УХВАЛА

про залишення заяви без руху

27 січня 2026 року м. Мукачево Справа №303/300/26 2/303/94/26

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2

до відповідачів (1) ОСОБА_3

(2) ОСОБА_4

(3) ОСОБА_5

(4) ОСОБА_6

(5) ОСОБА_7

(6) ОСОБА_8

про припинення права спільної часткової власності та виділення майна в натурі із спільної часткової власності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

При вирішенні питання щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, передусім, виходить з того, що подана позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог, визначених ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, всупереч вимогам, які зазначені в п.п. 2, 6, 7, 8, 9 частини третьої ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява не містить:

- повного найменування або імені сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштового індексу, ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

Статтею 177 Цивільного процесуального кодексу України (частина четверта) передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Фактичний аналіз позовних матеріалів свідчить про те, що у поданому позивачем позові об`єднано вимогу немайнового характеру (припинення права спільної часткової власності) та вимогу майнового характеру (виділення в натурі об`єкта із спільної часткової власності).

Відповідно до частини третьої статті 364 Цивільного кодексу України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Таким чином, позовна вимога про виділ у натурі частки з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є вимогою майнового характеру.

Незважаючи на вищевказане, матеріали справи не містять доказів сплати позивачем судового збору за розгляд заявлених ним вимог за предметом позову в належному розмірі.

Так, позивачем додано до позовної заяви квитанцію до платіжної інструкції щодо сплати судового збору за вимогу немайнового характеру у розмірі 1331,20 грн.

Водночас, частиною третьою ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, позивачу слід було сплатити судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру (встановлення факту постійного не проживання) у розмірі визначеному п. 2 частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1331,20 грн. та за вимогу майнового характеру (визнання права приватної власності), у порядку передбаченому п. 1 частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В свою чергу, у позовах про визнання права власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Незважаючи на вищевказане, позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що вказана ним ціна позову (586022 грн.) є дійсною вартістю 126/570 частки нерухомого майна за предметом позову (будинок).

Відповідно до приписів пункту другого частини першої ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається дійсною вартістю майна.

По відношенню до цього слід зазначити, що вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані: звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно з визначеною у них дійсною вартістю майна, а також дійсна вартість майна може підтверджуватись висновком суб`єкта оціночної діяльності.

Таким чином, у позовних матеріалах відсутні дані щодо дійсної вартості 126/570 спірного нерухомого майна ( АДРЕСА_1 ) на момент звернення до суду, з метою визначення реальної ціни позову для сплати судового збору за розгляд такої позовної вимоги.

За таких обставин, позивачам слід доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, у порядку передбаченому п. 1 частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір», який слід визначити з дійсної (фактичної) вартості спірного майна на момент звернення до суду з вимогою за предметом спору.

Разом з тим, усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

3. Копію даної ухвали надіслати позивачу.

4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною третьою ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость