УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року

м. Київ

справа № 686/22607/21

провадження № 61-16629ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу відділупримусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій областіХмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 серпня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 листопада 2025 року в справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив суд: визнати неправомірною та скасувати постановуголовного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - ВПВР УЗПВР у Хмельницькій області Центрального МУ МЮ (м. Київ)) Мігдальського П. П., яка винесена у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 в ході примусового виконання виконавчого листа№ 686/22607/21, виданого 26травня 2023 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницькоїобласті про повернення Другим ВДВС у м. Хмельницькому Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький) (наразі - Другий ВДВС у м. Хмельницькому Центрального МУ МЮ (м. Київ)) учасникуприлюдних торгів ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 343045, 00 грн, а також зобов'язати відповідального державного виконавця ВПВР УЗПВР у Хмельницькій області Центрального МУ МЮ (м. Київ)вжити належних заходів з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Скаргу заявникобґрунтовував тим, що 08 липня 2025 року головним державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Хмельницькій області Центрального МУ МЮ (м. Київ) Мігдальським П. П. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 686/22607/21, виданого 26 травня 2023 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області про повернення Другим ВДВС у м. Хмельницькому Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький) учаснику прилюдних торгів ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 343 045, 00 грн.

На думку ОСОБА_1 , оскаржувана постанова державного виконавця є протиправною, винесеною з порушенням вимог чинного законодавства, порушенням права стягувача на ефективне виконання судового рішення, а також такою, що суперечить основоположному конституційному принципу обов`язковості виконання рішень суду, закріпленому у статті 124 Конституції України.

Вказував, що фактично відбулось уникнення органу державної виконавчої служби від належного та повного виконання рішення суду, а виконавче провадження було припинено без виконання судового рішення.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 серпня 2025 року, залишеною без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 листопада 2025 року, скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця ВПВР УЗПВР у Хмельницькій області Центрального МУ МЮ (м. Київ) Мігдальського П. П. від 08 липня 2025 року, винесену у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 686/22607/21, виданого 26 травня 2023 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області про повернення Другим ВДВС у м. Хмельницькому Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький) учаснику прилюдних торгів ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 343 045, 00 грн.

В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

26 грудня 2025 року ВПВР УЗПВР Хмельницького МУ МЮ України засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 серпня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 листопада 2025 рокуй ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні скарги.

Вимоги касаційної скарги заявник обґрунтовує, тим, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з'ясовано обставини справи та досліджено докази. Вважає, що державним виконавцем правомірно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Також вказує, що суду першої інстанції надавалась, зокрема, копіяКниги обліку депозитних сум Другого відділу за 2025 рік, яка підтверджує ознакинеприбутковості Другого відділу, а отже правомірність дій державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу у разі відсутності предметів, які підлягають поверненню.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суди встановили, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 серпня 2022 року в справі № 686/22607/21 (з урахуванням ухвали про виправлення описки) було задоволено позов ОСОБА_2 до Другого ВДВС у м. Хмельницькому Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький), ДП «Сетам», ОСОБА_1 про визнання недійсними електронних торгів та визнано електронні торги (реєстраційний номер лота 543690), що відбулись 22 червня 2021 року з продажу двокімнатної квартири, загальної площею 44, 7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , недійсними; скасовано протокол проведення електронних торгів від 22 червня 2022 року № 543690, складений за результатами електронних торгів з продажу двокімнатної квартири, загальною площею 44, 7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та повернуто вказану квартиру у власність ОСОБА_2 ; зобов'язано Другий ВДВС у м. Хмельницькому Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький) повернути учаснику прилюдних торгів ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 343 045, 00 грн; стягнуто з Другого ВДВС у м. Хмельницькому Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький) на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1 362, 00 грн; повернуто з державного бюджету ОСОБА_2 судовий збір у сумі 2 492, 40 грн.

На виконання вказаного рішення суду ОСОБА_1 26 травня 2023 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області було видано виконавчий лист.

03 грудня 2024 року на адресу відділу примусового виконання рішень надійшов виконавчий лист № 686/22607/21 про зобов'язання Другого ВДВС у м. Хмельницькому Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький) повернути учаснику прилюдних торгів ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 343 045, 00 грн.

03 грудня 2024 року державним виконавцем було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

07 лютого 2025 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області визнано неправомірним та скасовано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 03 грудня 2024 року, зобов'язано державного виконавця ВПВР УЗПВР у Хмельницькій області Центрального МУ МЮ (м. Київ) відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 686/22607/21.

07 квітня 2025 року начальником відділу скасовано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 03 грудня 2024 року.

07 квітня 2025 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 686/22607/21, виданого 26 травня 2023 року та зазначено про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

08 липня 2025 року головним державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Хмельницькій області Центрального МУ МЮ (м. Київ) Мігдальським П. П. в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Підставою для ухвалення такого рішення було вказано те, що під час проведеної перевірки не виявлено на депозитних рахунках боржника ДругогоВДВС у м. Хмельницькому Центрального МУ МЮ (м. Київ) грошових коштів на виконання пред`явленого ОСОБА_1 до примусового виконання виконавчого листа в справі № 686/22607/21, виданого 26 травня 2023 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, про повернення йому грошових коштів у сумі 343 045, 00 грн.

За приписами статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За приписами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавецьзобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачув натурі (пункт 6 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначено розділом VIII Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції, частково задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , правильно зауважив, що винесення постанови про повернення виконавчого документа у разі відсутності коштів на рахунках боржника, на які раніше надходили грошові суми від реалізації майна на прилюдних торгах, не узгоджується з нормамистатей 37, 44 Закону України «Про виконавче провадження», а наявністьтимчасових технічнихчи фінансових труднощів не є підставою для повернення виконавчого документастягувачу.

Встановивши, що відділом примусового виконання рішень не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження вжиття головним державним виконавцем усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для примусового виконання рішення суду, а надані докази беззаперечно не свідчатьпро неможливість виконанняборжником рішення суду немайнового характеру, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення вимог скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень не впливають, зводяться до незгоди заявника з висновками судів та відносяться до переоцінки доказів. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відділупримусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій областіХмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 серпня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 листопада 2025 року в справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця та зобов'язаннявчинити дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко