Справа № 465/9425/25
Провадження 2/465/1342/26
РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2026 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Баран О.І.,

за участі секретаря судового засідання Щирба Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (, електронна пошта: , місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407),

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

предмет позову: стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2025 року уповноважений представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до Франківського районного суду м. Львова з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №1313-7968 від 08.12.2023, у розмірі 60 000,00 грн, з яких:

14 000,00 грн. - простроченої заборгованості за кредитом;

46 000,00 грн. - простроченої заборгованості за нарахованими процентами.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 27.10.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи (а.с. 60-61).

22 грудня 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№40444/25) (а.с. 72-83).

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Аргументи позивача

Позовна заява мотивована тим, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем, за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, 08.12.2023 укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1313-7968. За умовами договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 12 700,00 грн зі строком кредитування на 300 календарних днів та встановленою процентною ставкою. Позивачем виконано взяті на себе зобов`язання у повному обсязі та надано відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 19.09.2025 у нього утворилась заборгованість у розмірі 128 222,50 грн. Втім позивач, з урахуванням часткового списання просить стягнути з відповідача:

14 000,00 грн. - простроченої заборгованості за кредитом;

46 000,00 грн. - простроченої заборгованості за нарахованими процентами.

Заперечення відповідача

Відповідач з вимогами позовної заяви не погодився, виклавши мотиви незгоди у відзиві на позовну заяву. У відзиві відповідачем зазначено про те, що укладення договору позики не здійснюється з використанням одноразового ідентифікатора, передбаченого ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». На думку сторони відповідача, у матеріалдах справи відсутні: належні та достовірні докази, які свідчать про підписання договору відповідачем, згоду з його умовами (сумою кредиту, строком повернення, розміром процентів); надання відповідачу грошових коштів шляхом проведення безготівкового розрахунку. Крім цього, на думку відповідача, проценти за договором нараховано після спливу строку кредитування.

Судові засідання у справі призначалися неодноразово.

У судове засідання, призначене на 23.01.2026, сторони та їх представники не з`явились. У заявах по суті справи просили проводити розгляд справи без їх участі (а.с.6, 76 зворот, 81 зворот).

Суд зазначає, що участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено у ст. 43 ЦПК України, тому неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи без їх участі.

За таких обставин суд дійшов висновку про проведення розгляду справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, з`ясувавши доводи на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ІК №116 від 01.08.2013 року, яке видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с. 46).

8 грудня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1313-7968 у виді електронного документа, за допомогою веб-сайту: creditkasa.com.ua, створеного згідно із вимогами Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронну комерцію» (надалі - Договір) (а.с. 11-17).

Відповідно до п. 3.1 Договору, цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 11 зворот).

Загальний розмір кредиту (сума кредиту) за цим Договором становить 12 700,00 грн. (п. 4.1. Договору).

Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п.4.1 цього Договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п. 4.6. Договору).

Дата надання /видачі кредиту - 08.12.2023 (п. 4.2. Договору).

Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована. Процентна ставка за користування Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом, однак Позичальнику на умовах, вказаних у цьому Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за промо-ставкою та/або пільговою, та/або зниженою процентними ставками (п. 4.7. Договору).

Пунктом 4.8 Договору визначено, що базовий період складає 24 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання /видачі Кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. Перебіг кожного наступного Базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього Базового періоду, крім випадку, якщо Позичальник у поточному Базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення указаної заборгованості перебіг поточного Базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного Базового періоду.

Пунктом 4.10 Договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за ставкою:

стандартна процентна ставка 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або пільговою ставкою).

Строк кредитування 300 календарних днів, дата повернення кредиту 02.10.2024 року. Надання додаткових грошових коштів позичальнику у рахунок кредиту на підставі Додаткової угоди не змінює строк кредитування. Строк дії договору є рівним строку кредитування (п.4.12 Договору).

Згідно з п.4.13, 4.14 Договору, реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 442715,00%, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 127 000,00 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом.

У п.2.3. Договору вказано «для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом Кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого Базового періоду строку кредитування (більш детально див. п. 5.3. Договору) згідно наступного розрахунку:

дата видачі кредиту - 08.12.2023

останній календарний день першого базового періоду - 31.12.2023

сума кредиту - 12 700,00 грн

нараховані проценти за користування кредитом - 7 620,00 грн

разом до сплати - 20 320,00 грн» (а.с. 11).

У п.5.3. Договору вказано, якщо позичальник має намір повністю достроково повернути кредит, тобто до закінчення строку кредитування, позичальник сплачує у повному обсязі всю суму неповерненого кредиту та залишок несплачених процентів за фактичний строк користування кредитом за ставкою, визначеною умовами Договору, тобто за строк з моменту отримання кредиту до моменту повернення кредиту кредитодавцю, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця (а.с. 13).

п. 5.3.1. Договору - останній календарний день першого базового періоду - 31.12.2023;

п. 5.3.3. Договору - нараховані проценти за користування кредитом у перший базовий період - 7 620,00 грн;

п. 5.3.4. Договору - разом до сплати - 20 320,00 грн (а.с. 13).

Відповідно до п.5.1 Договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована кредитодавцем) в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п.4.12 цього Договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному в Правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця.

Пунктом 10.1. Договору, розділу 10 «Програма лояльності», занижена процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування Кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням до сумлінного виконання умов Договору (а.с. 16).

У п.11.1 Договору зазначено, що цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним (а.с. 16 зворот).

Пунктом 11.3.1 Договору передбачено, що позичальник підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст.ст.9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на сайті Кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (а.с. 16 зворот).

У пункті 12 «Реквізити сторін» наданого суду примірника Договору зазначено, що Договір відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля С4108) (а.с. 17 зворот).

У Паспорті споживчого кредиту, затвердженого наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» №83-П від 16.11.2023 року, зазначено, що споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані, виходячи із обраних умов кредитування, а саме, що у випадку кредитування на суму 12 700,00 грн протягом усього строку кредитування із застосуванням стандартної ставки 3% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача не буде перевищувати 127 000 грн (а.с.25 зворот - 26). У паспорті зазначено про право споживача відмовитися від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів, а також має право достроково повернути споживчий кредит без будь-якої додаткової плати, пов`язаної з достроковим поверненням. Договір про споживчий кредит не передбачає обов`язку повідомлення кредитодавця про намір дострокового повернення споживчого кредиту. Паспорт підписано відповідачем шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором А4108 (а.с.27).

Позивачем надано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної процентної ставки за Договором (Графік платежів за договором) відповідно до методики Національного банку України, де зазначено, що чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період, грн.: з 08.12.2023 року, строком на 300 днів, складає 1270 000,00 грн, проценти за користування кредитом за період складають 114 300,00 грн. Указана Таблиця підписана відповідачем шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором А4108 (а.с.27-зворот, 28).

Згідно із квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 08.12.2023, цього ж дня о 21:02 позивачем на платіжну картку відповідача НОМЕР_2 (згідно із розділу 12 НОМЕР_3 ) за допомогою системи LiqPay (ID операції , ідентифікатор платіжного пристрою I0260U06) позивачем перераховано 12 700,00 грн, із призначенням платежу «Видача кредитних коштів за договором 1313-7968 2023-12-08» (а.с.30).

Указане також підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс», з якої також вбачається здійснення двох операцій, як щодо видачі кредиту, так і «добору по кредиту», дата платежу 11.12.2023, сума платежу 1300,00 грн (а.с. 34).

У подальшому між позивачем та ОСОБА_1 11.12.2023 укладено Додаткову угоду до Договору (а.с.31 зворот-33).

Пунктом 1.Додаткової угоди, сторони підтверджують, що станом на момент укладення цієї Додаткової угоди:

- сума кредиту, яка була надана позичальнику за Договором та неповернута на момент укладення цієї Додаткової угоди становить: 12700.00 грн.;

-сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить: 1270.00 грн.

Пунктом 2.1.Додаткової угоди кредитодавець зобов`язався надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 1300.00 грн.

Дата видачі додаткових грошових коштів у кредит - 11.12.2023 (п. 2.2. Додаткової угоди)

На дату укладення цієї Додаткової угоди Сума неповернутого Кредиту та Несплачені проценти вносяться до Графіку платежів за Договором (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки відповідно до Методики Національного банку України), що є додатком до цієї Додаткової угоди. Після укладення цієї Додаткової угоди Позичальник зобов`язується повертати Кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом відповідно до Графіку платежів за Договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди (п. 2.6. Додаткової угоди) (а.с. 31 зворот).

Пунктом 3 Додаткової угоди сторонами визначено, що після укладення цієї Додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у кредит будуть змінені умови кредитування за Договором. У зв`язку із зазначеним після укладення цієї Додаткової угоди та отримання Позичальником додаткових грошових коштів у Кредит:

- сума неповернутого кредиту становить: 14 000.00 грн;

- кількість днів користування Кредитом, що залишається після укладення цієї Додаткової угоди становить 297 календарних днів.

- орієнтовна реальна річна процентна ставка за час з моменту укладення цієї Додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування: 696595,00 процентів;

- орієнтовна загальна вартість наданого кредиту за час з моменту укладення цієї Додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування: 139883.00 грн (а.с. 31 зворот).

У пункті 12 Додаткової угоди «Реквізити сторін» наданого суду примірника Додаткової угоди зазначено, що Додаткову угоду відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля С5887). Також там зазначено ті ж номер особистого електронного платіжного засобу: НОМЕР_4 та електронну адресу «» (а.с. 32).

Згідно із квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 11.12.2023, цього ж дня о 10:49 позивачем на платіжну картку відповідача НОМЕР_2 (згідно із розділу 12 Додаткової угоди 444-111* НОМЕР_5 ) за допомогою системи LiqPay (ID операції , ідентифікатор платіжного пристрою I0260U06) позивачем перераховано 1 300,00 грн, із призначенням платежу «Видача кредитних коштів за договором 1313-7968 2023-12-11» (а.с.29).

Згідно з розрахунком заборгованості станом на 19.09.2025, загальна сума заборгованості становить 128 222,50 грн, з яких:

заборгованість за процентами - 114 222,50 грн;

основний борг - 14 000,00 грн (а.с. 35 - 42 зворот).

З указаного документа вбачається, що нарахування відсотків позивачем здійснено до 02.10.2024 включно (а.с. 38 зворот).

При цьому, останній та єдиний платіж за Договором відповідачем здійснено 31.01.2024.

Нарахування процентів здійснено у відповідності до умов Договору, з урахуванням Додаткової угоди.

Кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 68 222,50 грн, за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 60 000,00 грн, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором №1313-7968 від 08.12.2023, у розмірі 60 000,00 грн, з яких:

14 000,00 грн. - простроченої заборгованості за кредитом;

46 000,00 грн. - простроченої заборгованості за нарахованими процентами

Оцінка суду

Статтею 11 ЦК України визначено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

За приписами частин 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» (надалі Закону) пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Як вбачається зі змісту кредитного договору, такий укладено у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», шляхом його підписання електронним підписом позичальника, з використанням позичальником одноразового ідентифікатора (одноразовим паролем) «С4108».

У такий же спосіб, з використанням позичальником одноразового ідентифікатора (одноразовим паролем) «А4108» відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту

За минуванням незначного часу у такий же спосіб, з використанням позичальником одноразового ідентифікатора (одноразовим паролем) «С5887», відповідачем підписано і Додаткову угоду, на виконання якої позивачем надано, а відповідачем отримано додаткові кошти.

Ставлячи під сумнів факт отримання коштів за Кредитним договором, відповідач такий договір у судовому порядку не оспорював, а також у відповідному судовому провадженні не стверджував про відсутність зобов`язань за таким договором. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні, стороною відповідача до суду не надані. Відповідач жодним чином не спростував отримання коштів за Кредитним договором, а лише послався на недоведеність таких фактів позивачем.

Вказуючи на відсутність належних доказів перерахування кредитних коштів, відповідач не звернув уваги, що саме він має доступ до свого рахунку і мав можливість представити суду виписку з свого рахунку на підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного Договору та Додаткової угоди у відповідні дати, чого відповідач не зробив. Разом із цим, суд відхиляє доводи відповідача, як такі, що повністю спростовуються наявними матеріалами спрви.

Варто зауважити, що твердження про нарахування процентів поза строком кредитування у сукупності із твердженням про відсутність правовідносин, що виникли на підставі Кредитного договору, є додатковим свідченням суперечливості й непослідовності доводів та поведінки відповідача, що не може бути розцінено судом на його користь.

Наведене свідчить, що при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст. 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У частині першій ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зі змісту договору про відкриття кредитної лінії слідує, що позичальника повідомлено про те, що у разі надання позичальнику кредиту, останній за договором споживчого кредитування зобов`язаний буде сплачувати проценти, розмір та порядок нарахування яких було визначено в договорі, з яким він ознайомився та без будь-яких заперечень підписав, правом на відмову від нього упродовж 14 календарних днів не скористався (п. 6.9 Договору) (а.с. 14). Крім того, позичальника повідомлено про орієнтовну загальну вартість кредиту за весь строк користування кредитними коштами та, для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитним договором, рекомендовано здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого Базового періоду строку кредитування - 31.12.2023 (п. 2.3. Договору) (а.с. 11).

При цьому, Договором встановлено, що строк кредитування становить 300 календарних днів; базовий період сплати процентів - 24 календарних днів з дня отримання кредиту. Тобто, саме в період першого базового періоду для позичальника, як заохочення, діє пільгова процентна ставка в розмірі 2,5%, стандартна процентна ставка (3%) застосовується протягом всього строку дії цього договору.

Базовий період для сплати процентів не тотожний строку кредитування. Нарахування процентів припинено 02.10.2024, тобто здійснено в межах 300 днів строку кредитування.

Тож позичальника повідомлено про загальні витрати, які будуть понесені ним у разі отримання кредиту у відповідній фінансовій установі, зокрема, повідомлено про реальну переплату за кредитом, тобто розмір процентів, які мають бути повернуті позичальником разом із грошовими коштами, наданими фінансовою установою позичальнику у кредит.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином ознайомлений та погодився із умовами надання кредиту, на підставі чого між сторонами укладено відповідний Договір, в якому відображені умови надання кредиту, з якими відповідач погодився, про що свідчить його електронний підпис.

На момент укладення кредитного договору відповідач не звертався до позивача із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції Договору, тим самим фактично погодився зі всіма його умовами.

Більше того, не дивлячись на своє гарантоване право на відмову від договору протягом чотирнадцяти днів з дня його укладення, відповідач користувався кредитними коштами, а у подальшому збільшив суму кредитування, уклавши Додаткову угоду, яка не змінила строку кредитування, тобто дати повернення (виплати) кредиту 02.10.2024 (а.с. 12 зворот).

Суд бере до уваги, що 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким встановлено максимальний розмір денної процентної ставки. Однак, указаний Закон набрав чинності лише 24.12.2023, тобто до укладення Договору.

Указаним Законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема статтю 8 доповнено частиною п`ятою такого змісту «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %».

Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» (Розділ 4 Прикінцеві та перехідні положення, частина 17), тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

протягом перших 120 днів - 2,5 %;

протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Також, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» частиною 2 розділу 2 Прикінцеві та перехідні положення встановлено, що дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Частиною 2 статті 10561 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Кредитний договір укладений сторонами 08.12.2023 року, тобто його укладено до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», із встановленням строку кредитування до 02.10.2024, без продовження після набрання чинності цим Законом.

Укладення Додаткової угоди також не змінило строку кредитування, який залишився незмінним до 02.10.2024. Крім цього, Додаткову угоду укладено не після, а також до набрання чинності відновідним Законом. Тобто продовження строку кредитування (строку кредитного договору) не відбувалось, тож законодавче обмеження по встановленню денної процентної ставки на цей Кредитний договір не поширюється.

Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» (Розділ 4 Прикінцеві та перехідні положення, частина 17), тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

протягом перших 120 днів - 2,5 % (з 24.12.2023);

протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Тому, у разі застосування частини 17 Розділу 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», відповідач міг би очікувати на нарахування процентів

- за ставкою 2,5 % (з 24.12.2023) всього на суму 42 000,00 грн (350,00 грн х 120 днів);

- за ставкою 1,5 % всього на суму 25 200,00 грн (210,00 грн х 120 днів);

- за ставкою 1,00 % всього на суму 6 160,00 грн (140,00 грн х 44 днів до 02.10.2024).

При цьому, правомірним є наразування процентів за перших 16 днів до 24.12.2023.

Перевіряючи розрахунок заборгованості по процентах, з урахуванням вимог ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», суд дійшов висновку про правомірність стягнення процентів у сумі 46 000,00 грн. При цьому, з урахуванням списань, позивачем фактично заявлено вимогу про стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами у значно меншому розмірі, ніж та, яку він мав право нарахувати.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України).

Згідно частиною третьою статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із частиною другою статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частин першої другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредитних коштів, які відповідач не повернув.

Позивач, вважаючи, що відповідач, як позичальник (споживач) зобов`язаний виконувати свій обов`язок щодо виконання грошових зобов`язань звернувся з указаним позовом до суду.

Станом на день розгляду справи зобов`язання за Договором належним чином відповідачем не виконано.

За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.

Будь-яких даних, що відповідач у добровільному порядку в повному обсязі або хоча б частково погасив нараховану заборгованість за кредитним договорам матеріали справи не містять.

Тому вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за Договором підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено 2 422,40 грн. судового збору (а.с. 10, 56).

Позовні вимоги задоволені, а тому витрати по сплаті судового збору суд покладає на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 60 000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок заборгованості за кредитним договором №1313-7968 від 08.12.2023 та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.01.2026.

Суддя Баран О.І.