ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

іменем України

справа № 650/2227/25

провадження № 22-ц/819/26/26

27 січня 2026 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О. (суддя доповідач),

судді: Приходько Л.А.,

Радченко С.В.,

секретар: Олійник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовног провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2025 року, постановлене під головуванням судді Хомик І.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати,

встановив:

Зміст позовних вимог

В квітні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати.

Позов мотивований тим, що позивач є власником земельної ділянки кадастровий номер :03:015:0026, загальною площею 9,03 га, що розташована за межами села Степне Новорайської об`єднаної територіальної громади Бериславського району Херсонської області.

01 листопада 2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» був укладений договір оренди землі № 4АА71500044, за умовами якого позивач передав товариству в оренду належну йому на праві власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення строком до 30 листопада 2020року.

20 січня 2015 року на підставі договору про заміну сторони у договорі, ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» передало право оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:015:0026 новому орендарю ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС».

28 грудня 2017 року між позивачем, ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» та новим орендарем в особі ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду №1100097 до договору оренди землі, за умовами якої сторони погодили розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 308 539,65грн. та встановили розмір орендної плати на рівні 5,91% від нормативної грошової оцінки землі. строк дії договору подовжено до 31 грудня 2024року. Пунктом 4.5 додаткової угоди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня поточного року.

01 березня 2024 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ЮТСАГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду до договору оренди землі, за умовами яких сторони визначили збільшений розмір орендної плати на рівні 7,4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому виразі становить 22831,93грн. за повний рік оренди. Пунктом 4.4 додаткової угоди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня поточного року; строк дії договору оренди - до 31 грудня 2031 року.

Не зважаючи на умови договору оренди землі, відповідач протягом 2022, 2023, 2024 років виплату орендної плати за користування землею не здійснював, з приводу чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 59 301,31грн.

Посилаючись на систематичну несплату орендної плати, невикористання земельної ділянки за цільовим призначенням та відсутність будь-яких дій з боку відповідача щодо виконання умов договору, що свідчить про істотне порушення умов оренди, позивач просив розірвати договір оренди землі №4АА71500044 від 01 листопада 2010 року (зі змінами) в редакції згідно додаткової угоди б/н від 01 березня 2024 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:015:0026; стягнути з ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь позивача заборгованість з орендної плати за землю в загальному розмірі 59 301,31грн. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1937,92 грн.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволений частково.

Розірвано договір оренди землі від 01 листопада 2010 року, (з урахування додаткових угод) укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», щодо земельної ділянки площею 9,03га, з кадастровим номером :03:015:0026.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_2 заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 41066,62 гривень та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1937,92 гривні.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» заборгованості з орендної плати за 2022рік.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за договором оренди землі, що проявилося у систематичній несплаті орендної плати за 2023, 2024 року, що є істотним порушенням умов договору оренди відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» та статті 651 ЦК України та підставою для розірвання договору оренди землі.

Суд на підставі листа-довідки Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 12 травня 2025 року №01-11/1052/25 встановив, що земельні ділянки, які перебувають в оренді ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», за цільовим призначенням не використовуються, тобто їх обробіток не здійснюється, орендна плата не сплачується. ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не приймало участі у обстеженні та розмінуванні земельних ділянок, що перебувають в оренді підприємства. Інші орендарі сприяли як найшвидшому обстеженні земельних ділянок та їх найшвидшому використанні.

Суд критично оцінив посилання відповідача на можливе потенційне забруднення орендованої земельної ділянки вибухонебезпечними предметами, за відсутності належних та допустимих доказів проведення обстеження ділянки та виявлення вибухонебезпечних предметів, які б унеможливлювали використання землі за цільовим призначенням. За наведених обставин суд вважав, що відповідач не довів невиконання ним договірних зобов`язань щодо виплати орендної плати з причин, які не залежали від його волі та були наслідком настання форс-мажорних обставин, а тому дійшов висновку про відсутність правових підстав для звільнення орендаря від виконання договірних зобов`язань за 20232024 роки. Наявна систематична несплата орендарем орендної плати протягом означеного періоду є підставою для розірвання оспорюваного договору оренди та стягнення заборгованості з орендної плати без врахування податків та зборів, оскільки відповідач не надав доказів виконання обов`язку податкового агента щодо їх утримання та перерахування.

Також визнав неприйнятним посилання відповідача на лист Торгово-промислової палати України від 28 грудня 2022року № 2924/02.1-7.1 про визнання військової агресії рф проти України, як обставини непереборної сили, що звільняє товариство від обов`язку виконання зобов`язань по нарахуванню та виплаті орендної плати за 2023, 2024роки, за відсутності підтвердження факту, що орендар опинився в ситуації неможливості виконання зобов`язань протягом зазначеного періоду внаслідок військової агресії.

Суд не прийняв до уваги розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року №24 про включення підприємства до переліку суб`єктів господарювання, які постраждали внаслідок обставин непереборної сили, за відсутності доказів його затвердження сесією обласної ради.

Водночас суд визнав, що у 2022 році передана в оренду товариству земельна ділянка перебувала на тимчасово окупованій території Херсонської області, через що орендар об`єктивно не міг нею користуватися, тому за цей період орендна плата не підлягає стягненню.

Доводи апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду від 01 жовтня 2025 року, ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом фактичних обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалите нове судове рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Скаржник зазначив, що між ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» та орендодавцем існують правовідносини з оренди землі сільськогосподарського призначення. З 24 лютого 2022 року у зв`язку зі збройною агресією військами рф частина території України, включаючи Херсонську область та земельні ділянки Бериславського району, були тимчасово окуповані, у зв`язку з чим товариство не мало можливості здійснювати господарську діяльність на орендованих ділянках. Після звільнення території Бериславського району Херсонської області підприємство не припустило до оброблення земель сільськогосподарського призначення, оскільки земельні угіддя забрудненні вибухонебезпечними предметами. Крім того, майно товариства під час окупації території Бериславського району було розграбовано.

Товариство вказало, що основними доказами для задоволення позову суд безпідставно визнав листи-довідки Новорайської сільської військової адміністрації від 03 березня 2025року №01-12/432/25 та від 05 травня 2025року №01-12/1008/25, які не містять конкретних відомостей щодо спірної земельної ділянки, не містять посилань на документи про проведене розмінування орендованих товариством земель, не підтверджені додатками та видані органом, який не наділений повноваженнями надавати такі довідки, а тому ці документи є неналежними та недопустимими доказами у справі й не мали братися судом до уваги.

Згідно розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023року №24 «Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили»; розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 31 жовтня 2023року №163 «Про надання пільг із місцевих податків і зборів на території Новорайської сільської територіальної громади на 2022-2023роки», ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» включено до переліку суб`єктів господарювання, що постраждали від обставин непереборної сили; товариству надано пільги з нарахування та сплати орендної плати за землю комунальної власності, єдиного податку четвертої групи для юридичних осіб та мінімального податкового зобов`язання за період з 01 березня 2022року по 31 грудня 2023року. Земельні ділянки загальною площею 12338,0283га, які перебувають у користуванні ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», у зв`язку їх з потенційною загрозою забруднення вибухонебезпечними предметами, не є об`єктом оподаткування у визначений період.

Також товариству надавалися пільги щодо нарахування та сплати орендної плати за землі комунальної власності на підставі розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації від 06 лютого 2024року №29; 18 квітня 2024року №154; 11 лютого 2025року №58.

Листом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Херсонській області від 11 червня 2025року підтверджено потенційне забруднення орендованих товариством ділянок вибухонебезпечними предметами та не залучення підрозділів ДСНС до проведення робіт з розмінування території. На підставі зазначених документів скаржник виснував, що використання товариством землі було об`єктивно неможливим у 20222024 роках, що згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України звільняє орендаря від сплати орендної плати.

Товариство зазначило, що суд неправильно застосував норми матеріального права, не врахувавши положення частини шостої статті 762 ЦК України та правові висновки Верховного Суду, в яких вказано, що перебування земельних ділянок у зоні бойових дій чи тимчасовій окупації підтверджує неможливість їх використання і звільняє орендаря від обов`язку виплати орендної плати.

Крім того, товариство, як на підставу скасування постановленого у справі судового рішення, вказало,що суд припустився істотних порушень вимог процесуального законодавства та розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за відсутності на це підстав, оскільки справа не є малозначною. Судом порушений порядок розгляду заяви про відвід судді (частина третя статті 40 ЦПК України) та в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, який ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року залишений без розгляду. Разом з цим скаржник вважає, що заявлений відвід головуючому-судді Хомик І.І. є обґрунтованим, оскільки рішенням Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя №25 від 16 липня 2025року у дисциплінарному провадженні №688/3дп/15-25 суддю ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження, зокрема, з підстав не зазначення суддею в рішенні мотивів прийняття або відхилення аргументів сторін щодо суті спору.

Товариство стверджує, що суддя Хомик І.І. розглядає більш ніж 100 судових спорів, в яких відповідачем виступає ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ». В переважній більшості постановлені суддею рішення не містять належного зазначення мотивів їх ухвалення та не відображають причини відхилення аргументів товариства та причини прийняття аргументів позивачів, що порушує принцип рівності учасників справи та вказує на безпосередню необхідність відводу судді Хомик І.І.

В апеляційні скарзі ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» зазначило й про свою незгоду з рішенням суду в частині стягнення з товариства на користь позивача судових витрат за надання професійної правничої допомоги адвокатом.

Правова позиція інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Іщук Н.Р., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , просила скаргу залишити без задоволення, вказавши про законність та обґрунтованість рішення суду від 01 жовтня 2025 року.

Розгляд справи апеляційним судом

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони повторно не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином згідно приписів частини шостої статті 128 ЦПК України, що підтверджується довідками про доставку судових повісток до електронних кабінетів сторін.

Згідно частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Ураховуючи наведене, баланс інтересів учасників справи у як найшвидшому розгляді справи, обізнаність учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду цієї справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

В апеляційній скарзі ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» заявило клопотання про долучення до матеріалів справи нових доказів: розпоряджень начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про надання товариству пільг із місцевих податків та зборів від 31 жовтня 2023року №163; 06 лютого 2024року №29; 18 квітня 2024року №154; листа Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Херсонській області від 11 червня 2025року (копію не надано); витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо реєстрації кримінального провадження №0000075 від 12 квітня 2022року (копію не надано); розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023року №24 та листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022року №2024/02.0-7.1, які не було подано до суду першої інстанції у зв`язку з перебуванням на розгляді в судах великої кількості справ за участі скаржника та відсутністю в штаті підприємства юриста, що унеможливило своєчасну підготовку відзиву на позов та подання відповідних доказів до суду першої інстанції.

Обговоривши зазначене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні.

Згідно частини четвертої, восьмої статті 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною третьою статті 367 ЦПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадків, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Долучені до апеляційної скарги вищезазначені нові докази не можуть бути прийняті до уваги, як такі, що подані поза межами встановленого процесуальним законом строку, за відсутності поважних причин, які унеможливили їх своєчасне подання до суду першої інстанції, оскільки як свідчать матеріали справи ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», будучи належним чином повідомленим про ініційоване відносно товариства судове провадження, скористалося наданим законом правом та 06 червня 2025року через підсистему «Електронний суд» подало відзив на позов з додатками, в якому висловило свої заперечення щодо пред`явленого позову, а відтак мало об`єктивну можливість своєчасно подати докази у справі, які вважало за потрібне. Таким чином, причини на які посилається скаржник неможливості подання доказів до суду першої інстанції, слід визнати неповажними.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 09 березня 2010 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, кадастровий номер :03:015:0026, загальною площею 9,03 га, що розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області (а.с.6).

01 листопада 2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» був укладений договір оренди землі № 4АА71500044, за яким позивач передав товариству в оренду належну йому на праві власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення в строк до 30 листопада 2020року (а.с.7).

20 січня 2015 року на підставі договору про заміну сторони у договорі, ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» передало право оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:015:0026 новому орендарю ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» (а.с.15).

28 грудня 2017 року між позивачем, ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» та новим орендарем в особі ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду №1100097 до договору оренди землі, за умовами якої сторони погодили розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 308 539,65грн. та встановили розмір орендної плати на рівні 5,91% від нормативної грошової оцінки землі. Строк дії договору подовжено до 31 грудня 2024року. Пунктом 4.5 додаткової угоди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем з 01 серпня до 31 грудня кожного року (а.с.16-18).

01 березня 2024 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ЮТСАГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду до договору оренди землі, за умовами якої сторони визначили збільшений розмір орендної плати на рівні 7,4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому виразі становить 22831,93грн. за повний рік оренди. Пунктом 4.4 додаткової угоди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня поточного року; строк дії договору подовжено до 31 грудня 2031 року (а.с.10-13).

Відповідач протягом 2022, 2023, 2024 років виплату орендної плати за користування землею не здійснював, з приводу чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 59301,31 грн., що товариством не заперечувалося.

Належна ОСОБА_2 земельна ділянка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, що відноситься до Новорайської селищної об`єднана територіальної громади Бериславського району Херсонської області, яка у період з 09 квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року перебувала під тимчасово окупацією рф, а з 11 листопада 2022 року Новорайська селищна об`єднана територіальна громада Бериславського району Херсонської області віднесена до території можливих бойових дій, що підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, яким було затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, а також Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, який затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року№ 376, який є чинним.

Лист довідка Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 12 травня 2025 року №01-11/052/25 свідчить, що станом на 09 травня 2025 року земельні ділянки, які перебувають в оренді ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» товариством не використовуються, обробіток землі не здійснюється, орендна плата та додаткові платежі не сплачуються. ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» не приймало участь у обстеженні та розмінуванні земельних ділянок, що перебувають в оренді товариства. Обстеження та очищення земельних ділянок здійснювалося відповідними військовими групами із розмінування за ініціативою Херсонської ОВА в рамках гуманітарного розмінування території громади. Земельні ділянки не визнавалися забрудненими вибухонебезпечними предметами. Інші користувачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення (суб`єкти господарювання) співпрацювали з військовими групами із гуманітарного розмінування, допомагаючи їм у різний спосіб, деякі землекористувачі здійснювали розмінування земельних ділянок повністю за власний рахунок, так як були зацікавлені у як найшвидшому обстеженні та як найшвидшому поверненні земельних ділянок у користування, такі землекористувачі і на даний час використовують свої власні або орендовані земельні ділянки сільськогосподарського призначення (а.с.43).

Відповідно до розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року №24, ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» включено до переліку суб`єктів господарювання, що постраждало внаслідок обставин непереборної сили. Розпорядження підлягає затвердженню на сесії обласної ради (пункт 2).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції і застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Правилами частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Оренда землі є окремим видом найму майна, загальні правила якого визначені приписами цивільного (приватного) права. Відповідно й законодавче регулювання підстав припинення права оренди землі складається з норм цивільного та земельного законодавства.

Договір оренди землі, відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі», це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а приписи статей 24, 25 цього Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Орендодавець, відповідно до абзацу п`ятого частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі», має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.

Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку (частина друга статті 25 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Згідно пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України, суд має встановити такі обставини, як «систематичність» та «несплату» орендної плати.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 277/1186/18-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 277/526/18, від 20 серпня 2020 року у справі № 616/292/17, від 08 травня2024 року у справі № 629/2698/23; постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 24 листопада 2021 року у справі № 922/367/21, від 04 липня 2023 року у справі № 906/649/22, від 20 лютого 2024 року у справі № 917/586/23, від 02 квітня 2024 року у справі № 922/1165/23 та інші).

Згідно висновку, наведеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23 (провадження № 12-19гс24) підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.

Оскільки позивач мотивував позовні вимоги тим, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» вчасно не сплачувало орендну плату за 2022 - 2024 роки, тому саме відповідач повинен був спростувати належними та допустимими доказами твердження позивача про несплату орендної плати в обумовлений договором строк до 31 грудня кожного року або довести належними та допустимими доказами наявність обставин, що унеможливили виконання орендарем договірних зобов`язань.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).

Згідно частини першої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до системного аналізу глави 58 ЦК України оренда земельної ділянки є різновидом найму майна, а тому загальні положення про найм (оренду) застосовуються до регулювання відносин з найму (оренди) земельної ділянки, якщо інші правила не передбачено спеціальним Законом.

Положення Закону України «Про оренду землі» не забороняють застосування до відносин з оренди землі наведених загальних положень, викладених в статті 762 ЦК України (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 399/935/16-ц (провадження № 61-304св17)).

За положеннями частини шостої статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Обставини, передбачені частиною шостою статті 762 ЦК України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21), у кожному конкретному випадку істотність порушення договору треба оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Тобто, критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданої цим порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведення ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин, а саме існування форс-мажорних обставин, які перешкоджали товариству виконати передбачений договором обов`язок з виплати позивачу орендної плати за 2022 рік, оскільки земельна ділянка, що розташована на території Степнянської сільської ради та відноситься до Новорайської селищної територіальної громади Бериславського району Херсонської області в період з 09 квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року перебувала під тимчасовою окупацією військами рф, а тому в 2022 році орендар значною мірою був позбавлений можливості використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням та отримати дохід від господарської діяльності в означений період, та як наслідок здійснити виплату орендної плати за 2022рік.

Обґрунтовуючи свої заперечення щодо неможливості виплати орендної плати за 2023, 2024 роки ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» також посилається на наявність обставин непереборної сили, за які відповідач не відповідає, що унеможливлює розірвання договору оренди землі на підставі систематичної несплати орендної плати за цей період та на неможливість використання орендованої земельної ділянки належної позивачу через її потенційне забруднення вибухонебезпечними предметами.

Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з цим, як правильно зазначив суд першої інстанції, належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про об`єктивну неможливість використання ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» орендованої земельної ділянки протягом 2023, 2024 років, за яку товариством не вносилася орендна плата, через наведені скаржником обставини, як підстави для застосування положень частини шостої статті 762 ЦК України, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» в установленому процесуальним законом порядку, не надано.

Передана в оренду земельна ділянка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка з 11 листопада 2022 року віднесена до території можливих бойових дій, тобто бойові дії у 2023 та 2024 роках на вказаній території не велися.

В ході розгляду справи представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» заперечував наявність у товариства можливості використання орендованої земельної ділянки за цільовим призначенням у 2023,2024роках, пославшись на наявність обставин непереборної сили, пов`язаних із запровадженням в країні воєнного стану, що підтверджено листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги зазначені твердження відповідача. Так, частиною другою статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», передбачено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Отже, для засвідчення форс-мажорних обставин ТПП України видається сертифікат. Водночас, лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022року, на який посилається скаржник як на аналогію сертифікату про посвідчення форс-мажорних обставин, не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини.

Верховний Суд у постановах від 01 червня 2021 у справі №910/9258/20, від 14 червня 2022 у справі №922/2394/21 зазначав, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Таким чином, в разі наявності певних обставин (форс-мажорних), які засвідчені для конкретної особи відповідним сертифікатом ТПП України, суд має оцінити зазначений доказ у сукупності з іншими доказами.

Водночас, настання форс-мажорних обставин не є підставою для невиконання стороною зобов`язання, строк виконання якого настав до дати настання таких обставин, а також для звільнення сторони від відповідальності в такому випадку. Такий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 07 червня 2023 року у справі №912/750/22.

З огляду на викладене, лист ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні».

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості здійснення товариством господарської діяльності через знищення та розкрадання майна підприємства, зокрема сільськогосподарської техніки, колегія суддів також відхиляє, оскільки відповідачем не доведено втрату всієї техніки та обладнання, необхідного для обробітку землі та неможливості залучення такої техніки на правах оренди.

Доводи апеляційної скарги про те, що на підставі розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023року №24, ТОВ «ЮТСАГРОПРОДУКТ» включено до переліку суб`єктів господарювання, що постраждало внаслідок обставин непереборної сили, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно пункту 2 цього розпорядження воно підлягало затвердженню сесією обласної ради, однак відповідного рішення обласної ради скаржник не надав. Ураховуючи викладене, слід визнати, що зазначене розпорядження без його затвердження сесією обласної ради не створює для відповідача правових наслідків у вигляді звільнення від виконання договірних зобов`язання, у тому числі і обов`язку зі сплати орендної плати за 2023,2024роки.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не довело наявність беззаперечних обставин, які б унеможливлювали використання орендарем належної позивачу земельної ділянки протягом 2023-2024років, та як наслідок звільняли відповідача від обов`язку виконання зобов`язань з виплати орендної плати за 2023, 2024роки. Систематичне невиконання орендарем умов договору оренди землі є підставою для дострокового розірвання договору та стягнення заборгованості з орендної плати, розмір якої скаржником не заперечувався.

При цьому колегія суддів зауважує, що згідно тексту ухваленого у справі рішення суд першої інстанції не досліджував та не надавав правової оцінкилистам-довідкам Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 03 березня 2025року №01-12/432/25 та від 05 травня 2025року №01-12/1008/25, про що відповідач безпідставно зазначив в апеляційній скарзі. Так саме судом не вирішувалося питання про стягнення на користь позивача витрат з професійної правничої допомоги, а відтак доводи апеляційної скарги про протилежне слід визнати неприйнятними.

Згідно пунктів 2, 7 частини третьої статті 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:

в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Щодо доводів апеляційної скарги про розгляд справи неповноважним складом суду, а саме суддею Хомик І.І., якій було заявлено відвід і який вирішено з порушенням вимог процесуального законодавства, колегія суддів визнає такі доводи неприйнятними з огляду на те, що відвід судді вирішено судом першої інстанції в порядку, передбаченому статтею 44 ЦПК України. За змістом частини третьої наведеної норми права, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи, має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Крім того, за положеннями пункту 2 частини третьої статті 376 ЦПК України, підставою скасування рішення суду першої інстанції є виключно та обставина, що підстави відводу судді першої інстанції визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, тоді як вбачається зі змісту заяви про відвід судді, заява обґрунтована виключно процесуальними діями судді в інших справах, що за приписами частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу суду.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29 квітня 2025року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати. Ухвалено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно частини другої, третьої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до положень статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, малозначних справ, до яких віднесено справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справи, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналізуючи предмет спору та характер спірних правовідносин, які не свідчать про складність справи, не вимагають проведення підготовчого судового засідання для повного, об`єктивного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів погоджується з ухвалою суду про можливість розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, який з урахуванням особливостей позовних вимог є найбільш доцільним та відповідає принципам ефективного судового розгляду з огляду на можливість розгляду справи з урахуванням наданих письмових доказів, позицій сторін, які можуть бути з`ясовані в межах судового засідання тощо. При цьому суд не позбавлений можливості вирішувати клопотання, зокрема про витребування доказів, а учасники справи надати усні пояснення щодо своїх вимог і заперечень.

Ураховуючи наведене та положення статей 274 277 ЦПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду про можливість розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а твердження ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про необхідність розгляду справи лише за правилами загального позовного провадження, оцінює критично.

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2025 року постановлено з додержанням вимог закону, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, надана правильна оцінка наявним у справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Розподіл судових витрат в порядку частини тринадцятої статті 141 ЦПК України не здійснюється у зв`язку із залишенням апеляційної скарги ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» залишити без задоволення.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.А. Приходько

С.В. Радченко