"09" січня 2026 р. Справа № 363/136/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2026 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Рудюк О.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

встановив:

До суду надійшла заява ОСОБА_3 , про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно зі ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною першою статті 28 ЦПК України визначено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Отже, заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів може бути подана до суду і за зареєстрованим місцем проживання чи перебування заявника (позивача).

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу місце реєстрації проживання заявника ОСОБА_3 зазначено АДРЕСА_1 , місцем реєстрації боржника ОСОБА_5 АДРЕСА_2 .

Згідно ч. 7 статті 165 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

За даними Єдиного державного демографічного реєстру від 09.01.2026 року за № 2224861, № 2224974 встановлено, що заявник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , та боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

З викладеного вбачається, що ні заявник, ні боржник, з якого просять стягнути аліменти, на території Вишгородського районну Київської області не зареєстровані у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заявником при зверненні до суду порушено правила підсудності, а також беручи до уваги те, що положеннями ЦПК України не передбачено можливість направлення справи за заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів за підсудністю, у видачі судового наказу слід відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 165-167, 186, 258-260, 353 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 , про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.Д. Рудюк