КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-п/947/27/26
УХВАЛА

26.01.2026 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 29 грудня 2025 року по цивільній справі №947/21212/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2026 року до Київського районного суду міста Одеси через систему «Електронний суд» надійшла заява від ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 29 грудня 2025 року по цивільній справі №947/21212/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 посилається на те, що він не згоден з заочним рішенням суду від 29.12.2025 року по справі №947/21212/25, оскільки при ознайомленні із матеріалами справи було з`ясовано, що відповідно до документа «Розрахунок суми заборгованості за спожиту електроенергію» можна зробити висновки щодо якості та обґрунтованості нарахованої заборгованості. Зокрема, у таблиці міститься графа «Нараховано в поточному місяці», перша та друга колонки якої відображають період, за який здійснювалося нарахування заборгованості. З аналізу вказаних даних вбачається, що у листопаді ТОВ «ООЕК» було нараховано заборгованість за поточний місяць, аналогічне нарахування здійснено й у грудні. Водночас з початком нового календарного року компанія ТОВ «ООЕК» повторно нарахувала заборгованість за той самий період, що свідчить про подвійне нарахування вже нарахованого боргу, підтвердженням якого є період висвітлений в таблиці з 01.04.2024 по 29.01.2025. Надалі, як вказує відповідач, позивачем був доданий «Баланс абонента ОСОБА_1 », з якого вбачається, що нарахування починаються з вересня 2024 року, вхідне сальдо якого на початок місяця складає 0,00 грн., нарахування поступово збільшуються до початку січня 2025 року, після чого знову можливо встановити невідповідність розрахунку ТОВ «ООЕК», яке знову нараховує борг за період 01.04.202429.01.2025 року, що складає 8 364,48 грн. Як вказує відповідач, з яких саме мотивів ТОВ «ООЕК» вирішило нарахувати подвійну плату за спожиті послуги ОСОБА_1 невідомо, але така переплата порушує його права як споживача, а тому він вважає за необхідне звернутись до суду з даною заявою про скасування заочного рішення від 29 грудня 2025 року у справі № 947/21212/25.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями , справу на підставі вказаної заяви розподілено судді Калініченко Л. В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси Калініченко Л.В. від 13.01.2026 року вказану заяву прийнято до розгляду та призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомлення сторін по справі.

Сторони по справі у судове засідання призначене на 26.01.2026 року не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином.

Від представник позивача до суду надійшли: 15.01.2026 року письмові заперечення проти задоволення даної заяви з посиланням на її необґрунтованість та 26.01.2026 року заява про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Частиною 1 статті 287 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Приймаючи вказані обставини, судом було ухвалено здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду в судовому засіданні 26.01.2026 року за відсутності сторін по справі.

Дослідивши та вивчивши матеріали заяви з доданими до неї документами, матеріали цивільної справи №947/21212/25, суд вважає заяву не підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін по справі перебувала цивільна справа №947/21212/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

За наслідком розгляду вказаної справи, заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.12.2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію в загальному розмірі 13653,01 грн., та у відшкодування судових витрат 2422,40 грн.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У відповідності до ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Як вбачається, з заявою про перегляд вказаного заочного рішення суду, відповідач по справі звернувся 08.01.2026 року, тобто в межах процесуальних строків для вчинення відповідної процесуальної дії з подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Скасування та перегляд заочного рішення суду передбачено статтею 288 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання та не надання відзиву, а й те, що аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише при встановленні цих двох умов у суду є підстави для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме: доведеність обставин, що:

- відповідач не з`явився в судове засідання,

- не повідомив про причини неявки,

- не подав відзив з поважних причин,

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оглянувши матеріали цивільної справи №947/21212/25, судом встановлено, що відповідачем по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до положень статті 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається зокрема:

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Частиною 6 статті 187 ЦПК України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вказаних приписів процесуального законодавства, судом по справі №947/21212/25 було отримано відповідь з ВОМІРМП УПРЕ ГУДМС України в Одеській області у відповідності до якої встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

За наслідком встановленого зареєстрованого місця проживання відповідача, судова кореспонденція суду, а саме копія ухвали про відкриття провадження по справі від 21.07.2025 року, скеровувалась судом під час розгляду справи №947/21212/25 разом з рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштової кореспонденції на ім`я ОСОБА_1 , за вказаною адресою зареєстрованого місця реєстрації, яка в свою чергу була повернута до суду з підстав відсутності адресата за місцем проживання.

Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Також, у відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Отже, копія ухвали про відкриття провадження по справі від 21.07.2025 року, яка була скерована засобами поштового зв`язку, вважається належним чином врученою відповідачеві у відповідності до положень статті 128 ЦПК України.

Також судом встановлено, що приймаючи наявність у відповідача ОСОБА_1 зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС, копія ухвали про відкриття провадження по справі від 21.07.2025 року була також скерована судом в електронній формі до електронного кабінету ОСОБА_1 , яка доставлена 26.07.2025 року о 0:02:15, що підтверджується довідкою про доставку електронного кабінету наявною в матеріалах справи.

Отже, починаючи з 28.07.2025 року відповідач належним чином отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та належним чином повідомлений про розгляд справи №947/21212/25.

Також приймаючи скерування позовної заяви до суду в електронній формі через підсистему Електронний суд, позивачем було надано до позову квитанцію №3659395 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС, з якою вбачається, що 06.06.2025 року о 15:36 до електронного кабінету відповідача Білокуренко О.М. було доставлено копію позовної заяви з додатками до неї.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 під час розгляду цивільної справи №947/21212/25 належним чином повідомлений про розгляд справи у відповідності до положень статті 128 ЦПК України, однак, у встановлений судом строк не скористався процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, про причини неподання якого не повідомив.

На підставі викладеного, вбачається, що відповідач не був позбавлений можливості приймати участь під час розгляду справи і реалізовувати свої процесуальні права, у тому числі з подання відзиву на позовну заяву і поданні відповідних доказів, для доведення своєї правової позиції і заперечень стосовно цього спору.

Крім того, суд зазначає, що усі доводи заявника у заяві зводяться до того, що останній надає свою оцінку вже наявним у справі доказам. Будь-яких доказів в спростування викладених позивачем доводам і наданих ним доказів, на підставі яких ухвалено заочне рішення, відповідачем до заяви про перегляд заочного рішення суду не надано.

На підставі вищевикладеного в сукупності, суд вважає посилання ОСОБА_1 в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду безпідставними та необґрунтованими.

З урахуванням вищевикладеного, судом не встановлені підстави для скасування заочного рішення суду, а саме одночасна доведеність усіх обставин, що: відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, не подав з поважних причин відзиву на позовну заяву і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 29 грудня 2025 року по цивільній справі №947/21212/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, є необґрунтованою, за наслідком чого підлягає залишенню без задоволення.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 29 грудня 2025 року по цивільній справі №947/21212/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію залишити без задоволення.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та може бути оскаржена разом з судовим рішенням по цій справі.

Повний текст ухвали суду складено 27.01.2026 року.

Головуючий Л. В. Калініченко