1Справа № 335/559/26 2/335/1134/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Новасардова І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача-1: Відділу поліції №1 Запорізького районного управління Національної поліції в Запорізькій області, відповідача-2: Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про вчинення щодо фізичної особи кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2026 року до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: ВП№1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, відповідача-2: ГУНП в Запорізькій області про вчинення щодо фізичної особи кримінального правопорушення, в якій позивач просить суд:

-прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрити кримінальне провадження;

- залучити заявницю як потерпілу;

- притягнути до кримінальної відповідальності юридичних осіб- Відділ поліції №1 Запорізького районного управління Національної поліції в Запорізькій області та Головне управління управління Національної поліції в Запорізькій області щодо яких здійснюється провадження.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2026 позовна заява надійшла в провадження судді Новасардовій І.В.

У зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті з 19.01.2026 року по 23.01.2026 року з розгляду кримінального провадження, питання про прийняття позовної заяви до розгляду не вирішувалось.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі за вказаним позовом, враховуючи наступне.

У статті 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Частина 3 пункту 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 03 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зобов`язує суди при вирішенні питання про відкриття провадження у справі перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом врегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Частиною 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що суд здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається із ст. 16 ЦПК України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної безпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Як правило, особа, права якої порушені, може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способам захисту свого права.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

За змістом п. 1.ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається, із позовної заяви позивач ОСОБА_2 просить відкрити кримінальне провадження по факту бездіяльності відповідача-1: Відділу поліції №1 Запорізького районного управління Національної поліції в Запорізькій області, відповідача-2: Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на викладене, відповідно до чинного законодавства захист осіб від кримінальних правопорушень здійснюється в порядку кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, ОСОБА_1 з метою захисту від кримінального правопорушення, вчиненого на його думку працівниками Відділу поліції №1 Запорізького районного управління Національної поліції в Запорізькій області, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, має право звернутись до слідчого, дізнавача або прокурора з заявою про кримінальні правопорушення.

При цьому, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України можуть бути оскаржені до слідчого судді.

Суд підкреслює, що визначення правильної юрисдикційності того чи іншого спору має важливе значення. Адже Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29 квітня 1988 року у справі «Белілос проти Швейцарії»); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії»).

З урахуванням викладеного, вимоги, заявлені ОСОБА_1 у позовній заяві, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки розгляд заяв про вчинення кримінального правопорушення чинним законодавством визначено в порядку кримінального провадження.

Таким чином, у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 в частині вимог щодо відкриття кримінального провадження має бути відмовлено.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 її право звернутись в порядку кримінального провадження до слідчого, дізнавача або прокурора з заявою про кримінальне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, позовна заява ОСОБА_1 в частині вимог щодо відкриття кримінального провадження не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд відмовляє у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 в частині вимог щодо відкриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 19, 186, 260, 261, 272, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Відділу поліції №1 Запорізького районного управління Національної поліції в Запорізькій області, відповідача-2: Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про вчинення щодо фізичної особи кримінального правопорушення - відмовити.

Роз`яснити позивачу його право звернутись в порядку кримінального провадження до слідчого, дізнавача або прокурора з заявою про кримінальне правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя І.В. Новасардова