Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-39/07
Провадження №: 2-зз/332/1/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючої судді Ретинської Ю.І., за участю секретаря судового засідання Карліної А.М., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 адвоката Чоп`яка Володимира Михайловича про скасування заходів забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2025 року до Заводського районного суду м. Запоріжжя звернувся заявник ОСОБА_1 , в особі адвоката Чоп`яка Володимира Михайловича, із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Зі змісту заяви вбачається, що ухвалою Заводського районного суду міста Запоріжжя від 18 листопада 2002 року по справі 2-2754/2002р задоволено клопотання ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Відповідачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Вказана ухвала була виконана у примусовому порядку та до реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про обтяження арештом наведеної вище квартири. Цей запис про обтяження залишається актуальним до цього часу.

За результатами розгляду справи Заводським районним судом міста Запоріжжя 25 жовтня 2007 року було ухвалено рішення по справі, яким позовні вимоги задоволено частково та стягнуто грошові кошти. Вказане рішення суду переглядалось в апеляційному порядку, та за результатами перегляду 18 квітня 2008 року апеляційним судом Запорізької області, рішення суду першої інстанції було змінено суму коштів які підлягали стягненню.

Після набрання рішенням суду законної сили воно було пред`явлено до примусового виконання, однак Відповідачі поза межами виконавчого провадження виконали рішення суду і погасили заборгованість, а стягувач (Позивач) після отримання грошових коштів відкликав виконавчий документ і в подальшому його не пред`являв. Вказана обставина підтверджується листом Лівобережного відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжя від 18.12.2025 за № 136998/5, з якого вбачається, що стягувач відкликав виконавчий лист та повторно до стягнення його не пред`являв.

Власник частини квартири, на яку було накладено арешт ОСОБА_4 - померла і наявність запису про накладення арешту на її майно перешкоджає оформленню спадкових прав заявнику.

Заявник уважає, що обставини з метою яких вживались заходи забезпечення позову вже не актуальні, та вжитий арешт не забезпечує жодних вимог, а тому вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню. Крім того наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувана, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Представник заявника суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно з якою підтримує вимоги заяви та просить її задовольнити.

Інші сторони у справі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялися у встановленому законом порядку.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув заяву про скасування заходів забезпечення позову за відсутності сторін у справі, без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Заводського районного суду міста Запоріжжя від 18 листопада 2002 року по справі 2-2754/2002р задоволено клопотання ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Відповідачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Вказана ухвала була виконана у примусовому порядку та до реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про обтяження арештом наведеної вище квартири.

Цей запис про обтяження залишається актуальним до цього часу. Вказана обставина підтверджується Листом Південного міжрегіонального управління юстиції № 50390/08.5-27 від 26.11.2025.

За результатами розгляду справи Заводським районним судом міста Запоріжжя 25 жовтня 2007 року було ухвалено рішення по справі, яким позовні вимоги задоволено частково та стягнуто грошові кошти. Вказане рішення суду переглядалось в апеляційному порядку, та за результатами перегляду 18 квітня 2008 року апеляційним судом Запорізької області, рішення суду першої інстанції було змінено в частині суму коштів, які підлягали стягненню з відповідачів.

З відповіді Лівобережного відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжя від 18.12.2025 за № 136998/5 слідує, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП № 7998959 з примусового виконання виконавчого листа від 23.06.2008, виданого Заводським районним судом м Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 13468,69 грн . 09.10.2008 керуючись п. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення документа стягувачу на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документу без виконання. На даний час більш детальну інформацію, щодо виконавчого провадження ВП № 7998959 не вбачається можливим, оскільки було знищено відповідно до акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення.

З відповіді Лівобережного відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжя від 21.01.2026 за № 3610/11 слідує, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП № 7998959 з примусового виконання виконавчого листа №2-39 від 23.06.2008, виданого Заводським районним судом м Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 64350 грн та судові витрати в розмірі 2394,75 грн. у межах суми вартості отриманих ними спадкових часток у квартирі АДРЕСА_1 у відповідності по дійсності вартості цієї квартири в сумі 294640 грн, з ОСОБА_4 26338,69 грн, ОСОБА_1 13468,69 грн., ОСОБА_5 13368,69 грн, ОСОБА_3 13468,69. 09.10.2008 керуючись п. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення документа стягувачу на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документу без виконання. На даний час більш детальну інформацію, щодо виконавчого провадження ВП № 7998959 не вбачається можливим, оскільки було знищено відповідно до акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення.

Власник частини квартири, на яку було накладено арешт ОСОБА_4 померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Отже, заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засоби правового захисту мають бути ефективними, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи встановлені обставини, які свідчать про відсутність потреби у застосуванні заходів забезпечення позову, зважаючи на те, що накладений арешт на частину квартири, що належала померлій ОСОБА_4 перешкоджає заявнику відповідно до рішення суду оформити свої спадкові права, суд приходить до висновку, що вжиті ухвалою суду від 21.10.2022 року заходи забезпечення цього позову підлягають скасуванню, у зв`язку з чим, заява про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158, 259, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чоп`яка Володимира Михайловича про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про повернення боргу задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2002 року у справі № 2-2754/2002, у вигляді арешту на майно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 -квартиру АДРЕСА_1 , заборонивши усі види її відчуження.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.І. Ретинська