Справа № 155/1348/25 Головуючий у 1 інстанції: Яремчук С. М.
Провадження № 22-ц/802/68/26 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Мосійчук Альони Ігорівни на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 20 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 23436,57 гривень.

Свій позов обґрунтовує тим, що 09 червня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1406-5431. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 5500,00 гривень; строк кредитування 365 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту, знижена % ставка 1,45% в день; стандартна % ставка 1,45% в день.

Зазначає, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

В подальшому відповідач всупереч умовам кредитного договору порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування, встановленого умовами кредитного договору.

Станом на 14 липня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 30962,00 гривні, що складається: прострочена заборгованість за кредитом 5420,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 25541,75 гривень.

Разом з тим, зазначає, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме частково списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами в сумі 7525,43 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 23436,57 гривень.

Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з відповідача заборгованість урозмірі 23436,57 гривень та судові витрати.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 20 жовтня 2025 рокупозов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (юридична адреса: місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407, ) заборгованість за кредитним договором №1406-5431 від 09 червня 2024 року в розмірі 13930 (тринадцять тисяч дев`ятсот тридцять) гривень 43 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (юридична адреса: місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407, ) сплачений судовий збір в розмірі 1439 (одна тисяча чотириста тридцять дев`ять) гривень 84 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду частині заборгованості за кредитним договором та судового збору,представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Мосійчук А. І. подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, танеправильно застосовано норми матеріального права, а також помилковоздійснено перерахунок заборгованості за відсотками у період з 09.06.2024по 08.06.2025 р., так як наслідок скасовано законне право позивача наотримання процентів за користування відповідачем кредитними коштамивідповідно до умов договору. Просить рішення в оскаржувані частині скасувати.

Відповідач своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався та відзив на апеляційну скаргу не подав, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до принципу диспозитивності суд апеляційної інстанції не робить своїх висновків щодо неоскарженої частини рішення ні в мотивувальній, ні резолютивній частині судового рішення. Разом з тим, перевіряючи висновки суду щодо правильності визначення розміру відсотків, колегії суддів належить надати оцінку договору в цілому.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін з таких підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 09 червня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1406-5431 (а. с. 12-21).

Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «СreditKasa», затверджених наказом директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» №51-П від 28 травня 2024 року та розміщених на їх сайті (а. с. 22-29).

Як передбачено п. 3.1 кредитного договору цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 3.10 кредитного договору укладаючи договір, кредитодавець та позичальник визнають усі документи (в тому числі цей договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього Договору і Правил.

Згідно з п. 4.1 договору загальний розмір кредиту (сума кредиту) за цим договором становить 5500,00 гривень.

Відповідно до п. 4.2 договору дата надання/видачі кредиту: 09.06.2024 року.

Згідно з п. 4.8 договору базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору.

Відповідно до п. 4.10 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1.45% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промоставкою та/або зниженою, та/або пільговою процентною ставкою).

Згідно з п. 4.13 договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 08.06.2025 року.

Відповідно до п. 4.16 договору денна процентна ставка на дату укладення цього договору складає: 1.491% процентів.

Згідно з п. 5.3.1 договору останній календарний день базового періоду 22 червня 2024 року.

Позичальнику надано одноразовий ідентифікатор НОМЕР_2 , для підписання кредитного договору №1406-5431 від 09 червня 2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами, зокрема, Паспортом споживчого кредиту.

Усі зазначені документи підписані відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором.

На виконання умов договору 09 червня 2024 року відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 5500,00 гривень шляхом перерахунку на його банківський рахунок № НОМЕР_3 за допомогою системи LIQPAY, що підтверджується копією довідки про перерахування суми кредиту №1406-5431 від 09 червня 2024 року (а. с. 35), а також листом АТ КБ «ПриватБанк», скерованого на адресу ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (а. с. 32-34).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 14 липня 2025 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за договором №1406-5431 від 09 червня 2024 року становить 30962,00 гривень, що складається із заборгованості за основним боргом в розмірі 5420,00 гривень, заборгованості за відсотками в розмірі 25541,75 гривень. При цьому, як вбачається із розрахунку, проценти нараховані в межах строку кредитування до 08 червня 2025 року за відсотковою ставкою 1,45% в день, як передбачено п. 4.8. та 4.10. кредитного договору (а. с. 36-38).

Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме частково списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами в сумі 7525,43 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 23436,57 гривень.

У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Предметом даного позову є стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 526 ЦК встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

За змістом ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК).

У постанові від 07.04.2021 року у справі № 623/2936/19 Верховний суд дійшов висновку, що використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором при укладенні договору відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Укладений 09 червня 2024 року ОСОБА_1 договір про відкриття кредитної лінії №1406-5431 із ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за формою відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України.

Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України визначає.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

У справі також встановлено, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб ОСОБА_1 ..

Отже з матеріалів справи судом встановлено, що 09 червня 2024 року відповідачу було надано кредит у сумі 5500,00 гривень зі сплатою процентів за відсотковою ставкою 1,45%, що відображено у розрахунку заборгованості за кредитом станом на 14 липня 2025 року.

Умовами договору передбачено, що строк на який надається кредит 365 днів.

Строк дії договору: до 08 червня 2025 року.

Як убачається із розрахунку заборгованості за договором №1406-5431 про відкриття кредитної лінії від 09 червня 2024 року, проценти нараховано позивачем до 08 червня 2025 року (включно), тобто, в межах строку кредитування. Однак, проценти нараховувались за відсотковою ставкою 1,45%.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року.

Передбачений п. 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

Отже, укладаючи 09 червня 2024 року договір про відкриття кредитної лінії, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, позивач не мав права визначати денну проценту ставку у розмірі 1,45%, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день.

Суд здійснив перерахунок відсотків з врахуваням відсоткової ставки 1% в день за період з 09 червня 2024 року по 08 червня 2025 року.

Так, за період з 09 червня 2024 року по 20 червня 2024 року відсотки складають: 5500,00х 1% х 12 днів = 660,00 гривень.

21 червня 2024 року відповідач сплатив 1941,50 гривень, з яких 660,00 гривень позивач повинен зарахувати на погашення відсотків, решту на погашення тіла кредиту. Оскільки відсотки за вказаний період становлять 660,00 гривень, то сума 1281,50 гривень повинна бути зарахована на погашення основного тіла кредиту. Тому, станом на 21 червня 2024 року заборгованість за тілом кредиту становить 4218,50 гривень (5500,00-1281,50=4218,50).

Так, за період з 21 червня 2024 року по 18 липня 2024 року включно (дата внесення чергового платежу відповідачем) відсотки складають: 4218,50х1%х28днів=1181,18 гривень.

18 липня 2024 року відповідач сплатив 2121,93 гривень, з яких з яких 1181,18 гривень позивач повинен зарахувати на погашення відсотків, решту на погашення тіла кредиту. Оскільки відсотки за вказаний період становлять 1181,18 гривень, то сума 940,75 гривень повинна бути зарахована на погашення основного тіла кредиту. Тому, станом на 18 липня 2024 року заборгованість за тілом кредиту становить 3277,75 гривень (4218,50-940,75=3277,75).

Так, за період з 19 липня 2024 року по 08 червня 2025 року включно (останній день строку кредитування) відсотки складають: 3277,75х1%х325днів=10652,68 гривні.

Кредитний договір укладено 09.06.2024 року, вищевказаний закон набрав чинності 24.12.2023, суд апеляційної інстанції враховує, що позивач є професійним учасником ринку фінансових послуг, знає та керується діючим законодавством в сфері послуг, які ним надаються, не повинен ставити позичальника, який є слабшою стороною у цих правовідносинах, у завідомо негативне становище.

Кредитний договір у цій справі укладений 09.06.2024 року, тому кредитором може бути застосована максимальна процентна ставка 1% в день.

Зважаючи на це та виходячи із суми кредиту 5500 грн, суд першої інстанції провів розрахунок із врахуванням погашення заборгованості відповідачем, тому заборгованість за тілом кредиту становить: 5500,00-1281,50-940,75=3277,75 гривень, а заборгованість за відсотками - 10652,68 гривні.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не слугують підставою для скасування чи зміни рішення, тому що ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм матеріального права, зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи зазначений спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, в оскарженій частині, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції, в оскарженій частині без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 375, 382, 384 , 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Мосійчук Альони Ігорівни залишити без задоволення.

Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 20 жовтня 2025 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя:

Судді: