ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

іменем України

справа №766/17160/25

провадження № 22-ц/819/97/26

27 січня 2026 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О. (суддя-доповідач),

судді: Приходько Л.А.,

Радченко С.В.,

секретар: Олійник К.О.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження (без виклику учасників справи) апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 листопада 2025 року, постановлену під головуванням судді Кузьміної О.І.,

встановив:

17 листопада 2025 року Акціонерне товариство «Укрсиббанк» (далі АТ «Укрсиббанк») звернулося до суду зі скаргою на постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Голопристанський відділ державної виконавчої служби у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); Великоолександрівський відділ державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); Південне міжрегіональне управління Міністерство юстиції (м.Одеса), в якій просило поновити строк на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження №47211827 від 21 грудня 2021 року; скасувати постанову заступника начальника Голопристанського відділу ДВС у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Браги Аліни Анатоліївни від 21 грудня 2021 року про закінчення виконавчого провадження №47211827.

Зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 листопада 2025 року скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на постанову державного виконавця повернуто скаржнику на підставі пункту 6 частини четвертої статті 185 ЦПК України.

Вирішивши питання про повернення скарги, суд послався, на те, що представник АТ «Укрсиббанк» адвокат Агабалаєва Я.В. вже зверталась до Херсонського міського суду Херсонської області з аналогічною скаргою на рішення державного виконавця, в якій ставила питання про скасування постанови заступника начальника Голопристанського відділу ДВС у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Браги Аліни Анатоліївни від 21 грудня 2021 року про закінчення виконавчого провадження №47211827.

Суд зазначив, що оскільки ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25 вересня 2025 року (справа №766/13786/25) в задоволенні скарги АТ «Укрсиббанк» на рішення державного виконавця Голопристанського відділу ДВС у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Великоолександрівський відділ державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовлено, то наявні підстави для повернення скарги заявнику.

Також суд послався на приписи статті 44 ЦПК України, яка забороняє учасниками справи зловживати процесуальними правами, серед яких, поданнядекількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подавати декілька позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчиняти інші дії, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ «Укрсиббанк», пославшись на незаконність ухвали суду першої інстанції, просило ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 листопада 2025 року про повернення скарги скасувати, як таку що постановлена з порушенням норм цивільного процесуального права; справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду скарги по суті.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість застосування до скарги на постанову державного виконавця, поданої в порядку розділу VII ЦПК України (судовий контроль за виконанням судових рішень) аналогії закону та безпідставно вирішив питання про повернення скарги АТ «Укрсиббанк» в порядку пункту 6 частини четвертої статті 185 ЦПК України, не врахувавши правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 13 листопада 2024року у справі №186/871/14 та в постанові Верховного Суду від 08 січня 2025року у справі №0907/2-1864/2011.

Повторне звернення банку зі скаргою на постанову державного виконавця із залученням до розгляду справи додаткових заінтересованих осіб, які не брали участі у розгляді справи №766/13786/25, не є зловживанням заявником процесуальними правами.

Допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права та невідповідність його висновків обставинам справи згідно статті 379 ЦПК України є підставами для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до місцевого суду для продовження розгляду.

Позиція інших учасників

Відзив до суду апеляційної інстанції не подавався.

Розгляд справи апеляційним судом

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 353, частини другої статті 369 ЦПК України апеляційна скарга подана на ухвалу про повернення заяви заявникові розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення (виклику) учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання згідно положень частини тринадцятої 13 статті 7 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду від 19 листопада 2025року, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

В листопаді 2025року Акціонерне товариство «Укрсиббанк» в порядку статті 447 ЦПК України звернулося до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Голопристанського відділу ДВС у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Голопристанський відділ державної виконавчої служби у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); Великоолександрівський відділ державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); Південне міжрегіональне управління Міністерство юстиції (м.Одеса).

З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що 25 вересня 2025року Херсонським міським судом Херсонської області постановлено ухвалу, залишену без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 04 листопада 2025року, у цивільній справі №766/13786/25 за скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на дії державного виконавця Голопристанського ВДВС у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: Великоолександрівський відділ державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), якою в задоволенні скарги банка відмовлено.

Зі змісту зазначених судових рішень вбачається, що підставою для відмови у задоволенні скарги АТ «Укрсиббанк» стало неправильне визначення заявником суб`єктного складу заінтересованих осіб - Великоолександрівського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), який не повинен відповідати за оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження №47211827 від 21 грудня 2021року, винесену заступником начальника Голопристанського відділу державної виконавчої служби у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції і застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статті 4471 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Процесуальні відносини, пов`язані із поданням скарги на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення регулюються розділом VII ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень», правила якого встановлюють окремий (спеціальний) процесуальний режим розгляду відповідних справ.

Аналіз розділу VII ЦПК України дає підстави вважати, що повернення скарги скаржнику без розгляду може мати місце лише у випадку, передбаченому частиною п`ятою статті 448 ЦПК України (недотримання вимог щодо форми та змісту скарги; відсутність документа, що посвідчує повноваження представника або відсутність доказів направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу).

Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2024року у справі №186/871/14-ц (провадження №14-97цс24) суд касаційної інстанції сформував правовий висновок щодо процесуальних дій суду за повторно поданими заявами, передбаченими розділом VI ЦПК України, зазначивши про таке: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що розділ VI ЦПК України врегульовує розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб). Розгляд таких процесуальних питань не є окремим видом судового провадження, а є виконанням судових рішень як заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав (пункт 58).

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що суди повинні враховувати принцип правової визначеності і не допускати наявності проваджень, а отже і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами з того ж предмета.

Так, пункт 2 частини першої статті 186 ЦПК України передбачає, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами (пункти 60, 61).

Крім того, пункт 3 частини першої статті 255 ЦПК України визначає, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Ця підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який уже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Стаття 258 ЦПК України визначає, що судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови. У випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу (пункти 63, 65, 66,69).

У постанові від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що за пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно із вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі.

Отже, ухвала про відмову в задоволенні (про задоволення) заяви про видачу дубліката виконавчого документа, постановлена під час вирішення судом процесуального питання, пов`язаного з виконанням судового рішення, не є ухваленням рішення, яке набрало законної сили в розумінні статей 186, 255 ЦПК України.

Така ухвала про відмову в задоволенні (про задоволення) заяви під час вирішення судом процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, не може бути підставою для закриття провадження у справі за пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

При цьому Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на пункт 1 частини другої статті 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Отже, наявність ухвали про відмову у задоволенні (про задоволення) заяви під час вирішення судом процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, є підставою застосування наслідків, визначених пунктом 1 частини другої статті 44 ЦПК України (подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин).

Разом з тим, розділ VI ЦПК України, яким врегульовано вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, не передбачає відкриття / відмови у відкритті / закриття провадження у справі під час вирішення таких питань.

Заява (подання державного / приватного виконавця) з процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних (господарських) справах, у тому числі і про видачу дубліката виконавчого документа, підлягає розгляду без відкриття провадження у справі.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду виснує, що розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, у тому числі і заміна стягувача у виконавчому провадженні, і видача дубліката виконавчого документа, є триваючими правовідносинами до тих пір, поки судове рішення не буде виконане в порядку, передбаченому законом.

Тому державний / приватний виконавець чи заявник має право звертатися до суду з відповідним поданням, заявою, направленими на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення, стільки раз, скільки це необхідно, аби виконати судове рішення (за винятком випадків, передбачених статтею 44 ЦПК України) пункти 71-80.

В пунктах 90 93 постанови суд виклав висновки щодо застосування норм цивільного процесуального права під час вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення :

Ухвала про відмову в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа, постановлена під час вирішення судом процесуального питання, пов`язаного з виконанням судового рішення, не є рішенням, яке набрало законної сили в розумінні статей 186, 255 ЦПК України.

Така ухвала про відмову в задоволенні (про задоволення) заяви під час вирішення судом процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, не може бути підставою для закриття провадження у справі за пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Проте наявність такої ухвали є підставою для застосування наслідків, визначених пунктом 1 частини другої статті 44 ЦПК України (подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин).

При цьому, розділ VI ЦПК України, який регулює вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, не передбачає відкриття / відмови у відкритті / закриття провадження у справі під час вирішення таких питань.

Заява (подання державного/приватного виконавця) з процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах, зокрема і про видачу дубліката виконавчого документа, підлягає розгляду без відкриття провадження у справі».

Зваживши на наведене тлумачення судом касаційної інстанції можливості застосування процесуальних норм права, які регламентують розгляд скарг, пов`язаних з виконанням судових рішень по відношенню до норм, якими передбачений порядок розгляду справ по суті, колегія суддів вважає, що вирішивши питання про повернення скарги АТ «Укрсиббанк», поданої в порядку розділу VII ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень», суд першої інстанції помилково застосував до виниклих правовідносин положення пункту 6 частини четвертої статті 185 ЦПК України.

Крім того, ураховуючи підстави відмови у задоволенні скарги АТ «Укрсиббанк» при розгляді справи №766/13786/25, а саме неправильне визначення заявником суб`єктного складу заінтересованих осіб та подання товариством нової скарги з іншим складом учасників справи, що переглядається, не можна беззаперечно погодитися з висновком суду першої інстанції про наявність в діях АТ «Укрсиббанк» ознак зловживання процесуальними правами.

Згідно пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За результатами розгляду апеляційної скарги АТ «Укрсиббанк» колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 19 листопада 2025року і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з наведених вище підстав.

Оскільки справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, передбачені частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 381-382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 листопада 2025 року скасувати, справу за скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Голопристанський відділ державної виконавчої служби у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); Великоолександрівський відділ державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); Південне міжрегіональне управління Міністерство юстиції (м.Одеса),направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає (пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України).

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.А. Приходько

С.В. Радченко