Провадження № 2-п/750/2/26
У Х В А Л А

26 січня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Слісаря А.В.,

при секретарі - Примак Т.В.,

за участі представника заявника(відповідача),

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 750/12827/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

у листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про перегляд заочного рішення від 03 листопада 2017 року у справі № 750/12827/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, мотивуючи заяву тим, що рішення суду ухвалене з істотним порушенням його права на участь у судовому засіданні та права на справедливий суд. На момент розгляду справи він перебував за межами України та жодних судових повісток або викликів не отримував, тому не міг прибути до суду та подати відзив або скористатися правом на представництво. Вважає, що позивачем були порушені строки позовної давності та пропущений трирічний строк на звернення до суду, оскільки договір позики був укладений 03 січня 2010 року із строком повернення коштів до 31 грудня 2013 року, а позовна заява була подана 27 грудня 2016 року при цьому у матеріалах справи відсутні докази поважності пропуску строку звернення до суду.

В судовому засіданні представник заявника(відповідача) просив заяву задовольнити з наведених у ній обставин.

Позивач ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, для скасування заочного рішення необхідно щоб існувало у сукупності одразу дві підстави для такого скасування: 1. відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; 2. докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач викликався до суду для участі у розгляді справи за адресою: АДРЕСА_1 , проте з довідки відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Чернігівській області від 10.01.2017 року, яка знаходиться у матеріалах справи вбачається, що відповідач був знятий з реєстрації за вказаною адресою 13.09.2012 року. Всі конверти надіслані за даною адресою повернулися не вручені. Даних про інше зареєстроване місце проживання відповідача на час розгляду справи у суді, матеріали справи не містили. В іншому встановленому законом порядку відповідач до суду не викликався, тому суд вважає, що відповідач з поважних причин не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву.

Як на обставину, що має істотне значення для правильного вирішення справи заявник(відповідач) посилається на те, що позивачем були порушені строки позовної давності та пропущений трирічний строк на звернення до суду, передбачений ст. 257 ЦК України, оскільки договір позики був укладений 03 січня 2010 року із строком повернення коштів до 31 грудня 2013 року, а позовна заява була подана 27 грудня 2016 року при цьому у матеріалах справи відсутні докази поважності пропуску строку звернення до суду.

Однак, суд вважає, що не є поважними причини на які посилається заявник(відповідач), які на його думку мають істотне значення для правильного вирішення справи, виходячи з наступного.

У договорі позики, який міститься у матеріалах справи, передбачено строк повернення коштів 31 грудня 2013 року.

Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Отже, якщо рахувати початок трирічного строку позовної давності з 31 грудня 2013 року, він закінчується 31 грудня 2016 року. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звернувся до суду 27 грудня 2016 року, тобто у межах строку позовної давності.

У заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання заявника(відповідача) на будь-які інші докази(обставини), які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при ухваленні заочного рішення.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 287-288 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 750/12827/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - залишити без задоволення.

Ухвала суду не оскаржується.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя А.В. Слісар