н/п 2/490/675/2026 Справа № 490/7005/25
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі : головуючого - судді Гуденко О.А., при секретарі Могила Д.І., за участі позивачки ОСОБА_1 , її представника адвоката Чуб Т.В., відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Давидової О.Ю.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позива, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

встановив:

27 серпні 2025 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Миколаєва ,

В обгрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в неї народився син ОСОБА_5 . В графі інформація про батька, згідно статті № 135 Сімейного кодексу України вказано зі слів матері. В свідоцтві про народження дитини, прізвище вказано матері, а ім`я та по батькові ОСОБА_6 .

З батьком дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали разом, вели спільний побут з зими 2012 року, у 2013 році народилась спільна дитина, згодом прийняли шлюб в церкві, але з особистих причин не реєстрували шлюб офіційно. У 2020 році прийняли рішення припинити відносини і до 2022 року спілкувались по телефону, за його номером НОМЕР_1 . Протягом 2022-2025 року не спілкувались взагалі. Про те що, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 помер дізналась через спільних знайомих ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У зв`язку зі смертю біологічного батька дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона не має можливості довести батьківство в інший спосіб, без звернення до суду з позовом до біологічного дідуся дитини, а саме ОСОБА_2 , 1945 р.н.

Від відповідача не надходив відзив на позовну заяву .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.12.2025 року зупинено провадження, у зв`язку з призначенням судової молекулярно-генетичної експертизи з метою встановлення біологічного батьківства (родинних зв`язків) між ОСОБА_5 та померлим ОСОБА_6 , як між сином та батьком. На вирішення експерта поставлені питання : Чи перебуває ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в біологічній спорідненості по чоловічий лінії з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;- Чи є ОСОБА_2 дідусем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

26 грудня 2025 року від експертної установи надійшло клопотання про уточнення змісту ухвали суду.

Ухвалою суду від 30.12.2025 року поновлено провадження у справі.

В підготовчому судовому засіданні позивачка та її представник підтримали вимоги апозову в понвому обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні повністю визнав позовні вимоги, підтвердив, що ОСОБА_5 є його рідним онуком , є рідним сином померлого ОСОБА_6 . Наслідки визнання позову йому відомі і він їх повністю усвідомлює .

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердила повне визнання позову відповідачем і роз`яснення йому наслідків такого визнання.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явивися , заперечень проти позову не надав.

Відповідно п.1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно ч.3,4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зважаючи на обставини справу у суду відсутні підстави для неприйняття визнання позову відповідачем.

За такого, суд вввжає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні в зв`язку з прийняттям визнання позову відповідачем .

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_5 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 25.06.2013, матір`ю якого є позивачка ОСОБА_1 .

В графі інформація про батька, згідно статті № 135 Сімейного кодексу України вказано зі слів матері. В свідоцтві про народження дитини, прізвище вказано матері, а ім`я та по батькові ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 02.07.2025 року серія НОМЕР_3 .

Маетріалами справи підтверджується, що відповідач ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_6 .

Згідно матеріалів спадкової справи № 80/2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 з заявами про прийняття спадщини в устанволеному законом порядку звернулася ОСОБА_1 , в інтересах малолітнього сина ОСОБА_5 , та батько померлого ОСОБА_2 .

Згідно з актовим записом про народження № 1990 від 25.06.2013 , складеним Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_8 народився ОСОБА_5 . В графі мати зазначено ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_7 . Із вищевказаного актового запису також вбачається, що відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України, тобто зі слів матері.

Зі змісту позовної заяви та наданих фотографій вбачається, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Також позивачем надані медичні документи щодо лікування вагітної ОСОБА_1 , за 2013 рік , обмінну карту породіллі та випискний епікриз з пологового будинку, в усіх цих медичних документах ззаначено відомості про біологічного батька дитини - ОСОБА_6 який також особисто проходив необхідні обстеження.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За правилом статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з статтею 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Статтею 133 СК України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини.

Згідно з статтею 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення (стаття 89 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що доказами у вказаній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи з вищенаведених норм чинного законодавства, з урахуванням повного та беззаперечного визнанян позову відповідачем, суд вважає, що встановлені судом обставини і надані позивачем відомості свідчать про походження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , від біологічного батька ОСОБА_6 , 1975 р.н. , тому позовні вимоги щодо визнання батьківства є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, зазначено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до пункту 2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Згідно статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Отже, рішення суду про визнання батьківства є підставою для внесення зміни до актового запису про народження.

Враховуючи встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, що позов про визнання батьківства слід задовольнити, визнати , що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Згідно зі статті 141 ЦПК України судовий збір сплачено при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 200,206, 259, 264, 265, 273, ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позива, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини - задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця міста Миколаєва.

Зобов'язати Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме внести відомості про батька дитини, вказавши батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , громадянина України. Інші відомості в актовому записі про народження дитини залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 26.01.2026

Суддя О.А. Гуденко