Номер провадження: 22-з/813/111/26
Справа № 523/143/22
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26.01.2026 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Сєвєрової Є.С., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Промінь-1», за участю третьої особи Одеської міської ради про виділ в натурі частки у спільному майні, про припинення права спільної часткової власності, -

встановила:

У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходився позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ПрАТ «Промінь-1», за участю третьої особи Одеської міської ради про виділ в натурі частки у спільному майні, про припинення права спільної часткової власності.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2024 року, з урахуванням ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року, виділено в натурі майно, що належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, а саме 89/200 частин нежитлових будівель літ. «А» у складі приміщень: 1 - склад, площею 78,8 кв.м., 2 - кабінет площею 5,7 кв.м., частина цеху 7 площею 168,6 кв.м., (шириною 7,53 м, довжиною 22,40 м), 1,2 частина цеху 8 площею 152,45 кв.м. (шириною 7,95 м), 8а - цех площею 35,1 кв.м., загальною площею 440,65 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане судове рішення було оскаржене у апеляційному порядку представником ОСОБА_1 .

У січні 2026 року представник ОСОБА_1 звернувся до Одеського апеляційного суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на наступне майно позивача: 89/200 частин нежитлових будівель літ. «А» у складі приміщень: 1 - склад, площею 78,8 кв.м., 2 - кабінет площею 5,7 кв.м., частина цеху 7 площею 168,6 кв.м., (шириною 7,53 м, довжиною 22,40 м), 1,2 частина цеху 8 площею 152,45 кв.м. (шириною 7,95 м), 8а - цех площею 35,1 кв.м., загальною площею 440,65 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборони відчуження (продажу, дарування, передачі в іпотеку тощо) позивачем наступного майна позивача: 89/200 частин нежитлових будівель літ. «А» у складі приміщень: 1 - склад, площею 78,8 кв.м., 2 - кабінет площею 5,7 кв.м., частина цеху 7 площею 168,6 кв.м., (шириною 7,53 м, довжиною 22,40 м), 1,2 частина цеху 8 площею 152,45 кв.м. (шириною 7,95 м), 8а - цех площею 35,1 кв.м., загальною площею 440,65 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборони іншим особам вчиняти буд-які дії, в тому числі будь-які реєстраційні дії, щодо наступного майна позивача: 89/200 частин нежитлових будівель літ. «А» у складі приміщень: 1 - склад, площею 78,8 кв.м., 2 - кабінет площею 5,7 кв.м., частина цеху 7 площею 168,6 кв.м., (шириною 7,53 м, довжиною 22,40 м), 1,2 частина цеху 8 площею 152,45 кв.м. (шириною 7,95 м), 8а - цех площею 35,1 кв.м., загальною площею 440,65 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що у заявника є підстави вважати, що дане майно, а саме 89/200 частин нежитлових будівель літ. «А» у складі приміщень: 1 - склад, площею 78,8 кв.м., 2 - кабінет площею 5,7 кв.м., частина цеху 7 площею 168,6 кв.м., (шириною 7,53 м, довжиною 22,40 м), 1,2 частина цеху 8 площею 152,45 кв.м. (шириною 7,95 м), 8а - цех площею 35,1 кв.м., загальною площею 440,65 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , - без згоди відповідача може бути відчужено позивачем на користь третіх осіб, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Ознайомившись із заявленим клопотанням та матеріалами справи, колегія суддів доходить до висновку, що заява представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, розгляд заяви про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п. 4).

Крім того, п. 1-4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У постанові Верховного Суду від 06 грудня 2023 року у справі № 361/8953/21 (провадження № 61-8786св23) зазначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У постанові Верховного Суду від 15 вересня 2023 року у справі № 917/453/23 вказано, що покликання позивача про імовірне утруднення виконання судового рішення у справі є необґрунтованим/недоведеним та базуються лише на припущеннях, адже позивачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про дійсний фінансовий стан відповідача, а також доказів, якими б підтверджувалась реальна загроза неможливості виконання судового рішення в зв`язку з відсутністю у відповідача грошових коштів; доводи заявника ґрунтуються виключно на його сумнівах щодо можливої недобросовісної поведінки відповідача та не доведені доказами на підтвердження реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Близькі за змістом висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 12 травня 2020 року у справі № 910/14149/19, від 13 січня 2020 року у справі №922/2163/17.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).

У даному випадку, колегія суддів приймає до уваги, що предметом даного спору є виділ в натурі частки у спільному майні та припинення права спільної часткової власності громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 89/100 частин нежитлових будівель загальною площею 990,1 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які належать останнім у рівних частках згідно з договором купівлі-продажу, серія та номер 581, виданим 16 січня 2007 року приватним нотаріусом Одеського місткого нотаріального округу Гашовою В.В.

Згідно вказаного договору купівлі-продажу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками зазначених 89/100 частин з частками по 89/200.

Оскаржуваним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2024 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки, судом виділено в натурі майно, що належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, а саме 89/200 частин нежитлових будівель літ. «А» у складі приміщень: 1 - склад, площею 78,8 кв.м., 2 - кабінет площею 5,7 кв.м., частина цеху 7 площею 168,6 кв.м., (шириною 7,53 м, довжиною 22,40 м), 1,2 частина цеху 8 площею 152,45 кв.м. (шириною 7,95 м), 8а - цех площею 35,1 кв.м., загальною площею 440,65 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 до заяви про забезпечення позову надано докази, що ОСОБА_2 подано заяву-повідомлення продавця частки у спільній частковій власності про намір продажу своєї частки та здійснено спробу продати вищевизначене майно.

На підставі викладеного, існують обґрунтовані підстави вважати, що спірне нерухоме майно може бути відчужено позивачем на користь третіх осіб, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду.

Щодо виду забезпечення позову.

У постанові Верховного Суду від 19 лютого 2021 року зазначено, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Верховний Суд зауважив, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Верховний Суд звертав увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

З урахуванням підстав та змісту позову у справі, яка є предметом розгляду, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, колегія суддів доходить висновку про вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом заборони відчуження (продажу, дарування, передачі в іпотеку тощо) ОСОБА_2 наступного нерухомого майна, належного позивачу: 89/200 частин нежитлових будівель літ. «А» у складі приміщень: 1 - склад, площею 78,8 кв.м., 2 - кабінет площею 5,7 кв.м., частина цеху 7 площею 168,6 кв.м., (шириною 7,53 м, довжиною 22,40 м), 1,2 частина цеху 8 площею 152,45 кв.м. (шириною 7,95 м), 8а - цех площею 35,1 кв.м., загальною площею 440,65 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Такі заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами, забезпечують збалансованість інтересів сторін та не порушують права учасників судового процесу.

При цьому заборона відчуження спірного нерухомого майна автоматично унеможливлює можливість здійснення уповноваженими особами реєстраційних дій, направлених на зміну власника такого майна, а відтак, відсутня необхідність у вжитті заходів забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти буд-які дії, в тому числі будь-які реєстраційні дії, щодо 89/200 частин нежитлових будівель літ. «А» у складі приміщень: 1 - склад, площею 78,8 кв.м., 2 - кабінет площею 5,7 кв.м., частина цеху 7 площею 168,6 кв.м., (шириною 7,53 м, довжиною 22,40 м), 1,2 частина цеху 8 площею 152,45кв.м. (шириною 7,95 м), 8а - цех площею 35,1 кв.м., загальною площею 440,65 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Колегія суддів також зазначає, що заборона на відчуження нерухомого майна, щодо якого між сторонами виник спір, не є позбавленням права власності ОСОБА_2 .

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 263, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Заяву представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Промінь-1», за участю третьої особи Одеської міської ради про виділ в натурі частки у спільному майні, про припинення права спільної часткової власності - задовольнити частково.

Заборонити відчуження (продаж, дарування, передачу в іпотеку тощо) ОСОБА_2 наступного нерухомого майна: 89/200 частин нежитлових будівель літ. «А» у складі приміщень: 1 - склад, площею 78,8 кв.м., 2 - кабінет площею 5,7 кв.м., частина цеху 7 площею 168,6 кв.м., (шириною 7,53 м, довжиною 22,40 м), 1,2 частина цеху 8 площею 152, 45 кв.м. (шириною 7,95 м), 8а - цех площею 35,1 кв.м., загальною площею 440,65 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до моменту розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе