єдиний унікальний номер справи 546/1231/24
номер провадження 2/546/37/26
26 січня 2026 року м. Решетилівка Полтавська область
Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Лівер І.В.,
за участю секретаря судового засідання Лободи Н.І.,
представниці позивачів ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка Полтавської області в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним та визнання права власності, третя особа приватний нотаріус Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбиш Сергій Миколайович
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що у грудні місяці 2015 року між ними та відповідачем була досягнута домовленість щодо купівлі житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та двох земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 . Сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, але у зв`язку з тим у продавця не були наявні всі документи для укладення договору, 02.12.2015 року сторонами було підписано Попередній договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства, який був посвідчений приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем Сергієм Миколайовичем та зареєстрований у реєстрі за № 856.
Між сторонами відбулося повне виконання договору: до підписання договору купівлі-продажу покупці повністю розрахувалися з продавцем, заплативши обумовлену грошову суму. Продавець передав покупцям правовстановлюючі документи на об`єкти та технічну документацію, а також ключі від будинку. Тобто, сторони домовились з усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна та земельних ділянок, проте з боку продавця має місце безповоротне ухилення від нотаріального посвідчення правочину та втрати можливості з будь-яких причин його посвідчити.
На підставі викладеного позивачі просять задовольнити позов та визнати укладеним догові купівлі-продажу та право власності за позивачами на вказані вище об`єкти нерухомого майна.
Ухвалою суду від 05.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Позивачі в засідання суду не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.
Представниця позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення в даній справі не заперечувала.
Суд здійснював заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання. Судові повістки, направлені відповідачу за адресою, вказаною в позові, повернулися до суду з відміткою пошти адресат відсутній за вказаною адресою. Крім того, виклик відповідача в судові засідання здійснювався в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, оскільки отримана судом інформація в порядку ч.ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України не дала можливості встановити зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача.
Крім того, судом 29.11.2024 було здійснено запит до Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів щодо відповідача, на який було отримано відповідь № 934597 від 29.11.2024 із вказаного реєстру, з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_4 з липня 2024 року отримував дохід з військової частини НОМЕР_1 .
16.01.2025 від представниці позивачів до суду надано клопотання про витребування доказів від Міністерства оборони України, а саме інформацію про місце перебування (служби) ОСОБА_4 , яке було задоволено ухвалою суду від 16.01.2025 з метою здійснення належного повідомлення відповідача по справі та не порушення його прав.
У зв`язку з ненаданням Міністерством оборони України витребуваних доказів судом ухвалою від 27.03.2025 було витребувано у військової частини НОМЕР_2 інформацію про місце перебування (проходження служби) відповідача ОСОБА_4
31.03.2025 на адресу суду від військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України надійшла відповідь, в якій вказано, що у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, станом на 17.03.2025 обліковий запис на громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено.
07.04.2025 судом повторно направлено до Міністерства оборони України ухвали суду від 16.01.2025 для виконання в частині витребування інформації про місце перебування (проходження служби) відповідача.
28.04.2025 на адресу суду від військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України надійшла відповідь, в якій повідомлено, що військовослужбовець ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 не зараховувався.
Ухвалою суду від 30.05.2025 за клопотанням представниці позивачів витребувано в ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні відомості: з якого часу відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , був призваний (мобілізований) до лав Збройних Сил України; чи дійсно відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проходить військову службу на даний час та де саме; інформацію про місця перебування (служби) відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .
30.06.2025 на адресу суду від Командування сухопутних військ Збройних Сил України надійшла відповідь, в якій повідомлено про те, що ОСОБА_4 , 07.06.2024 був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_5 .
Ухвалою суду від 01.07.2025 за клопотанням представниці позивачів витребувано від військової частини НОМЕР_5 Міністерства оборони України наступну інформацію, а саме чи дійсно відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проходить службу у військовій частині НОМЕР_5 на даний час.
22.07.2025 на адресу суду від ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшла відповідь, з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_5 .
Ухвалою суду від 18.12.2025 з метою дотримання прав учасників судового процесу, принципів цивільного судочинства, зокрема змагальності сторін, суд повторно витребував у військової частини НОМЕР_5 наступну інформацію, а саме чи дійсно відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проходить службу у військовій частині НОМЕР_5 на даний час.
06.01.2026 на адресу суду від військової частини НОМЕР_5 надійшла відповідь, з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у військовій частині НОМЕР_5 перебуває у списках осіб, які самовільно залишили військову частину (СЗЧ), місце перебування військовослужбовця невідоме.
Відповідач у судові засідання суду не з`явився, відзиву, будь-яких клопотань чи заяв від відповідача до суду не надходило. З урахуванням викладеного вище, відповідач повідомлений про дату час та місце судового засідання належним чином.
Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд, заслухавши думку представниці позивачів, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.
02.12.2015 приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем Сергієм Миколайовичем посвідчено попередній договір між відповідачем ОСОБА_4 та позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Договір зареєстрований у реєстрі за № 856.
Відповідно до п. 1 попереднього договору, посвідченого 02.12.2015 приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем Сергієм Миколайовичем, (далі попередній договір) сторони зобов`язуються у майбутньому, після виготовлення продавцем необхідних документів, але не пізніше 02 червня 2016, укласти договори купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок у нотаріальній формі на умовах, визначених цим договором.
Згідно п. 2.2. попереднього договору ціна об`єктів визначається у сумі 12 000,00 грн.
Згідно п. 2.3. попереднього договору ОСОБА_4 зобов`язується, зокрема, належним чином підготувати за свій рахунок і в строк до укладення основних договорів документи, необхідні для нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу.
Згідно п. 3. попереднього договору на підтвердження наміру придбати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельні ділянки та з метою забезпечення оформлення договорів купівлі-продажу вказаного вище нерухомого майна позивачі передали, а відповідач прийняв завдаток у сумі 12 000,00 грн.
Пунктом 6 попереднього договору передбачено, що у разі, якщо одна сторона ухиляється від виконання зобов`язань за цим договором (тобто ухиляється від укладення Основних договорів), інша сторона вправі звернутися до суду з вимогою про примушення укласти основні договори на умовах, визначених цим договором.
Згідно наявних в матеріалах справи квитанцій та платіжних інструкцій позивачка ОСОБА_2 сплачувала комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради позивачці ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , до складу сім`ї/зареєстрованих/ входять: ОСОБА_2 заявник, ОСОБА_3 чоловік, ОСОБА_5 син, ОСОБА_5 донька, ОСОБА_6 син.
Згідно звіту з незалежної оцінки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова (повна) вартість об`єкта житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 18,0 кв.м. станом на 15.11.2024 становить 106 487,00 грн.
Таким чином, позивачі виконали своє зобов`язання по оплаті товару, що підтверджено належними доказами по справі: а саме нотаріально посвідченим попереднім договором купівлі-продажу, відповідно до яких ОСОБА_4 отримав кошти за продане майно.
При укладенні вищезазначеного попереднього договору купівлі-продажу сторони домовились про подальше належне оформлення основних договорів, тобто їх нотаріальне посвідчення, проте відповідач всупереч вказаному не виконав обов`язок нотаріально посвідчити договори.
Як вбачається з позовної заяви відповідач передав позивачам правовстановлюючі документи, технічну документацію та ключі від житлового будинку. Сторони домовилися, що договір купівлі-продажу буде посвідчений нотаріально після виготовлення документів на майно, що є предметом за договором.
З довідки про склад сім`ї Виконавчого комітету Решетилівської міської ради та платіжних документів про оплату комунальних послуг вбачається, що позивачі разом зі своїми дітьми проживають в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проте позивачі не можуть користуватись повним обсягом прав власників, оскільки юридично такими не вважається. З метою усунення будь-яких перешкод та захисту прав позивачів, вони були змушені звернутись до суду із цим позовом з метою в судовому порядку визнати за ними право власності на житловий будинок та земельні ділянки.
Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, та кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу.
Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли домовленості з усіх істотних умов.
Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з часу передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.
Відповідно до ч. 2 cт. 220 ЦК України, якщо сторони договору домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
За змістом частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.
Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
Згідно частини першої статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.
Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.
Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні.
Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України.
З урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2020 року в справі № 916/667/18 (провадження № 12-145гс19) вказано, що: «відповідно до частини третьої статті 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Таким чином, положення договору про те, що сторона договору отримала належні їй платежі до підписання договору, свідчить про те, що сторони домовилися вважати сплату коштів, здійснену раніше за відсутності правових підстав, виконанням укладеного договору стороною, яка за цим договором мала сплатити гроші.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між сторонами по справі, а також визнання права власності за позивачами на такі об`єкти нерухомого майна.
Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Позивачами в позові вказано, що понесені судові витрати в даній справі становлять 2772,99 грн. сплаченого ними судового збору.
В позовній заяві позивачі не ставлять питання про стягнення з відповідача сплаченого ними судового збору, у зв`язку з чим воно судом не вирішується під час ухвалення рішення в даній справі.
З урахування викладеного та керуючись ст. 4, 5, 10, 11, 200, 206, 263, 264, 265, 280 ЦПК України суд
Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним та визнання права власності, третя особа приватний нотаріус Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбиш Сергій Миколайович - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 02 грудня 2015 між ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_6 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_7 ), як покупцями, та ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), як продавцем.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог статтями 284-285 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) сторін:
Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1
Представниця позивачів ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_4 .
Відповідач ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації не встановлене, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_5 .
Повний текст рішення складено без оголошення 26.01.2026.
Суддя І.В. Лівер