ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/300/26Головуючий по 1 інстанції
Справа №692/1727/25 Чепурний О. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Черкаси :

Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідачаНовікова О. М.,
суддів:Василенко Л. І., Карпенко О. В.,
за участю секретаря Костенко А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Драбівської селищної ради на ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 25 листопада 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подачі позовної заяви, -

в с т а н о в и в :

Адвокат Давигора С.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала до Драбівського районного суду Черкаської області заяву про забезпечення доказів до подачі позовної заяви.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 набула в порядку спадкування після смерті свого батька ОСОБА_2 право оренди земельної ділянки призначеної для ведення фермерського господарства площею 17,4500 га, кадастровий номер :01:002:0731, яке належало йому на підставі додаткової угоди до договору оренди землі від 02.04.2015 року.

Заявниця звернувшись до виконавчого комітету Драбівської селищної ради отримала інформацію, за якою до Реєстру речових прав 03.04.2025 року було внесено відомості про договір суборенди вищевказаної земельної ділянки укладеного з ОСОБА_3 .

Проте заявниця договору суборенди не укладала, а тому вважає, що наразі є порушення її прав як належного орендаря.

Заявниці відмовлено у наданні копії договору суборенди, а оскільки в подальшому вона звертатиметься до суду з позовом про визнання недійсним та скасування договору суборенди з метою відновлення становища, яке виникло без її відома, та, враховуючи ризик знищення документу, вона звернулась з заявою про забезпечення позову та просить витребувати копію договору суборенди землі у виконавчому комітеті Драбівської селищної ради.

Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 25 листопада 2025 року заяву задоволено та витребувано у виконавчому комітеті Драбівської селищної ради належним чином завірену копію договору суборенди землі, який укладено 03.04.2025 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ..

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд поклав обов`язок надати документ на орган, який не є розпорядником документа, що робить ухвалу невиконуваною та незаконною.

Також суд не з`ясував, чи є документ у наявності в органу, на який покладено обов`язок. В матеріалах справи наявний лист виконавчого комітету від 06.11.2025, де прямо зазначено, що паперова справа зберігається в Золотоніській РДА, документи в паперовому вигляді повертаються заявнику, а також реєстратор виконавчого комітету Драбівської селищної ради не володіє паперовими копіями.

Суд цю інформацію проігнорував, хоча вона спростовує можливість виконання ухвали. Суд фактично вирішив питання по суті майбутнього спору так як ухвала містить висновки щодо правового статусу документів та можливості/обов`язку органу надати копію і дійсності реєстрації. Це виходить за межі ст. 116 ЦПК.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву, суд вказав, що отримання договору суборенди земельної ділянки, який не визнає та бажає оспорювати заявниця шляхом подання до суду позову, є доказом, який суд може витребувати в порядку визначеному ст.116 ЦПК України з метою забезпечення доказу.

Вказаний висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч. ч. 1, 4 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Суд може витребувати докази також до подання позову, як захід забезпечення доказів, у порядку, встановленому статтями 116-118 цього кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів.

Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Розглядаючи заяву про забезпечення доказів, суд (суддя) має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкодженні, витратити свою доказову цінність тощо).

Відповідно до ч. 1ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, для доказування яких вони необхідні, обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №448014488 від 16.10.2025, земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0731, площею 17,45 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства, за якою 14.04.2015 року зареєстровано договір оренди землі, орендар ОСОБА_1 (заявниця), 03.04.2025 року державним реєстратором виконавчого комітету Драбівської селищної ради зареєстровано договір суборенди земельної ділянки, суборендар ОСОБА_3 .

Рішенням Драбівської селищної ради №60-26/VIII від 24.10.2025 року, вирішено внести зміни до договору оренди землі від 02.04.2015 року укладеним між ГУ Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 17,45 кадастровий номер :01:002:0731, для ведення фермерського господарства, право оренди зареєстроване з урахуванням додаткової угоди від 21.09.2021 та враховуючи свідоцтво про право на спадщину від 11.04.2024 №970 та замінено сторону договору оренди з орендаря ОСОБА_2 на ОСОБА_1

31.10.2025 року між орендодавцем Драбівською селищною радою та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 02.04.2015 року право оренди яке зареєстроване 14.04.2015 року.

Листом від 06.11.2025 №03-33/14/1 виконавчий комітет Драбівської селищної ради Черкаської області повідомив ОСОБА_1 про те, що реєстраційна справа ведеться в електронній формі, документи які подані заявником для проведення реєстраційних дій в паперовій формі, підлягають поверненню такому заявнику. Процедура витребування реєстраційних справ здійснюється виключно за судовим рішенням. Реєстраційні справи згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 26.11.2015 № 834 (далі - Закон № 834) зберігаються виконавчими органами державних адміністрацій відповідних рад.

Апелянт вказує, що суд поклав обов`язок надати документ на орган, який не є розпорядником документа, що робить ухвалу невиконуваною та незаконною, однак на думку колегії суддів таке твердження скаржника є помилковим.

Так, встановлено, що копія договору суборенди землі (в тому числі його електронна форма), на підставі якої здійснювалась реєстрація речового права у Державному реєстрі речових прав, може бути витребувана безпосередньо у суб`єкта, який за законом відповідає за зберігання реєстраційної справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 Закон № 834 виконавчі органи селищних рад є суб`єктами державної реєстрації права.

Згідно з п. 1 ч. 9 Закону № 834 до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить повноваження, в тому числі і щодо формування та зберігання реєстраційних справ.

З відомостей з Державного реєстру речових прав вбачається, що реєстрація речових права на спірну земельну ділянку здійснювалась державним реєстратором виконавчого комітету Драбівської селищної ради, а тому останні вправі, надати будь-який документ в електронному вигляді з даної справи.

При цьому, той факт, що паперова форма реєстраційної справи зберігається іншим державним органом не є перешкодою, так як збереження та видача сканкопії в електронному вигляді прирівнюється до копії паперової за своїм змістом.

За змістом пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Суд першої інстанції доводи заявника щодо неможливості отримати копію оспорюваного договору в інший спосіб, а не за ухвалою суду, врахував та підставно задовольнив заяву ОСОБА_1 .

Апелянт інших доводів, які б спростовували правильні висновки суду першої інстанції не наводить.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду не вбачає достатніх підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та залишає ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу представника Виконавчого комітету Драбівської селищної ради - без задоволення.

Керуючись статтями 35, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Драбівської селищної ради, залишити без задоволення, а ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 25 листопада 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подачі позовної заяви - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: