Справа № 946/9436/25
Провадження № 2/946/1961/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
головуючого судді - Баннікової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Клопот М.П.,
розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У листопаді 2025 року міський голова Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться у комунальній власності, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 20.09.2007 № 1344. За даною адресою зареєстрована ОСОБА_1 , що підтверджується карткою реєстрації (Форма А). В ході перевірок паспортного режиму, які проводились КП Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «ЖИТСЕРВІС» було встановлено, що відповідач за даною адресою не проживає понад 6 місяців, що підтверджується актами перевірки паспортного режиму від 04.02.2025, 18.08.2025, 07.04.2025. Місце проживання відповідачки на теперішній час Ізмаїльській міській раді Ізмаїльського району Одеської області не відомо, у зв`язку з чим просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вказаною адресою.
Представником позивача надано заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомила та не подала відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї.
Разом з тим, згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За правилами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК Української РСР; ст. 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Так, судом встановлено, що будинок по АДРЕСА_1 знаходиться у комунальній власності, відповідно до рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 1344 від 20.09.2007 року.
У відповідності до інформації Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 31.07.2012 року є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішенням Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 04.11.2022 року № 2132 «Про перейменування об`єктів топоніміки в м. Ізмаїл», вулиця Нахімова перейменована у вулицю Придунайська.

Втім, як вбачається з актів перевірки паспортного режиму від 04.02.2025 року, 07.04.2025 року, 18.08.2025 року, які проводилися КП Ізмаїльської міської ради «ЖИТСЕРВІС», відповідач ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає понад 6 місяців.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, що є адекватним змісту порушеного права.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, відповідач за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ,не проживає, членом сім`ї власника будинку не являється.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, вказане рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_1 з реєстраційного обліку місця проживання.

У відповідності до вимогст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 116, 150, 156 ЖК, ст..15, 319, 321, 379, 383, 391 ЦК, ст.ст. 4, 12, 13, 77-81, 141, 259, 89, 264-265, 267, 268, 280-289 ЦПК, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області () судовий збір у розмірі 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім гривень) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному рішення суду проголошено 23.02.2026 року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Н.В.Баннікова