Номер провадження № 4-с/521/13/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Ганошенка С.А.,

секретаря судових засідань Папінян В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Одесі матеріали скарги ОСОБА_1 , стягувач: ПАТ «Фольксбанк», заінтересована особа: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на бездіяльність органу примусового виконання,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся 22.12.2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси із скаргою на бездіяльність органу примусового виконання.

Ухвалою суду від 23.12.2025 року прийнято до розгляду скаргу та призначено судове засідання на 29 грудня 2025 року.

Свою скаргу представник скаржника Коливай С.В. обґрунтовує наступним чином.

На примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Відділ) перебуває виконавче провадження № 55195169 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1835/10 виданого 16.11.2010 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість в сумі 395 018, 83 грн, судовий збір 1 700,00 грн та витрати на ІТЗ 30 (тридцять) грн. Під час здійснення виконавчого провадження, 05.03.2020 державним виконавцем Відділу винесено постанови про арешт коштів боржника, копію яких направлено до банківських установ для виконання.

06.03.2020 державним виконавцем Відділу винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на транспортний засіб KIA CARENS, державний номерний знак НОМЕР_1 .

10.03.2020 державним виконавцем Відділу винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Також за інформацією Березанського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відділ ДВС) який є правонаступником відділу державної виконавчої служби Березанського районного управління юстиції та Березанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області встановлено, що у відділі державної виконавчої служби Березанського районного управління юстиції перебувало:

- виконавче провадження № 23097029 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1835/10 виданого 16.11.2010 Малиновським районним судом м. Одеса про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість в сумі 395 018,83 грн, судовий збір 1 700,00 грн та витрати на ІТЗ 30,00 грн, яке 03.09.2012 року завершено з підстав, визначених пунктом 3 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999;

- виконавче провадження № 35122238 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1835 виданого 16.11.2010 Малиновським районним судом м. Одеса про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість в сумі 396 748,83 грн, яке 21.10.2013 завершено з підстав, визначених пунктом 3 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999;

- виконавче провадження № 41818954 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1835 виданого 16.11.2010 Малиновським районним судом м. Одеса про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість в сумі 396 748,83 грн, яке 30.03.2014 завершено з підстав, визначених пунктом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999.

У Березанському районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебувало виконавче провадження № 50949072 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1835/10 виданого 16.11.2010 Малиновським районним судом м. Одеса про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість в сумі 396 748, 83 грн, яке 13.06.2017 завершено з підстав, визначених пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно постанови в.о. заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби про передачу матеріалів виконавчого провадження від 22.01.2019 року за №2.2-01/15 постановлено передати матеріали виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Малиновського районного суду м. Одеса від 16.11.2010 року по справі №2-1835/10 про стягнення з ОСОБА_1 з Березанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на подальше виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. На виконання вищезазначеної постанов 28.01.2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Вакулою І.А. винесена постанова про прийняття виконавчого провадження. В межах цього виконавчого провадження 20.02.2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Вакулою І.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яку ОСОБА_1 отримував в ПП «ВІМС-ІЗМАЇЛ», а також було накладено арешт на нерухоме майно:

- на земельну ділянку, площею 0,1474 га, за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :05:038:0003. Підстава обтяження постанова про відкриття виконавчого провадження, 23097029, від 03.12.2010 року ВДВС Березанським РУЮ (Кондрацький В.В.), власник ОСОБА_1 .

- на земельну ділянку, площею 0,1474 га, за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :05:038:0003. Підстава обтяження постанова про арешт майна боржника, 35122238 від 08.11.2012 року, ВДВС Березанського РУЮ ( ОСОБА_2 ), власник ОСОБА_1 .

Головним державним виконавцем Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Маріновим А.А. також було накладено арешт нерухомого майна боржника (Заборона здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику) ОСОБА_1 .

Заявник просить суд про наступне.

Визнати протиправною бездіяльність Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), (54056, м. Миколаїв, пр-т Миру, 46/1, Код ) щодо не зняття арешту з всього рухомого та нерухомого майна боржника та заборони на його відчуження, що належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було накладено у виконавчому провадженні № 55195169.

Зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), (54056, м. Миколаїв, пр-т Миру, 46/1, Код ) зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна та заборони на його відчуження, що належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було накладено при виконанні ВП № 55195169.

Зобов`язати уповноважену особу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити відомості про боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 з Єдиного реєстру боржників по виконавчому провадженню № 55195169.

Відзиву від органів ДВС до суду не надходило.

У судове засідання 22.01.2026 р. з`явився представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 , інші учасники справи не з`явились, про день та час слухання повідомлялись належним чином та своєчасно, на задоволенні заяви наполягав з мотивів, зазначених у ній.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши представника заявника ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відмовити у її задоволенні, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Відділ) перебуває виконавче провадження № 5595169 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1835/10 виданого 16.11.2010 Малиновським районним судом м. Одеса про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість в сумі 395 018, 83 грн, судовий збір 1 700,00 грн та витрати на ІТЗ 30,00 грн.

Під час здійснення виконавчого провадження, 05.03.2020 державним виконавцем Відділу винесено постанови про арешт коштів боржника, копію яких направлено до банківських установ для виконання.

06.03.2020 державним виконавцем Відділу винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на транспортний засіб KIA CARENS, державний номерний знак НОМЕР_1 .

10.03.2020 державним виконавцем Відділу винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Суд, дослідивши скаргу, вважає її не обґрунтованою та не доведеною.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 26 Закону встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішень.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Пунктом 3 та 14 частини 3, частиною 5 статті 18 цього Закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

За статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Заявником оскаржується в межах даної скарги бездіяльність Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) при здійсненні виконавчого провадження № 55195169.

Як вбачається з матеріалів справи, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області повідомляє, що станом на 19.12.2025 року у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Відділ) перебуває виконавче провадження № 55195169 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1835/10 виданого 16.11.2010 року Малиновським районним судом м. Одеса про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість в сумі 395 018, 83 грн, судовий збір 1 700,00 грн та витрати на ІТЗ 30 (тридцять) грн.

Дане виконавче провадження на теперішній час є діючим, а тому за інформацією Відділу та Відділу ДВС, станом на 19.12.2025 підстав для зняття арешту з майна (коштів) боржника, не встановлено, оскільки виконання рішення суду триває.

Відповідно до частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

Частиною 5 ст. 59 Закону, визначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Рішення суду на час розгляду цієї справи судом не виконане боржником.

Судом встановлено, що державним виконавцем було вірно відмовлено заявнику у скасуванні арешту на кошти (майно) боржника в межах виконавчого провадження № 55195169, а тому вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За змістом статті 1, частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, в межах якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Заявник прийшов до неправильного висновку, що оскільки виконавчий документ повернуто стягувачу, а саме виконавче провадження закрито, немає підстав для збереження арешту. Таке твердження не знайшло свого підтвердження у матеріалах справи та зокрема спростовується поясненнями Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно з ч. 4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права , викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно частин 1, 3 статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вище викладеного, скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що в діях державного виконавця не встановлено порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що відсутні передбачені законом підстави для задоволення заявлених вимог скарги.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 83, 447- 452 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , стягувач: ПАТ «Фольксбанк», заінтересована особа: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на бездіяльність органу примусового виконання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний суддею 26.01.2026 року.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО.