ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/731/13-ц Номер провадження 22-ц/814/1252/26Головуючий у 1-й інстанції Сімонова С.Г. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
У Х В А Л А

19 січня 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Одринська Т.В., Лобов О.А.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Міщенка Юрія Олексійовича на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 червня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 червня 2013 року позов було задоволено.

Позбавлено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 20 листопада 2025 року звернулася до суду з апеляційною скаргою.

06 січня 2026 року матеріали цивільної справи № 544/731/13-ц надійшли на адресу Полтавського апеляційного суду.

Розглянувши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Міщенка Юрія Олексійовича на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 червня 2013 року слід відмовити з наступних підстав.

Частиною 1 ст.352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Водночас, відповідно до вимог ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Пропущений строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Відповідно до приписів ч.2 ст.358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Апеляційна скарга на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 червня 2013 року подана ОСОБА_1 20 листопада 2025 року , тобто з пропуском присічного річного строку апеляційного оскарження.

В матеріалах справи містяться: рекомендовані повідомлення до повістки про виклик у судове засідання , з яких вбачається, що ОСОБА_1 була залучена до участі у справі .

Відповідачкою апеляційна скарга подана лише 20 листопада 2025 року, тобто через 12 років з дня складення повного судового рішення, отже, у даному випадку застосовуються положення ч.2 ст.358 ЦПК України, згідно яких незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Наведені скаржником у апеляційній скарзі доводи про те, що, незважаючи на подану її представником заяву до суду про отримання копії повного рішення, її представник лише у лисопаді 2025 року ознайомився з матеріалами справи, копію повного тексту отримав у листопаді 2025 року, що на її думку є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, необгрунтовані.

Згідно довідки Виконавчого комітету Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 06 березня 2013 року ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Судові повістки та рішення у справі направлялися за вказаною адресою.

Окрім того, у апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає , що наявність оскаржуваного рішення порушує її право на отримання виплати як члену сім`ї - матері безвісти зниклого військовослужбовця.

Відтак , колегія суддів критично ставиться до аргументів про необізнаність скаржника про наявність судового рішення щодо позбавлення її батьківських прав відносно її сина ОСОБА_5 , адже протягом 12 років як стверджує апелянт вона продовжувала спілкуватися із сином та матір`ю ОСОБА_2 . Відповідно , зважаючи на навчання сина у школі та технікумі можливе отримання останнім пільг у зв`язку із позбавленням його батьків відносно нього батьківських прав, поза розумним сумнівом залишається реальна обізнаність ОСОБА_1 про наявність оскаржуваного рішення.

Як вище вказувалося встановлений ч.2 ст.358 ЦПК України річний строк апеляційного оскарження, за відсутності винятків, є присічним і поновленню не підлягає.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана після спливу більш як одного року з дня виготовлення повного тексту рішення, а також враховуючи відсутність передбачених п.п.1 і 2 ч.2 ст.358 ЦПК України виняткових обставин, апеляційний суд згідно приписів ч.2 ст.358 ЦПК України відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц, де ОСОБА_6 вказала, що встановлений ч.2 ст.358 ЦПК України річний строк апеляційного оскарження, при відсутності винятків, є присічним і поновленню не підлягає. Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними встановленні державами обмеження щодо строків оскарження судових рішень (рішення у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року). При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Така ж позиція щодо неможливості поновлення встановленого ч.2 ст.358 ЦПК України присічного річного строку апеляційного оскарження, за відсутності передбачених цією нормою винятків, сформована у цілому ряді рішень Верховного Суду, зокрема: від 24 грудня 2020 року у справі № 333/7054/16-ц, від 24 грудня 2020 року у справі № 761/22804/15-ц, від 23 грудня 2020 року у справі № 2-11205/10, від 16 грудня 2020 року справі № 2-4247/11.

З викладених вище підстав апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ч.2 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Міщенка Юрія Олексійовича на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 червня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя: В.М.Триголов

Судді: Т.В.Одринська

О.А.Лобов