інформація, яка підтверджує утримання в полоні військовослужбовця ОСОБА_4 , в центрі відсутня.

Посилаючись на те, що оголошення померлим ОСОБА_4 необхідно їй для отримання свідоцтва про його смерть, отримання державної допомоги членам сім`ї загиблих захисників України та оформлення спадщини, яка залишилась після його смерті, заявник просила заяву задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 травня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що матеріали двох службових розслідувань щодо причин та обставин зникнення військовослужбовця ОСОБА_4 під час виконання бойового завдання та надані в судовому засіданні пояснення свідків різняться між собою, не містять чітких даних щодо місця, часу, обставин ймовірної загибелі ОСОБА_4 . Суд зауважив, що згідно із наказом Мінрозвитку від 28 лютого 2025 року № 376 на території Костянтинівської міської територіальної громади Донецької області, до якої належить с. Олександро-Шультине, бойові дії завершилися 21 червня 2023 року, тобто до того, як зник безвісти на цій території солдат ОСОБА_4 . Територія Костянтинівської міської територіальної громади Донецької області не є окупованою територією. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б давали суду підстави припустити загибель ОСОБА_4 та можливість звернення до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою до спливу двох років з моменту закінчення активних бойових дій.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Вінницького апеляційного суду від 16 вересня 2025 року за наслідками розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та малолітнього сина ОСОБА_2 , рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 травня 2025 року скасовано та ухвалено нове, яким заяву задоволено.

Оголошено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниці, Української РСР, РНОКПП НОМЕР_4 , померлим від дня його вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації під час воєнних дій на території України. Датою смерті ОСОБА_4 вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , а місцем смерті вважати місто Бахмут, Донецька область, Україна.

Постанова апеляційного суду аргументована тим, що заявниця надала докази, які з достатньою вірогідністю підтверджують загибель ОСОБА_4 у районі воєнних (бойових) дій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

02 жовтня 2025 року ОСОБА_3 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2025 року у справі № 607/159/23, від 08 лютого 2024 року у справі № 148/1207/22 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що апеляційний суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні заяви.

Суд апеляційної інстанції не врахував те, що відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником га/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Наявність суттєвих суперечностей у наявних у цій справі доказах є очевидною та такою, що не може бути підставою для висновку про вірогідну загибель ОСОБА_4 , оскільки матеріали двох службових розслідувань щодо причин та обставин його зникнення під час виконання бойового завдання та надані в судовому засіданні пояснення свідків різняться між собою, не містять чітких даних щодо місця, часу, обставин імовірної загибелі ОСОБА_4 .

Доводи інших учасників справи

Представник ОСОБА_1 - адвокат Левченко А. О. подав відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2025 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

Витребувано з Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу № 127/11048/24 за заявою ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_3 , Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України, Міністерства Оборони України, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оголошення фізичної особи померлою.

Матеріали справи № 127/11048/24 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2025 року справу № 127/11048/24 призначено до судового розгляду.

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Суди встановили, що 22 квітня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, від якого мають сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_9 .

Згідно з витягом із наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 20 квітня 2023 року № 467-РС солдата ОСОБА_4 , стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_5 зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу № 200 командира військової частини НОМЕР_1 від 17 травня 2023 року солдата ОСОБА_4 , призначеного наказом Командира військової частини НОМЕР_1 від 17 травня 2023 року №134-РС на посаду сержанта резерву 51 запасної роти, який прибув із військової частини НОМЕР_5 , з 17 травня 2023 року зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення.

Згідно із витягом з наказу командира від 11 червня 2023 року № 231 військової частини НОМЕР_1 вважати такими, що вибули до складу сил та засобів, які залучаються та приймають безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) у складі тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_6 », з метою виконання службових (бойових, спеціальних) завдань з 12 червня 2023 року: солдат ОСОБА_4 водій-електрик 2 мінометний взвод 2 мінометна батарея 1 механізований батальйон.

Відповідно до сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24 липня 2023 року № 6010, адресованого ОСОБА_1 , солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , зник безвісті поблизу н. п. Бахмут Донецької області 20 липня 2023 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24 липня 2023 року № 1305 проведено службове розслідування за фактом зникнення водія-електрика 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 .

Згідно з рапортом заступника начальника штабу НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 під час оборонних дій вздовж каналу Сіверський Донець-Донбас на ВП «Острів» солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водій-електрик 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 1 механізованого батальйону потрапив під обстріл з танку противника і отримав поранення несумісні з життям. Тіло загиблого було знищено снарядом противника. Залишки тіла загиблого було евакуйовано в медичний заклад міста Костянтинівка Краматорського району Донецької області, але встановити особу наразі неможливо.

Відповідно до витягу з журналу Бойових дій від 20 липня 2023 року під час оборонних дій вздовж каналу Сіверський Донець-Донбас, на ВП «ОСТРІВ» 3МР, солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водій-електрик 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 1 МБ, потрапив під обстріл з танку противника. Втрати особового складу: безвісті зниклі - 1 військовослужбовець, був виявлений відсутнім солдат ОСОБА_4 .

За поясненнями молодшого сержанта ОСОБА_7 20 липня 2023 року він виконував обов`язки чергового офіцера в зоні відповідальності у в/ч НОМЕР_6 . Приблизно о 10 год. 20 хв. по рації до молодшого сержанта ОСОБА_7 звернувся командир однієї з груп солдат ОСОБА_6 і доповів, що під час руху на позицію «Острів», внаслідок обстрілу з танку противника, зник солдат ОСОБА_4 . Пошуки власними силами результату не дали. Приблизно о 10 год. 25 хв. 20.07.2023 року він дав команду пошуковій групі пройти по маршруту руху групи солдата ОСОБА_6 з метою пошуку солдата ОСОБА_4 . Висунувшись по маршруту пошукова група солдата ОСОБА_4 не знайшла.

Аналогічні за змістом пояснення надали солдати ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .

Згідно із витягом із Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №13, виданого МВС України 29 серпня 2023 року, ОСОБА_4 , 29 грудня 1988 року, обліковується зниклим безвісти за особливих обставин (на території бойових дій/під час воєнних дій).

У довідці військової частини НОМЕР_1 від 12 жовтня 2023 року №12428/1 зазначено, що загиблий (померлий) солдат ОСОБА_4 дійсно брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Костянтинівській міській територіальній громаді, Краматорського району Донецької області.

Відповідно до листа Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України від 11 березня 2024 року інформація, яка підтверджує утримання в полоні військовослужбовця ОСОБА_4 , у Об`єднаному центрі відсутня.

За результатами службового розслідування встановлено, що молодший сержант ОСОБА_12 та солдат ОСОБА_13 бачили тіло солдата ОСОБА_4 , який отримав поранення, несумісні з життям. Група евакуації, яка прибула на місце, де знаходилось тіло солдата ОСОБА_4 , виявила множинні вирви від ворожих снарядів на місці, де останній раз бачили тіло солдата ОСОБА_4

18 березня 2024 року Департамент військової контррозвідки Служби безпеки України у відповідь на адвокатський запит повідомив, що, зокрема з 20 липня 2023 року солдат ОСОБА_4 вважається зниклим безвісти. Інформацією щодо можливого перебування солдата ОСОБА_4 у полоні не володіють.

Відповідно до виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, виданої ДП «Український національний центр розбудови миру» Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, інформація про підтвердження про перебування у полоні від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста та з інших відкритих джерел щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт четвертий частини другої статті 389 ЦПК України).

Підставою касаційного оскарження судового рішення апеляційного суду є посилання заявника на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2025 року у справі № 607/159/23, від 08 лютого 2024 року у справі № 148/1207/22 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Позиція Верховного Суду

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Частиною першою статті 46 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Смерть - це припинення життєдіяльності організму. Зі смертю припиняється цивільна правоздатність фізичної особи.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22 вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою.

Велика Палата Верховного Суду наголосила, що в частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних дій.

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).

Разом із тим, суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою (див. постанови Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 148/1207/22, від 04 червня 2025 року у справі № 591/11696/23, від 18 грудня 2025 року у справі № 357/16463/24).

ОСОБА_1 у заяві про оголошення фізичної особи померлою, посилаючись на результати службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24 липня 2023 року №1305 «Про призначення службового розслідування», зазначила, що її чоловік ОСОБА_4 із 20 липня 2023 року зник безвісті при обставинах, що загрожували йому смертю, і дають підстави стверджувати, що він загинув, захищаючи територіальну цільність та державний суверенітет України поблизу н. п. Бахмут Донецької області

Зазначила, що оголошення ОСОБА_1 померлим необхідно їй для оформлення спадкових прав та отримання гарантованих державою виплат та інших соціальних пільг, пов`язаних із загибеллю військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, інших соціальних гарантій.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У справі, яка переглядається, встановлено, що відповідно до сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24 липня 2023 року № 6010 солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , захищаючи територіальну цілісність та державний суверенітет України, зник безвісті поблизу н. п. Бахмут Донецької області 20 липня 2023 року.

За результатами проведення службового розслідування, проведеного на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23 вересня 2024 року №3870 «Про призначення службового розслідування» складено акт від 26 липня 2023 року, згідно з яким встановлено, що водій-електрик 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 ( НОМЕР_4 ) зник безвісти 20 липня 2024 року під час виконання останнім обов`язків військової служби, зумовлених веденням бойових дій, пов`язаних із захистом Батьківщини, в ході відсічі збройній агресії російської федерації вздовж каналу Сіверський Донець-Донбас в районі населеного пункту Олександро-ІІІультине Краматорського району Донецької області.

Суд апеляційної інстанції встановив, що за результатами службових розслідувань 20 липня 2023 року в зоні бойових дій внаслідок обстрілу з танку противника зник солдат ОСОБА_4 . Також молодший сержант ОСОБА_12 та солдат ОСОБА_13 бачили тіло солдата ОСОБА_4 , який отримав поранення, несумісні з життям.

Крім того, відповідно до наявних у матеріалах справи доказів солдат ОСОБА_4 потрапив під обстріл танку противника і отримав поранення, несумісні з життям.

Допитані в суді першої інстанції свідки, зокрема підтвердили, що ОСОБА_4 під час виконання бойового завдання отримав поранення, несумісні з життям, та вони бачили, що він загинув.

25 липня 2023 року заступник начальника слідчого відділення Відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області порушив кримінальне провадження № 0000672 за частиною першою статті 115 КК України (умисне вбивство).

Згідно із витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 13, виданого МВС України 29 серпня 2023 року, ОСОБА_4 обліковується зниклим безвісти за особливих обставин (на території бойових дій/під час воєнних дій).

Аналізуючи докази, надані заявницею на підтвердження обставин ймовірної загибелі ОСОБА_4 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обставини справи дають можливість зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_4 унаслідок бойових дій під час захисту Батьківщини та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України поблизу н. п. Бахмут Донецької області 20 липня 2023 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, які відповідають обставинам справи, встановленим відповідно до вимог процесуального закону, та узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження апеляційним судом із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Колегія суддів відхиляє посилання в касаційній скарзі на неврахування судом висновків, викладених Верховним Судом в постановах, що зазначені заявником в касаційній скарзі, оскільки висновки у цих справах і у справі, що переглядається, а також встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст спірних правовідносин, є різними, у зазначених справах суди виходили з конкретних обставин та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.

Інші аргументи касаційної скарги також не спростовують висновків апеляційного суду та не дають підстав вважати, що апеляційний суд порушив норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник, по своїй суті зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, які не були встановлені судом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/1 б-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову апеляційного суду - залишити без змін.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цій справі оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного суду від 16 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов