Справа №592/1656/22
Провадження №2/592/225/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді Катрич О.М., за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом представника позивача Кондратенка Максима Миколайовича , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Сумської міської ради про припинення права власності, визнання державних актів частково недійсними, поділ домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В:

До суду із позовом звернувся представник позивача Кондратенко М.М. (а.с. 1-14, 50-70 т.1), який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка за життя була власником 2/5 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, розташованого на приватизованій земельній ділянці площею 0, 0150 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до якого вона успадкувала майно після смерті чоловіка ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1816149 від 24.10.2003р., ОСОБА_4 зареєструвала своє право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №872049 від 05.09.2005р., на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.2003р., зареєстрована в реєстрі №2-1778 ОСОБА_4 оформила право власності на земельну ділянку площею 0,10 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно державного акту в графі співвласників зазначено: ОСОБА_4 : 2/5 - частка у спільній власності, ОСОБА_3 : 3/5 - частка у спільній власності.

У відповідності до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно №283685564 від 09.11.2021р. зареєстровано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 0,04 га з кадастровим номером :19:014:0012, про що прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 61456495 від 09.11.2021р.

У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №872050 від 05.09.2005р. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.2003р., зареєстрована в реєстрі №2-1778 ОСОБА_4 оформила право власності на земельну ділянку площею 0,015 га. з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно державного акту в графі співвласників зазначено: ОСОБА_4 : 2/5 - частка у спільній власності, ОСОБА_3 : 3/5 - частка у спільній власності.

У відповідності до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно №283613626 від 09.11.2021р. в реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :19:014:0020, про що прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 61447768 від 09.11.2021р.

Після смерті ОСОБА_4 , єдиним спадкоємцем першої черги за заповітом є онук - ОСОБА_2 , який отримав свідоцтво про право власності на 2/5 частини домоволодіння під час розгляду цієї справи у суді.

Співвласником іншої 3/5 частини домоволодіння є ОСОБА_3 , у відповідності до котрого вона успадкувала від ОСОБА_6 3/5 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на приватизованій земельній ділянці площею 1000 кв.м.

У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №285583 від 07.09.2006р., на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.04.1999р. №2-394, №2-396 ОСОБА_3 оформила право власності на земельну ділянку площею 0,10 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно державного акту в графі співвласників зазначено: ОСОБА_4 : 2/5 - частка у спільній власності, ОСОБА_3 : 3/5 - частка у спільній власності.

У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №285584 від 07.09.1999р., на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.04.1999р. №2-394, №2-396 ОСОБА_3 оформила право власності на земельну ділянку площею 0,015 га. з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно державного акту в графі співвласників зазначено: ОСОБА_4 : 2/5 - частка у спільній власності, ОСОБА_3 : 3/5 - частка у спільній власності.

Разом з цим, у свою чергу, ОСОБА_5 , при своєму житті, 30.01.1979 р. придбав у ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 належні останнім 13/100, 14/100, 13/100 відповідних частин, що в сумі складають 2/5 частин будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Згідно зазначеного договору купівлі-продажу, в користування покупця виділено: частина будинку, що складається з коридору площею 7,0 кв.м., кімнати площею 7,2 кв.м., кімнати площею 18,6 кв.м., сіней-кухні площею 8,5 кв.м., зазначених на плані інвентар бюро під цифрами 1-2, 1-3, 1-4, 1-1, сарай «В», сарай «Д», вбиральні «п», 16 частин огорожі, Так, з моменту придбання 2/5 частин домоволодіння, ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_5 почали користуватися своєю часткою домоволодіння та земельною ділянкою під ним.

Так, на час придбання 2/5 частин домоволодіння, вже фактично воно було поділено на 2 власника. Житловий будинок мав два окремих входи для кожного співвласника, мав розділену систему опалення, електропостачання.

Така сама ситуація була й з земельною ділянкою, котра була фактично поділена між колишніми (першими) співвласниками, поставлений паркан, склався сталий порядок користування.

Починаючи з 1979 року ОСОБА_4 та її сім`я без конфліктів та суперечок користувалися житловим будинком та земельною ділянкою.

У 2017 році ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вирішили провести реконструкцію кожний своєї частки з перебудовою, надавши один одному, як співвласники, дозволи на перебудови. Саме під час зазначених перемовин, відповідачка вперше повідомила про те, що ОСОБА_4 займає більшу частину земельної ділянки, ніж припадає на її право власності. На той час ОСОБА_4 не надала цій обставині особливого значення, оскільки жодних конфліктів чи то суперечок щодо земельної ділянки не було. Фактично ОСОБА_4 бачила та усвідомлювала, що займає саме свою частку, що була придбана її чоловіком та користується своїм майном з 1979 року.

18.07.2018р. ОСОБА_3 було пред`явлено позовну заяву до ОСОБА_4 , Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.11.2018р. по справі №592/9617/18 позовні про виділ часток земельної ділянки в праві спільної часткової власності в натурі задоволено.

Так, 11.11.2020р. після ознайомлення з матеріалами інвентарної справи на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , було з`ясовано, що: у 1949 році ОСОБА_9 продав ОСОБА_10 (мати) та ОСОБА_6 (донька) в рівних частках, тобто по 1/2 частці право забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1866,1 кв.м. Після смерті ОСОБА_10 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.09.1978 року, частку спадкодавця ОСОБА_10 , що становила 1/2, успадкували три доньки в рівних частках: ОСОБА_7 (1/6 частка успадкована), ОСОБА_8 (1/6 частка успадкована), ОСОБА_6 (1/6 частка успадкована + 1/2 частка, що була придбана в 1949 році, що в сумі склала = 2/3 частин).

Згідно акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального володіння від 15.11.1978р. ОСОБА_6 вчинила прибудову до частини будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі проведеної перебудови, що вчинена ОСОБА_6 , за заявою співвласників, 19.01.1979р. рішенням №4 Виконкому Ковпаківської районної ради народних депутатів розглянуто заяву ОСОБА_6 про зміну ідеальних часток співвласників будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено перерахунок первинних часток будинку з надвірними побудовами: - ОСОБА_6 (2/3 частин), ОСОБА_7 (1/6 частина), ОСОБА_8 (1/6 частина), котрі змінилися після перерахунку (добудови) відповідно на: ОСОБА_6 (74/100 частин), ОСОБА_7 (13/100 частин), ОСОБА_8 (13/100 частин).

Після даного перерахунку, ОСОБА_5 , при своєму житті, 30.01.1979р. придбав у ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 належні останнім 13/100, 14/100, 13/100 відповідних частин, що в сумі складають 40/100 тобто 2/5 частин будинку з надвірними будівлями, та після смерті його спадщину прийняла ОСОБА_4 .

А в свою чергу ОСОБА_6 , після відчуження в 1979р. своїх 14/100 ОСОБА_5 , в подальшому передала в спадок по заповіту 02.04.1999р. ОСОБА_3 свою частку, що залишилась, а саме 60/100 частин, тобто 3/5. Є очевидний та документально доведений факт того, що частка в житловому будинку ОСОБА_6 в 1979 році була перерахована та збільшена з 2/3 частин до 74/100 частин, відповідно частки інших співвласників в праві власності на житловий будинок зменшилися.

Не дивлячись на цю обставину, враховуючи наявну інформацію про відсутність домовленостей між співвласниками про зміну часток у користуванні земельною ділянкою, в подальшому, земельна ділянка була приватизована в частках 2/5 та 3/5, тобто з прив`язкою до змінених, а не первинних, часток у житловому будинку.

Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. Тому, актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності, зокрема.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

До цього, ОСОБА_4 користувалася все життя саме половиною спірної земельної ділянки, що свідчить про факт того, що попередні співвласники не змінювали порядку користування, а під час приватизації ці частки були порушені.

Про обставину порушення права власності в частках та відхилення від первинних часток стало відомо Позивачу, саме 11.11.2020р., коли відбулося ознайомлення з матеріалами інвентарної справи в БТІ, тому строк позовної давності для звернення до суду не пропущений, окрім того, ОСОБА_2 прийняв спадщину лише 18.03.2021р., коли була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4 .

Щодо визнання частково недійсними державних актів.

Отже, враховуючи вищезазначені вимоги ст.91 Земельного кодексу УРСР, час зникнення спірних правовідносин щодо переходу права власності на 74/100 частин спірного будинку до ОСОБА_6 , а потім і до відповідача ОСОБА_3 , у якої не змінювалось, у порівнянні з попередніми власниками, право користування земельною ділянкою пропорційно частці у будинку і усі попередні прибудови і перебудови будинку й господарських споруд, що здійснювались ОСОБА_6 не змінювали розміру земельної ділянки, якою має право користуватися ОСОБА_4 .

Орган місцевого самоврядування, передаючи земельну ділянку до приватної власності приватизація), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі часток 2/5 та 35 від загальної площі 1150 кв.м., з котрих 0,10 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,015 га. для ведення ОСГ, не врахував вищезазначених вимог закону пі безпідставно позбавив Позивача права користування земельною ділянкою пропорційно у з праві власності на зазначений вище будинок, що існував до 1978 року. Допущені порушення органу місцевого самоврядування, а саме порушення вимог п.ст.152, 158 ЗК України свідчать про необхідність визнання недійсними державних актів серії ЯА №872049 від 05.09.2005р„ Серії ЯА№872050 від 05.09.2005р., Серії ЯГ №285583 щ 07.09.2006р серії №285584 від 07.09.2006р.

Щодо припинення права власності ОСОБА_3 , то задоволення позовних вимог про скасування державних актів відповідачки тягнуть за собою скасування рішення державного реєстратора про речові права відповідачки та припинення її права власності на земельні ділянки згідно ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», що є похідною позовною вимогою.

Щодо поділу земельних ділянок та житлового будинку.

На відміну від рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.11.2018р. та обставин цивільної справи №592/9617/18, ОСОБА_2 пред`явлено нові позовні вимоги з новими обставинами, що не встановлювалися судами раніше.

На сьогодення, ОСОБА_2 з таким рішенням суду, в котрому не визначена ані його частка, ані будь яких прав на землю не може навіть зареєструвати право власності на земельні ділянки не згоден.

Так, ОСОБА_2 бажає провести саме поділ житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з врахуванням часток - 2/5 та частки ОСОБА_3 - 3/5 у праві власності на житловий будинок, виділивши сторонам частки як окремий об`єкт нерухомого майна у власність, припинивши право спільної часткової власності.

Також, ОСОБА_2 бажає провести поділ земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з врахуванням саме первинних часток у праві власності, а не змінених (перерахованих).

Тому просить, посилаючись на положення ЦК, ЗК України, судової практики Верховного Суду, суд:

Визнати недійсним державний акт на право власності Серії ЯА №872049 від 35.09.2005р. на земельну ділянку площею 0,10 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 в частині виділення ОСОБА_4 частки у спільній власності в розмірі 2/5.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 61456495 від 09.11.2021р., ОСОБА_11 , Виконавчий комітет Сумської міської ради, Сумська обл., що вчинено в Державному реєстрі речових драв на нерухоме майно.

Припинити право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку загальною площею 0,04 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером :19:014:0012 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним державний акт на право власності Серії ЯА №872050 від 05.09.2005р. на земельну ділянку площею 0,015 га. з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 в частині виділення ОСОБА_4 частки у спільній власності в розмірі 2/5.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 61447768 від 09.11.2021р., ОСОБА_12 , Виконавчий комітет Сумської міської ради, Сумська обл., що вчинено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Припинити право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку загальною площею 0,006 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, V господарських будівель і споруд, з кадастровим номером :19:014:0020 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним державний акт на право власності Серії ЯГ №285583 від 07.09.2006р. на земельну ділянку площею 0,10 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 в частині виділення ОСОБА_13 частки у спільній власності в розмірі 3/5.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53803722 від 28.08.2020р., ОСОБА_12 , Виконавчий комітет Сумської міської ради, Сумська обл., що вчинено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Припинити право власності ОСОБА_13 на земельну ділянку загальною площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером :19:014:0016 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним державний акт на право власності Серії №285584 від 07.09.2006р. за земельну ділянку площею 0,015 га. з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 в частині виділення ОСОБА_13 частки у спільній власності в розмірі 3/5.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53803172 від 28.08.2020р., ОСОБА_12 , Виконавчий комітет Сумської міської ради, Сумська обл., що вчинено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Припинити право власності ОСОБА_13 на земельну ділянку загальною площею 0,009 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :19:014:0021 за адресою: АДРЕСА_1 .

Провести поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності Позивача та Відповідача на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити Позивачу у власність 2/5 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в натурі, ж окремий об`єкт нерухомого майна.

Виділити Відповідачу у власність 3/5 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна.

Провести поділ земельної ділянки, площею 0,10 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :19:014:0007, припинивши право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_13 на земельну ділянку.

Виділити Позивачу у власність 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,10 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :19:014:0007, як окремий об`єкт нерухомого майна.

Виділити Відповідачу у власність 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,10 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :19:014:0007, як окремий об`єкт нерухомого майна.

Провести поділ земельної ділянки, площею 0,015 га. з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :19:014:0006, припинивши право спільної часткової власності . ОСОБА_14 та ОСОБА_13 на земельну ділянку.

Виділити Позивачу у власність 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,015 га. з щ

цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :19:014:0006, як окремий об`єкт нерухомого майна.

Виділити Відповідачу у власність 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,015 га. з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :19:014:0006, як окремий об`єкт нерухомого майна.

Стягнути з Відповідача понесені судові витрати. (а.с.1-14 т.1)

20.03.2024 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про часткову зміну предмету та підстав позову, часткове зменшення розміру позовних вимог, в якій вказує, що підстави позову та нормативна аргументація позову в частині поділу житлового будинку залишається незмінною та просить провести поділ домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 згідно висновку №108 від 16.01.2024р. «Інститут судових експертиз ім.Засл.Проф. М.С. Бокаріуса», за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №592/1656/22.

Так, враховуючи оформлення спадкових прав на земельні ділянки ОСОБА_2 та отримання ним нового правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину за законом автоматично впливає на позовні вимоги щодо визнання недійсним двох державних актів ОСОБА_4 та припинення її права власності з скасуванням державної реєстрації.

Враховуючи первинні вимоги ОСОБА_2 в частині проведення поділу земельних ділянок (первинних, що були до поділу згідно рішення суду) з старими кадастровими номерами :19:014:0007 та :19:014:0006 є недоречним, в цій частині Позивач погоджується з позицією Відповідача, що цих ділянок вже не існує та проведення їх поділу є неможливим, тому ці вимоги як предмет позову Позивач має намір змінити, та поставити перед судом вимогу щодо скасування правовстановлюючих документів на земельну ділянку та підстав її видання.

Згідно з Витягу з рішення від 10.10.2001р. «Про затвердження розмірів земельних ділянок, які належать громадянам на правах приватної власності» при складанні державних актів уточнено площі земельних ділянок, які належать їм на праві приватної власності, вбачається, що ОСОБА_5 є власником 2/5 частин земельної ділянки по АДРЕСА_1 на підставі Рішення СМР від 24,06.1998р. «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам».

27.02.2024р. ОСОБА_2 звернувся до Виконавчого комітету Сумської міської ради та отримав архівний витяг за №418 з рішення Сумської міської ради від 24.06.1998р. «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам».

Згідно зазначеного рішення СМР було вирішено передати у спільну часткову власність земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва громадянам м. Суми, яким належить житловий будинок на праві спільної часткової власності, згідно додатку №5. Використання земельних ділянок визначається співвласниками цих об`єктів і земельних ділянок пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю споруду.

На підставі зазначеного рішення в подальшому було видано державні акти. Зазначені рішення Сумської міської ради було прийнято без врахування норм земельного законодавства та не відповідає закону, що є підставою для їх скасування, оскільки не враховано розмір первинних часток, що був перерахований в 1978 році у зв`язку з здійсненою добудовою іншим співвласником.

Доказами того, що при прийнятті рішення Сумською міською радою не було враховано первинних часток, що належать сторонам є висновок експертизи №679 від 01,12.2023р. «Інститут судових експертиз ім.Засл.Проф. М.С. Бокаріуса» Сумське відділення, тому крім іншого, просить суд:

Визнати незаконним та скасувати рішення Сумської міської ради від 24.06.1998р. «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам» в частині передачі у приватну власність ОСОБА_5 2/5 частин земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_6 3/5 частин земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати незаконним та скасувати рішення Сумської міської ради від 10.10.2001р. «Про затвердження розмірів земельних ділянок, які належать громадянам на правах приватної власності» в частині затвердження фактичних розмірів земельних ділянок, які передані громадянам у приватну власність, згідно додатку, а саме щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним державний акт на право власності Серії ЯГ №285583 від 07.09.2006р. на земельну ділянку площею 0,10 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53803722 від 28.08.2020р., ОСОБА_12 , Виконавчий комітет Сумської міської ради, Сумська обл., що вчинено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Припинити право власності ОСОБА_13 на земельну ділянку загальною площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером :19:014:0016 за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Визнати недійсним державний акт на право власності Серії №285584 від 07.09.2006р. на земельну ділянку площею 0,015 га. з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53803172 від 28.08.2020р., ОСОБА_12 , Виконавчий комітет Сумської міської ради, Сумська обл., що вчинено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Припинити право власності ОСОБА_13 на земельну ділянку загальною площею 0,009 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :19:014:0021 за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Вирішити питання стягнення судових витрат, а саме оплата 14348,80 грн. - судова експертиза, 9448,50 грн. - судова експертиза, 14 000,00 грн. - орієнтовно витрат на правничу допомогу. (а.с.47-55 т.2)

24.10.2024 року судом першої інстанції було відмовлено у прийнятті та повернення даної заяви представника позивача (а.с. 126-128 т.2), однак постановою Сумського апеляційного суду від 21.08.2025 року ухвалу суду було скасовано та справу направлено до Ковпаківського районного суду м. Суми для продовження розгляду. (а.с. 165-168 т.2)

10.06.2022 року від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_15 надійшов відзив, в якому він вказує на те, що заперечують проти проведення поділу житлового будинку з господарськими спорудами, виділення у власність частки з майна, а також земельної ділянки, посилаючись на рішення Ковпаківського районного суду від 12.11.2018р. Також зазначає, що аргументація позову зводиться фактично до надання оцінки висновкам суду, яке набрало законної сили, перегляду рішення суду, яке набрало законної сили та виконане.

З наданих позивачем документів вбачається, що 2/5 частин житлового будинку були придбані ОСОБА_5 (чоловіком ОСОБА_4 ) ще 30.01.1979р.

ОСОБА_3 отримала у спадок по заповіту 02.04.1999р. 3/5 частин житлового будинку.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 його спадщину у розмірі 2/5 частин житлового будинку прийняла та отримала 23.09.2003р. свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_4 .

Зміну часток у житловому будинку передбачало чинне на тоді законодавство, а саме, відповідно до ст. 119 ЦК УРСР коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні.

Таким чином, посилання позивача на понад сорокарічну історію з переходами права власності, добудовами, перебудовами житлового будинку, не мають жодного юридичного значення на обсяг прав, які перейшли до спадкоємців, а саме до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а відтак і до позивача.

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_4 , земельна ділянка площею 0,1150 га належала померлому ОСОБА_5 на підставі державного акту про право власності на землю ІV-СМ №044690, виданого СМР народних депутатів 25.01.2002р. позивач безпідставно бажає застосувати норми ст. 91 Земельного кодексу УРСР, оскільки на момент першої приватизації (2002 рік) кодекс втратив чинність, крім статті 14 на підставі Постанови ВР УРСР № 562-ХII від 18.12.90.

Відповідно до ч.4 ст. 120 ЗК України (в редакції на момент приватизації ОСОБА_5 ) при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Позивач не наводить підстав недійсності державних актів, окрім як, на його думку, допущені порушення органу місцевого самоврядування, а саме порушення вимог ст. 152, 158 ЗК України.

Але вказані норми ЗК України визначають способи захисту прав на земельні ділянки та органи, що їх вирішують. Фактично, позивач хоче захистити права всіх померлих співвласників будинку та земельної ділянки, що не передбачено законом.

Позивач просить припинити відповідачу, а також власнику, який помер(!) право власності на земельні ділянки, поділ яких вчинений на підставі рішення суду, яке набрало законної сили та виконане, фактично маючи намір переглянути рішення суду. Будь-яких підстав для припинення права власності та на їх підтвердження доказів, наведених у ст. 140 ЗК України, позивач суду не надав.

Як убачається з наданих позивачем витягів з ДРРП підставою для реєстрації речових прав є рішення Ковпаківського районного суду від 12.11.2018, постанова Сумського апеляційного суду від 04.02.2019р., а не державні акти про право власності на земельні ділянки.

Таким чином, вимога до відповідачів ОСОБА_3 та до Сумської міської ради про скасування рішень про державну реєстрацію прав від 09.11.2021р. за ОСОБА_4 та рішень про державну реєстрацію прав від 28.08.2020р. за ОСОБА_3 на земельні ділянки є необгрунтованою та адресованою не належному відповідачу. (а.с. 82-90 т.1)

08.02.2024 року представник Сумської міської ради-Фадєєв В.Ю. надав суду відзив, де зазначив, що при вирішенні питання про проведення поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами покладаємось на розсуд суду.

Щодо проведення поділу земельних ділянок заперечує, оскільки їх поділ був визначений рішенням Ковпаківського районного суду від 12.11.2018 по справі № 592/9617/18, яке є чинним на даний час. На підставі зазначеного рішення ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) зареєстрували своє право приватної власності на виділені частки. Отже, на даний час ОСОБА_3 та ОСОБА_16 (спадкоємець ОСОБА_4 ) не є співвласниками земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач просить визнати недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку площею 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та 0,15 га з цільовий призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер видані на ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та скасувати державну реєстрацію прав, оскільки земельні ділянки були приватизовані з прив`язкою до змінених, а не первинних часток у житловому будинку.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.04.1999 ОСОБА_3 успадкувала 3/5 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 30 Земельного кодексу України 90-х при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди.

А отже, до ОСОБА_3 перейшло право на користування 3/5 частинами земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Посилання позивача на норми Земельного кодексу УРСР не можуть бути застосовані, оскільки на момент набуття права власності ОСОБА_3 вони вже не діяли, а зміна часток в домоволодінні попередніми власниками не оскаржувалась. Зазначені обставини вже були предметом судового розгляду по справі № 592/9617/18, а відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звертає увагу суду на те, що Сумська міська рада не може бути відповідачем, оскільки пунктом 3.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.99, яка діяла на момент видачі оскаржуваних державних актів, було передбачено, що державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою видаються структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України. Отже, Сумська міська рада оскаржувані державні акти не видавала. Державна реєстрація права власності на земельні ділянки за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відбулась 09.11.2021 та 28.08.2020, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Оскаржувана реєстрація проводилась на підставі постанови Сумського апеляційного суду від 04.02.2019 по справі № 592/9617/18 (чинне на даний час), рішення Ковпаківського районного суду від 12.11.2018 по справі № 592/9617/18 (чинне на даний час), державні акти (чинні на даний час). Отже, у державного реєстратора, враховуючи вимоги ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не було підстав для відмови у проведенні державної реєстрації.

З позовної заяви вбачається, що фактично спір існує з Відповідачем 1 ОСОБА_3 , при цьому жодних позовних вимог по суті до Сумської міської ради не заявлено, а відтак вона є неналежним Відповідачем у справі. Відповідно просимо суд врахувати все вищенаведене та відмовити в позові в частині позовних вимог до Сумської міської ради як неналежного Відповідача зокрема не стягувати судовий збір, а в іншій частині позовних вимог до іншого Відповідача прийняти законне та обгрунтоване рішення, а справу розглядати без участі нашого представника. (а.с.34-35 т.2)

Разом з цим, представник відповідача СМР у зв`язку із поданою заявою представником позивача про часткову зміну предмету та підставу позову та часткове зменшення позовних вимог, 01.04.2024 року падав заяву, в якій заявляє про застосування позовної давності згідно ст.256, 257 ЦК до позовних вимог заявлених до Сумської міської ради, зокрема щодо скасування оскаржуваних рішень СМР від 24.06.1998, та 10.10.2001. Згідно ст. 1216 ЦК України - Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як вбачається з позову - попередній власник ОСОБА_4 отримала 23.09.2003р. свідоцтво про право на спадщину за законом та оформила земельну ділянку. Відповідно з 23.09.2003 у власників земельної ділянки починається перебіг позовної давності. (а.с. 77-79 т.2)

24.04.2024 року від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_15 надійшов відзив на заяву про часткову зміну предмету та підставу позову та часткове зменшення позовних вимог, в якому вказує, що відповідачка не заперечує проти поділу будинку відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи за фактичним користуванням приміщеннями та господарськими спорудами. Разом з цим, між сторонами не було і немає спору щодо порядку користування будинком, у кожного співвласника окремі входи і окремі господарські споруди, окремі двори тощо.

З позиції позивача у заяві від 20.03.2024р. вбачається, що він оскаржує рішення Сумської міської ради, які є актами індивідуальної дії, бо вважає, що вони були прийняті без врахування норм земельного законодавства та вони не відповідають закону, що є підставою для їх скасування, оскільки не враховано розмір первинних часток, що був перерахований в 1978 році. Будь-яких доказів на підтвердження того, що Сумська міська рада у 1998 та 2001 роках мала приймати рішення з врахуванням часток у будинку до 1978 року, позивач не надав.

Крім того, оскаржувані рішення про надання у власність земельних ділянок стосувались ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а не ОСОБА_2 , були виконані та вичерпали свою дію виконанням. ОСОБА_2 у 1998 році та 2001 році не мав жодного відношення до земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , не надав доказів

порушення саме його права та інтересів цими рішеннями. Право ОСОБА_2 на частину житлового будинку та земельні ділянки виникло внаслідок спадкування прав від ОСОБА_4 , а не на підставі рішень Сумської міської ради.

У позові та заяві про зміну предмету та підстав позову відсутні будь-які підстави та докази на їх підтвердження недійсності державних актів ОСОБА_3 та недійсності свідоцтв про право на спадщину за заповітом, на підставі яких ці акти були видані.

Відповідно до наданої позивачем Інформації з ДРРП від 17.09.2021р. (додаток № 26 до першої позовної заяви) підставою для державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :19:014:0016 є державний акт на землю серії ЯГ №285583 від 07.09.2006р. (який посвідчував до рішення суду право спільної часткової власності на землю), рішення Ковпаківського районного суду м.Суми у справі № 592/5617/18 від 12.11.2018р., постанова Сумського апеляційного суду від 04.02.2019р.

Відповідно до наданої позивачем Інформації з ДРРП від 17.09.2021р. (додаток № 27 до першої позовної заяви) підставою для державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :19:014:0021 є рішення Ковпаківського районного суду м.Суми у справі № 592/5617/18 від 12.11.2018р., постанова Сумського апеляційного суду від 04.02.2019р., державний акт на землю серії ЯГ №285584 від 07.09.2006р (який посвідчував до рішення суду право спільної часткової власності на землю).

Позивач не надав жодних доказів на підтвердження наявності передбачених законом підстав припинення права власності ОСОБА_3 на її земельні ділянки.

Відповідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Посилання позивача на понад сорокарічну історію з переходами права власності, добудовами, перебудовами житлового будинку, не мають жодного юридичного значення на обсяг прав, які перейшли до спадкоємців, а саме до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а відтак і до позивача від ОСОБА_4 , вимога до відповідачів ОСОБА_3 та до Сумської міської ради про скасування рішень про державну реєстрацію прав від 28.08.2020р. за ОСОБА_3 на земельні ділянки є необґрунтованою. (а.с.82-89 т.2)

В свою чергу адвокат Кондратенко М.М. надав 24.06.2024 року відповідь на відзив, в якому зазначив, що предмети позову є чітким та зрозумілим: невірне обрахування часток при приватизації та порушенням органу місцевого самоврядування земельного законодавства, що регулює визначення розміру часок при приватизації земельної ділянки, що підставою для скасування документів, що посвідчують право власності. Заява про часткову зміну предмету та підстав позову, часткове зменшення розміру позовних вимог з її змісту є повністю ідентичною в частині мотивації та нормативно-правового регулювання. Мається посилання на ті ж самі статті земельного законодавства, а саме ст.91 ЗУ УРСР, додана повністю ідентична ст.42 ЗК України 1990 року.

В частині скасування рішення міської ради аргументація тотожна, недотримання вимог земельного законодавства щодо розміру первинних часток при приватизації землі.

Так, підставою позовних вимог є й залишається порушення права власності позивача ОСОБА_2 , а саме обставина того, що при приватизації земельної ділянки не було враховано, що на частку ОСОБА_2 припадає 1/2 частика земельної ділянки, а взята частка в домоволодінні, що була змінена з 1/2 та становила 2/5, тобто менша від реальної, при цьому законодавчо чітко визначено, що зміна частки в будинку не впливає на розмір частки в землі. Відповідачка ОСОБА_3 наразі володіє більшою площею земельної ділянки, аніж їй повинна належати за законом, за рахунок частки земельної ділянки ОСОБА_16 (а.с.103-107 т.2)

У судовому засіданні сторони та їх представники підтримали викладені ними письмово доводи.

Вислухавши пояснення сторін та їх предствників, дослідивши матеріали цивільної справи у 2-х томах, матеріали інвентаризаційної справи № 15639 та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.02.2021р. (а.с. 23 т.1)

За життя ОСОБА_4 була власником 2/5 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, розташованого на приватизованій земельній ділянці площею 1150 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.09.2003р.серії ВАО №057577, зареєстрована в реєстрі №2-1778, у відповідності до якого вона успадкувала майно після смерті чоловіка ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.24 т.1)

У відповідності до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1816149 від 24.10.2003р., ОСОБА_4 зареєструвала своє право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. (а.с.25 т.1)

У відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №872049 від 05.09.2005р., на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.2003р., зареєстрована в реєстрі №2-1778 ОСОБА_4 оформила право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно державного акту в графі співвласників зазначено: ОСОБА_4 : 2/5 - частка у спільній власності, ОСОБА_3 : 3/5 - частка у спільній власності. (а.с.26 т.1)

У відповідності до витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно №283685564 від 09.11.2021р. зареєстровано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 0,04 га з кадастровим номером :19:014:0012, про що прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 61456495 від 09.11.2021р. (а.с.27 т.1)

У відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №872050 від 05.09.2005р. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.2003р., зареєстрована в реєстрі №2-1778 ОСОБА_4 оформила право власності на земельну ділянку площею 0,0150 га. з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно державного акту в графі співвласників зазначено: ОСОБА_4 : 2/5 - частка у спільній власності, ОСОБА_3 : 3/5 - частка у спільній власності.(а.с.28 т.1)

У відповідності до витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно №283613626 від 09.11.2021р. в реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :19:014:0020, про що прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 61447768 від 09.11.2021р. (а.с.29)

Після смерті ОСОБА_4 , єдиним спадкоємцем першої черги за заповітом є онук - ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 30, 114-120, т.1), який отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.09.2022 року, виданого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сумської області Давиденко І.А., на 2/5 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці площею 0,04 га, кадастровий номер земельної ділянки: :19:014:0012, які в свою чергу належали спадкодавці на підставі свідоцтва про право власності за законом від 23.09.2003 року., виданого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Чернишенко В.В. після смерті чоловіка ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.159 т.1) Також, ОСОБА_2 було видано ще два свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.09.2022 року, приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сумської області Давиденко І.А., за яким спадщина складається з 0,04 га та 0, 006 га за вказаною вище адресою. (а.с. 162, 165 т.1)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності було зареєстровано. (а.с. 161, 164, 167 т.1)

Співвласником іншої 3/5 частини домоволодіння є ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.04.1999 р. серії АВА №275039, у відповідності до якого вона успадкувала від ОСОБА_6 3/5 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на приватизованій земельній ділянці площею 1000 кв.м. (а.с. 31 т.1)

У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №285583 від 07.09.2006р., на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.04.1999р. №2-394, №2-396 ОСОБА_3 оформила право власності на земельну ділянку площею 0,10 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно державного акту в графі співвласників зазначено: ОСОБА_4 : 2/5 - частка у спільній власності, ОСОБА_3 : 3/5 - частка у спільній власності. (а.с.32 т.1)

У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №285584 від 07.09.1999р., на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.04.1999р. №2-394, №2-396 ОСОБА_3 оформила право власності на земельну ділянку площею 0,0150 га. з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно державного акту в графі співвласників зазначено: ОСОБА_4 : 2/5 - частка у спільній власності, ОСОБА_3 : 3/5 - частка у спільній власності. (а.с.33 т.1)

Як убачається із матеріалів справи, до цього, ОСОБА_5 , при своєму житті, 30.01.1979 р. придбав у ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 належні останнім 13/100, 14/100, 13/100 відповідних частин, що в сумі складають 2/5 частин будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Згідно зазначеного договору купівлі-продажу, в користування покупця виділено: частина будинку, що складається з коридору площею 7,0 кв.м., кімнати площею 7,2 кв.м., кімнати площею 18,6 кв.м., сіней-кухні площею 8,5 кв.м., зазначених на плані інвентар бюро під цифрами 1-2, 1-3, 1-4, 1-1, сарай «В», сарай «Д», вбиральні «п», 16 частин огорожі, Так, з моменту придбання 2/5 частин домоволодіння, ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_5 почали користуватися своєю часткою домоволодіння та земельною ділянкою під ним. (а.с. 34-35 т.1)

У 2017 році ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вирішили провести реконструкцію кожний своєї частки з перебудовою, надавши один одному, як співвласники, дозволи на перебудови і це сторонами не оспорюється. (а.с. 36,98-104 т.1)

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.11.2018р. по справі №592/9617/18 позовні вимоги ОСОБА_3 про виділ часток земельної ділянки в праві спільної часткової власності в натурі задоволено та судом вирішено: 1) Виділити ОСОБА_3 у власність земельну ділянку загальною площею 600 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, як окремий об`єкт нерухомості, позначена синім кольором на II варіанті поділу земельної ділянки, додаток 1 арк.2 у Висновку №43 земельно-технічної експертизи від 23.10.2018р., складеним 23.10.2018р судовім експертом Сукаленко С.В., із земельної ділянки загальною площею 0,1000 га з кадастровим номером :19:014:0007 за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши спільну часткову власність із відповідачем; 2) Виділити ОСОБА_3 у власність земельну ділянку загальною площею 90 кв. м. для ведення особистого селянського господарства як окремий об`єкт нерухомості, позначена синім кольором на II варіанті поділу земельної ділянки, додаток 1 арк.2 у Висновку № 43 земельно-технічної експертизи, складеним 23.10.2018р судовим експертом Сукаленко С.В., із земельної ділянки загальною площею 0,0150 га з кадастровим номером :19:014:0006 за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши спільну часткову власність із відповідачем.(а.с. 37-38 т.1) Постановою Сумського апеляційного суду від 04.02.2019р. №592/9617/18 дане судове рішення залишено без змін.(а.с.39-41 т.1)

Як убачається з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою для реєстрації речових прав є рішення Ковпаківського районного суду від 12.11.2018, постанова Сумського апеляційного суду від 04.02.2019р., а не державні акти про право власності на земельні ділянки. (а.с.50-51 т.1)

Відповідно до висновку експерта №108 від 16.01.2024р. «Інститут судових експертиз ім.Засл.Проф. М.С. Бокаріуса» Сумське відділення, за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи на розгляд суду запропоновано один варіант поділу домоволодіння (житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням часток співвласників та складеного між співвласниками порядку користування домоволодінням.

Співвласнику ОСОБА_13 пропонується виділити наступні приміщення, будівлі та споруди: житлову кімнату 2-3 житлового будинку «А- I» площею 16,9 кв.м.; житлову кімнату 2-4 житлового будинку «А-І» площею 13,0 кв.м.; коридор 2-6 житлової прибудови «А2-1» площею 9,0 кв.м.; санвузол 2-7 житлової прибудови «А2-1» площею 4,3 кв.м.; кухню 2-8 житлової прибудови «А2-1» площею 17,4 кв.м.; топкову 2-9 житлової прибудови «А2-1» площею 2,7 кв.м.; сходову клітину 2-10 мансарди «м/с» площею 3,9 кв.м.; коридор 2-11 мансарди «м/с» площею 7,8 кв.м.; житлову кімнату 2-12 мансарди «м/с» площею 9,5 кв.м.; житлову кімнату 2-13 мансарди «м/с» площею 14,9 кв.м.; коридор І підвалу «п/д» площею 4,0 кв.м.; підвал II підвалу «п/д» площею 17,3 кв.м.; тамбур III тамбуру «а1» площею 2,9 кв.м.; ганок «кр1»; баню «О»; навіс «П»; навіс «Б»; ворота з хвірткою «№1»;1/2 огорожі «№3»; огорожу «№4»; огорожу «№5», а ОСОБА_2 , у власність, наступні приміщення, будівлі та споруди: коридор 1-2 житлового будинку «А-І» площею 7,0 кв.м.; житлову кімнату 1-3 житлового будинку «А-І» площею 7,2 кв.м.; житлову кімнату 1-4 житлового будинку «А-І» площею 18,6 кв.м.; коридор 1-1 житлової прибудови «А3- 1» площею 11,2 кв.м.; санвузол 1-5 житлової прибудови «А3-1» площею 3,8 кв.м.; житлову кімнату 1-6 житлової прибудови «А3-1» площею 9,5 кв.м.; житлову кімнату 1-7 житлової прибудови «А3-1» площею 13,1 кв.м.; ворота з хвірткою «№2»; 1/2 огорожі «№3».

Фактичні частки складатимуть: ОСОБА_3 - 2/3 (замість 3/5) ОСОБА_2 - 1/3 (замість 2/5).

Частки співвласників змінились внаслідок наступних дій співвласників:

- добудови ОСОБА_3 житлових прибудов «А2-1», мансарди «м/с», підвалу «п/д», тамбуру «а1» до житлового будинку «А-І», добудови ОСОБА_3 господарчих споруд - бані «О», навісів «Б» та «П»; добудови ОСОБА_2 житлової прибудови до житлового будинку «А-І»; знесення ОСОБА_2 господарчих споруд - уборної «Н», сараю «В» та прибудови до сараю «в».

Графічно варіант поділу домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 представлений в Додатку 2 до висновку експерта.

Межа поділу позначена на плані червоним кольором.(а.с.4-24 т.2)

Статтею 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Суд, дослідивши висновок експерта, вважає за можливе визнати його належним, достатнім, достовірним доказом у розумінні ст.ст.76-80 ЦПК України і провести поділ житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням часток співвласників та складеного між співвласниками порядку користування домоволодінням згідно варіанту, запропонованого експертом, який відповідає інтересам сторін, припинивши право спільної часткової власності та виділити сторонам в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна, у власність, вищезазначені у висновку ескперта приміщення, будівлі та споруди.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині позову ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Що ж стосується решти заявлених позовних вимог з боку ОСОБА_2 , то суд не знаходить підстав для їх задоволення та погоджується із доводами представників відповідачів по даній справі і вважає їх слушними.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Так, представник позивача посилається на те, що згідно висновку земельно-технічної експертизи №43 від 23.10.2018р., так й не звернув уваги суд у справі №592/9617/18 на ту обставину, що виділ земельної ділянки ОСОБА_3 проводився без врахування первинних часток в домоволодінні, а проводився згідно кінцевих часток, що зазначені в державному акті: 3/5 часток, в свою чергу зазначена земельна ділянка була приватизована в частці 3/5 та визначена в такому розмірі через частку в житловому будинку, що становила 3/5 та належала першочергово ОСОБА_6 , котра по заповіту заповіла цю частку ОСОБА_3 .

Суд не з`ясовував обставину того, коли було побудовано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , які були первинні частки у праві власності на житловий будинок між співвласниками, як вони змінювалися (збільшувалися чи зменшувалися), хто їх набував та які добудови / перебудови проводилися співвласниками, через що виникли частки 2/5 та відповідно 3/5.

Судом також не з`ясовувалося питання щодо того, які частки, до приватизації спірної земельної ділянки, припадали на співвласників та якими частками вони фактично користувалися.

Не з`ясовано головне питання, що поділ земельної ділянки проводиться без врахування первинних часток в житловому будинку, оскільки збільшення частки у праві власності одного співвласника на його частку в житловому будинку через його добудову перебудову/реконструкцію) не впливає на зміну частки в праві власності (праві користування) на земельну ділянку.

Як вбачається з відомостей з технічного паспорту на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 рік побудови будинку зазначений 1950р. (а.с.168-180 т.1)

Однак, згідно ч.4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Так, спір судом вирішувався між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі їх доводів та наданих доказів, дослідивши які суд і прийняв рішення, яке набрало законної сили. Тобто це були їх правовідносини з приводу користування та володіння майном.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У даній справі, позивачем виступає ОСОБА_2 , який є онуком ОСОБА_4 і є її спадкоємцем за заповітом, відповідно успадкував те, що документально належало його бабусі.

Також ОСОБА_3 отримала у спадок по заповіту 02.04.1999р. 3/5 частин житлового будинку.

Зміну часток у житловому будинку передбачало чинне на тоді законодавство, а саме, відповідно до ст. 119 ЦК УРСР коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні.

Таким чином, посилання позивача на понад сорокарічну історію з переходами права власності, добудовами, перебудовами житлового будинку, не мають жодного юридичного значення на обсяг прав, які перейшли до спадкоємців, а саме до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а відтак і до позивача від ОСОБА_4 і суд такі доводи представників відповідачів вважає цілком слушними.

Також суд не знаходить підстав для скасування рішень Сумської міської ради, адже дійсно будь-яких доказів на підтвердження того, що Сумська міська рада у 1998 та 2001 роках мала приймати рішення з врахуванням часток у будинку до 1978 року, позивач не надав. Крім того, оскаржувані рішення про надання у власність земельних ділянок стосувались ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а не ОСОБА_2 , були виконані та вичерпали свою дію виконанням. ОСОБА_2 у 1998 році та 2001 році не мав жодного відношення до земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , не надав доказів порушення саме його права та інтересів цими рішеннями. Тому у цій частині позову до СМР слід відмовити.

Щодо визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки ОСОБА_3 та припинення їй права власності, то слід зазначити, що відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.1-3, 5,6 ст. 203 ЦК України: - Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. -Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.- Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.- Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити права та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У позові та заяві про зміну предмету та підстав позову відсутні будь-які підстави та докази на їх підтвердження недійсності державних актів ОСОБА_3 та недійсності свідоцтв про право на спадщину за заповітом,на підставі яких ці акти були видані.

Крім цього, відповідно до наданої позивачем Інформації з ДРРП від 17.09.2021р. підставою для державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :19:014:0016 є державний акт на землю серії ЯГ №285583 від 07.09.2006р. (який посвідчував до рішення суду право спільної часткової власності на землю), рішення Ковпаківського районного суду м.Суми у справі № 592/5617/18 від 12.11.2018р., постанова Сумського апеляційного суду від 04.02.2019р.

Відповідно до наданої позивачем Інформації з ДРРП від 17.09.2021р. (додаток № 27 до першої позовної заяви) підставою для державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :19:014:0021 є рішення Ковпаківського районного суду м.Суми у справі № 592/5617/18 від 12.11.2018р., постанова Сумського апеляційного суду від 04.02.2019р., державний акт на землю серії ЯГ №285584 від 07.09.2006р (який посвідчував до рішення суду право спільної часткової власності на землю).

Статтею 346 ЦК України визначені підстави припинення права власності, а відповідно до ст. 140 Земельного кодексу України визначені підстави припинення права власності на земельну ділянку.

Позивач не надав жодних доказів на підтвердження наявності передбачених законом підстав припинення права власності ОСОБА_3 на її земельні ділянки.

При цьому, відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, в тому числі, 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Рішення суду першої та апеляційної інстанції ніким не скасовано, тому вимога до відповідачів ОСОБА_3 та до Сумської міської ради про скасування рішень про державну реєстрацію прав від 28.08.2020р. за ОСОБА_3 на земельні ділянки є необґрунтованою.

Відповідно до ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; ) висновками експертів; ) показаннями свідків.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. (ст.102 ЦПК)

Так, на підтвердження своїх доводів, позивач надав суду висновок експерта №679 від 01.12.2023р. за результатами проведення будівельно-технічної експертизи (а.с.57-61 т.2), предметом дослідження були копії документів, надані стороною по справі, а також проаналізована інвентарної справи №15639 на домоволодіння та зроблені висновки на поставлені питання, а саме по першому питанню: враховуючі той факт, що починаючи з 1954 року житловий будинок «А-1» фактично використовував: як двоквартирний житловий будинок з відокремленими частинами, експертом встановлені що у зв`язку з добудовою прибудови літера «А'-І» до житлового будинку «А-1» у період час з 1949 по 2002 рік частки співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 змінювалися.

До проведення будівельних робіт по улаштуванню житлової прибудови до житлового будинку (до дати 18.12.1978 року) частки співвласників становили: ОСОБА_17 - 1/2 частка; ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - 1/2 частка.

Після проведення будівельних робіт по улаштуванню житлової прибудови житлового будинку (після дати 18.12.1978 року) частки співвласників становили: ОСОБА_17 - 3/5 частка; ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - 2/5 частка.

По другому питанню: Первинні частки співвласників домоволодіння, яке утворилося після продажу (відчуження) 1/3 частки домоволодіння ОСОБА_18 , станом на 05.01.1954 року становили: ОСОБА_19 - 1/2 частка; ОСОБА_20 ( ОСОБА_20 ) - 1/2 частка. По третьому питанню - ОСОБА_5 придбав 1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_1 відносно первинних часток домоволодіння, яке утворилося після продажу (відчуження) 1/3 частини домоволодіння ОСОБА_18 .

Відповідно до ст. 101 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Так, вказана інформація не заперечується сторонами, і така інформація міститься в матеріалах інвентарної справи, у документах, які в ній знаходяться, події зазначені в ній відбувалися багато років тому і стосувалися інших осіб, а не позивача, тому суд не може лише на підставі цього доказу задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 .

Що стосується розподілу судових витрат по справі.

Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача;2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.137 цього кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, під час подачі позову до суду, ОСОБА_2 сплатив 3492 грн. судового збору за 2/5 частину вартості будинку, суд вирішив першу вимогу позивача на його користь, тому з відповідачки необхідно стягнути на користь ОСОБА_2 сплачену суму судового збору. Що стосується стягнення судового збору в сумі 1350 грн. за земельну ділянку, то в цій частині стягнення слід відмовити, так як ці вимоги залишенні без задоволення.

Згідно акту № 108 від 16.01.2024 року вартість експертизи №108 від 16.01.2024р. становить 9438 грн. 50 коп., яку оплатив позивач ОСОБА_2 (а.с. 2 т.2)

Тому з ОСОБА_3 на користь позивача необхідно стягнути 9438 грн. 50 коп., оскільки вона не визнавала позов на стадії підготовчого судового засідання, надавала відзив з цього приводу та її представник додаткові пояснення з приводу заперечення поділу будинку. Лише після проведеного експертного дослідження ця вимога була визнана і не заперечувалася, але не можна це розцінювати як спору не було, бо ОСОБА_2 і звернувся до суду з позовом, бо спір існував.

Актом № 679 від 01.12.2023 року повідомлено про вартість експертизи на замовлення ОСОБА_2 14338 грн. 80 коп., яку він сплатив. (а.с. 62-63 т.2) Однак суд не прийняв її до уваги і не поклав в основу рішення, тому і судові витрати з відповідачки не стягуються.

З приводу витрат на правову допомогу, до орієнтовно представником позивача була заявлена сума в 14000 грн., у судових дебатах адвокат Кондратенко М.М. заявив клопотання про надання остаточного розрахунку пізніше на підставі ч.8 ст.141 ЦПК.

В свою чергу, інша сторона у справі, у зв`язку із поданням позивачем заяви, для підготовки відзиву та належного захисту прав відповідача ОСОБА_3 , 22.06.2024р. була укладена додаткова угода №1 до Договору № 2405 від 24.05.2022р., відповідно до якої, враховуючи подання позивачем у справі № 592/1656/22 заяви про часткову зміну предмета та підстав позову, надання висновку експертизи, необхідність підготовки та подання відзиву на змінені позовні вимоги, сторони домовились, відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про збільшення вартості послуг виконавця (гонорару) на 4000,00 грн. Загальна вартість послуг виконавця (гонорар) за Договором № 2405 про надання правничої (правової) допомоги від 24.05.2022р становить 14000,00 грн., що підтверджується копією додаткової угоди та квитанції (а.с. 90-91 т.2) Тому, враховуючи частковість задоволених вимог (одна), необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 10 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.13, 76, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги представника позивача Кондратенка Максима Миколайовича , який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Провести поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна, ОСОБА_2 , у власність, наступні приміщення, будівлі та споруди: коридор 1-2 житлового будинку «А-І» площею 7,0 кв.м.; житлову кімнату 1-3 житлового будинку «А-І» площею 7,2 кв.м.; житлову кімнату 1-4 житлового будинку «А-І» площею 18,6 кв.м.; коридор 1-1 житлової прибудови «А3- 1» площею 11,2 кв.м.; санвузол 1-5 житлової прибудови «А3-1» площею 3,8 кв.м.; житлову кімнату 1-6 житлової прибудови «А3-1» площею 9,5 кв.м.; житлову кімнату 1-7 житлової прибудови «А3-1» площею 13,1 кв.м.; ворота з хвірткою «№2»; 1/2 огорожі «№3», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно висновку №108 від 16.01.2024р. «Інститут судових експертиз ім.Засл.Проф. М.С. Бокаріуса» Сумське відділення, за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №592/1656/22.

Виділити в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна, ОСОБА_3 , у власність, наступні приміщення, будівлі та споруди: житлову кімнату 2-3 житлового будинку «А- I» площею 16,9 кв.м.; житлову кімнату 2-4 житлового будинку «А-І» площею 13,0 кв.м.; коридор 2-6 житлової прибудови «А2-1» площею 9,0 кв.м.; санвузол 2-7 житлової прибудови «А2-1» площею 4,3 кв.м.; кухню 2-8 житлової прибудови «А2-1» площею 17,4 кв.м.; топкову 2-9 житлової прибудови «А2-1» площею 2,7 кв.м.; сходову клітину 2-10 мансарди «м/с» площею 3,9 кв.м.; коридор 2-11 мансарди «м/с» площею 7,8 кв.м.; житлову кімнату 2-12 мансарди «м/с» площею 9,5 кв.м.; житлову кімнату 2-13 мансарди «м/с» площею 14,9 кв.м.; коридор І підвалу «п/д» площею 4,0 кв.м.; підвал II підвалу «п/д» площею 17,3 кв.м.; тамбур III тамбуру «а1» площею 2,9 кв.м.; ганок «кр1»; баню «О»; навіс «П»; навіс «Б»; ворота з хвірткою «№1»;1/2 огорожі «№3»; огорожу «№4»; огорожу «№5», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно висновку №108 від 16.01.2024р. «Інститут судових експертиз ім.Засл.Проф. М.С. Бокаріуса» Сумське відділення, за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №592/1656/22.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3492 грн. судового збору, 9438 грн. 50 коп. витрат за проведення експертизи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 10 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст складено 26.01.2026

Суддя Ольга КАТРИЧ