Справа № 375/2199/25
Провадження № 2/375/161/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Смик М.М.,

за участю секретаря судових засідань Киричок В.В.,

розглянувши в приміщенні суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Ейс») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову вказувало, що 30 листопада 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (далі - ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога») та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 572864809 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора MNV43Z6A.

За умовами договору кредитної лінії ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 14 000 грн шляхом перерахування коштів на картку зазначену відповідачем у заявці при укладенні договору, строком кредитування 30 днів - до 30 грудня 2021 року. Договором встановлено дисконтну процентну ставку в розмірі 215,35 % річних, що становить 0,59%; індивідуальна процентна ставка в розмірі 722,70 % річних, що становить 1,98%; базова процентна ставка - в розмірі 722,70 % річних, що становить 1,98%.

ОСОБА_1 належним чином не виконував зобов`язання за договором кредитної лінії, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі у розмірі 38 932,98 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 13 999,40 грн та заборгованість за несплаченими відсотка за користування кредитом - 24 933,58 грн.

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі, щодо продовження терміну дії договору факторингу. 5 травня 2022 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги №175, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

5 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №572864809 від 30 листопада 2021 року. Того ж дня ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги №10 від 31 липня 2023 року до договору факторингу, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за укладеними договором кредитної лінії.

8 липня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу № 08/07/25-Е, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 572864809 від 30 листопада 2021 року. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 8 липня 2025 року за договором факторингу від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 38 932,98 грн, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 08/07/25-Е.

Вважаючи себе кредитором за договором кредитної лінії № 550285829 ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 38 932,98 грн, з яких: 13 999,40 грн - заборгованість за тілом кредиту та 24 933,58 грн заборгованість за процентами, а також просило стягнути 2 422,40 грн у відшкодування судового збору та 7 000 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників

Відповідно до довідки Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області (старостинський округ №6) від 8 вересня 2025 року № 66/02-25, яка 17 вересня 2025 року передана судді, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований на АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 17 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Рокитнянського районного суду Київської області.

Цією ж ухвалою витребувано в банка-емітента АТ «Ощадбанк» (, електронна адреса: ):

1.Інформацію:

- чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжна картка № НОМЕР_2 ;

- про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки № НОМЕР_2 у період з 30 листопада 2021 року до 5 грудня 2021 року у сумі 14 000грн;

- чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

- чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № НОМЕР_2 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

2. У разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на картковий рахунок - маска карти № НОМЕР_2 , за період з 30 листопада 2021 року до 5 грудня 2021 року у сумі 14 000 грн, надати інформацію у вигляді:

- первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти позичальника)

- повного номера рахунка маска картки № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

3. У випадку, якщо номер телефону НОМЕР_3 не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за платіжною карткою маска картки № НОМЕР_2 , надати номери телефонів що знаходяться/знаходились в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) (клієнта банку) за платіжною карткою маска картки № НОМЕР_2 .

4. У випадку, якщо картковий рахунок - маска карти № НОМЕР_2 не належить позичальнику - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), надати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска карти НОМЕР_2 .

Відповідачу направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі на адресу зареєстрованого його місця проживання, проте судова кореспонденція повернулась до суду не врученою.

Суд враховує, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі № 910/22873/17 та від 14 серпня 2020 року у справі № 904/2584/19).

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18).

На виконання вимог ухвали від 17 вересня 2025 року АТ «Ощадбанк» направило на адресу суду листа, в якому міститься запитувана судом інформація.

Зокрема, АТ «Ощадбанк» вказувало, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відкрито банківський рахунок НОМЕР_4 , який обслуговується за допомогою банківської платіжної карти № НОМЕР_5 . Також вказувало, що наявні і інші активні карти клієнта (№ НОМЕР_7, № НОМЕР_8, № НОМЕР_5, № НОМЕР_9). Фінансовий номер ОСОБА_1 на момент здійснення вищевказаної операції було визначено номер телефону - НОМЕР_3 , згідно анкетних даних клієнта, які містяться в юридичній справі клієнта. Додатково повідомлено, що станом на 26 вересня 2025 року фінансовим номером клієнта визначено номер телефону - НОМЕР_6 . До листа товариство долучило меморіальний ордер № , відповідно до якого ОСОБА_1 2 грудня 2021 року отримав кредитні кошти в сумі 14 000 грн шляхом їх перерахування на рахунок НОМЕР_4 .

Згідно з вимогами частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Стислий виклад позиції інших учасників справи

Відзив на позовну заяву та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до суду не надходили.

Встановлені судом фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 30 листопада 2021 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 572864809 у формі електронного документа з використанням електронного підпису MNV43Z6A.

Пунктом 1.1 договору кредитної лінії передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 14 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

У пункті 1.3 договору зазначено, що кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 14 000 грн, одразу після укладення договору, який має бути повернено до 31 грудня 2021 року.

Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 30 грудня 2021 року. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором (пункт 1.7 договору кредитної лінії).

Відповідно до пункту 1.8. договору кредитної лінії сторони погодили, що встановлений в пункті 1.7. договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.

Згідно з пунктом 1.9 договору кредитної лінії за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом.

Пунктом 1.9.1 договору кредитної лінії встановлено, що виключно на період строку, визначеного в пункті 1.7 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 215,35% річних, що становить 0,59 % від суми кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно до пункту 1.9.2 договору кредитної лінії встановлено, що за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах пункту 1.8. договору кредитної лінії, з наступного дня після закінчення вказаного в пункті 1.7. договору кредитної лінії строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 722,70% річних, що становить 1,98% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті.

Пунктом 1.9.3 договору кредитної лінії передбачено, що якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому пунктом 1.8 договору кредитної лінії, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 % річних, що становить 1,98 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним

З меморіального ордеру № встановлено, що ОСОБА_1 2 грудня 2021 року отримав кредитні кошти в сумі 14 000 грн шляхом їх перерахування на банківський рахунок НОМЕР_4 (картка № НОМЕР_5 ).

ОСОБА_1 належним чином не виконував зобов`язання за договором кредитної лінії, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 38 932,98 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 13 999,40 грн та заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 24 933,58 грн.

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі, щодо продовження терміну дії договору факторингу. 5 травня 2022 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги №175, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

5 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №572864809 від 30 листопада 2021 року. Того ж дня ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги №10 від 31 липня 2023 року до договору факторингу, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за укладеними договором кредитної лінії.

8 липня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу № 08/07/25-Е, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 572864809 від 30 листопада 2021 року. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 8 липня 2025 року за договором факторингу від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 38 932,98 грн, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 08/07/25-Е.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Вивчивши матеріали цивільної справи та надавши оцінку поданим доказам, суд виходить з наступного.

Частиною 3 статті 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» частина 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Як регламентовано в частині 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно статті 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

У справі, яка розглядається, суд встановив що:

- за укладеним сторонами договором кредитної лінії ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 14 000 грн та зобов`язувався його повернути і сплатити проценти за користування кредитом;

- відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість;

- матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 заперечував наявність кредитних зобов`язань;

- надані позивачем докази підтверджують факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів;

- у ОСОБА_1 існує заборгованість за договором кредитної лінії № 572864809 від 30 листопада 2021 року у розмірі 38 932,98 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 13 999,40 грн та заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом -24 933,58 грн;

- право вимоги за договором кредитної лінії № 572864809 від 30 листопада 2021 року, укладений ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 , набуло ТОВ «Фінансова компанія «Ейс»;

- ОСОБА_1 не спростував належними і допустимими доказами розмір заборгованості та правильність розрахунку.

З урахуванням викладеного, позивачем доведено існування між сторонами кредитних прав та зобов`язань, тобто підтверджено факт отримання позичальником кредитних коштів.

Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми боргу за кредитом, заборгованості за процентами за користування кредитом.

Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» підлягають стягненню 2 422,40 грн у відшкодування судового збору, сплаченого позивачем за пред`явлення позову.

Разом з тим, у позові представник просив стягнути з відповідача кошти у відшкодування витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до пункту 3 частин другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

В постанові Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі № 369/576/22

(провадження № 61-5845св23) викладено висновок про те, що критерії, визначені частиною четвертою статті 137 ЦПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини другої статті 141 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних із розглядом справи. Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, визначені статтею 141 ЦПК України.

Понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджується:

- договором про надання правничої допомоги № 11/08/25-01 від 11 серпня 2025року; укладеним Адвокатським бюро «Соломко та Партнери» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс»;

- протоколом погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 11/08/25-01 від 11 серпня 2025року;

-додатковою угодою № до договору про надання правничої допомоги № 11/08/25-01 від 11 серпня 2025 року;

- актом прийому - передачі наданих послуг від 11 серпня 2025 року;

- свідоцтвом Соломко О.В. про право заняття адвокатською діяльністю.

За таких обставин суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» 7 000 грн на відшкодування цих витрат.

За відсутності клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у суду відсутні правові підстави для зменшення належно підтвердженого розміру таких витрат з власної ініціативи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 2 грудня 2020 року у справі № 676/5537/19).

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за договором кредитної лінії №572864809 від 30 листопада 2021 року у сумі 38 932,98 грн (тридцять вісім тисяч дев`ятсот тридцять дві гривні дев`яносто вісім копійок), яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 13 999,40 грн (тринадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень сорок копійок) та заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом - 24 933,58 грн (двадцять чотири тисячі дев`ятсот тридцять три гривні п`ятдесят вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) та витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 грн (сім тисяч гривень).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 27 січня 2026 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», , місцезнаходження: 02090, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя Марина СМИК