УХВАЛА

09 січня 2026 року

м. Київ

справа № 212/3435/25

провадження № 61-16182ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив зменшити розмір аліментів, що були стягнуті з нього за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2020 року в справі № 212/9040/19 та стягувати в подальшому на користь ОСОБА_2 на дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

17 квітня 2025 року рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позов задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2020 року в справі № 212/9040/19 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру 1/4 частки до 1/5 частки з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набуття рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Зазначено, що стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2020 року в справі № 212/9040/19 припинено з дня набрання рішенням законної сили; ухвалено повернути виданий виконавчий лист в справі № 212/9040/19 після повного погашення за ним заборгованості.

16 грудня 2025 року постановою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року залишено без змін.

У грудні 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року, в якій просить їх скасувати, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року в справі № 727/1599/22, від 10 жовтня 2023 року в справі № 682/2454/22, від 27 листопада 2024 року в справі № 613/1404/23, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктами 2, 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявник вказує, що суди розглянули у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, суди необґрунтовано відхилили клопотання учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суди встановили обставини, що мають значення, на підставі недопустимих доказів, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення в малозначних справах та в справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У справі предметом позову є вимоги в малозначній справі про зменшення аліментів, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, касаційна скарга подана на судові рішення в малозначній справі, які відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню.

Однак у касаційній скарзі заявник посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; заявник позбавлений можливості спростувати встановлені оскаржуваними судовими рішеннями під час розгляду іншої справи за його позовом до іншого відповідача про зменшення розміру аліментів; справа має виняткове значення для нього.

Зокрема, обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, заявник указує, що суди помилково розглядали справу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки спори щодо зменшення розміру аліментів відповідно до статті 274 ЦПК України підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження. Нині існує неоднакове застосування судами пункту 3 частини шостої статті 19 та пункту 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України. Формулювання правових висновків щодо цих статей має вирішити питання щодо порядку розгляду справи судами нижчих інстанцій.

Заявник також зазначає, що позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовим рішенням, під час розгляду іншої справи № 214/10068/25 за його позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

Справа має виняткове значення для позивача тому, що від правильності її вирішення залежить стан його здоров`я та працездатність, від яких залежить добробут дітей та непрацездатних батьків, які перебувають на його утриманні.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Аналіз змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа має виняткове значення для позивача (підпункти «а», «б», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому судові рішення в справі підлягають касаційному оскарженню.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року.

Витребувати із Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 212/3435/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська