ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙАРД», в інтересах якого діє представник - адвокат Лазоренко Юрій Миколайович, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 26 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙАРД» про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення невиплаченої заробітної плати, моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до місцевого суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙАРД» (далі ТОВ «ЙАРД») про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення невиплаченої заробітної плати, моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач на сайті «Work.ua» знайшла вакансію адміністратора в дитячий садок, яку розмістило ТОВ «ЙАРД».

Пройшовши співбесіду та погодивши усі істотні умови працевлаштування, 17 лютого 2023 року вона приступила до виконання обумовлених із роботодавцем завдань, зокрема, до її посадових обов`язків належало: зустріч дітей та батьків, прийом телефонних дзвінків, ведення клієнтів, надання інформації щодо характеру послуг, які надаються Товариством, підтримка усіх процесів роботи дитячого простору, замовлення харчування, ведення документації, організація й проведення екскурсій тощо. Також до обов`язків позивача належало здійснення розрахунків із клієнтами, прийняття грошових коштів за надані Товариством послуги, тобто на позивача також було покладено матеріальну відповідальність.

Однак через нетривалий проміжок роботи їй стали затримувати заробітну плату, аргументуючи невиплату грошових коштів відсутністю грошових надходжень, важкою економічною обстановкою, воєнним станом. Відносини із керівництвом стали погіршуватись, керівник Товариства не реагував на необхідність виконання своїх прямих обов`язків як роботодавця. Позивач, не маючи можливості отримати належну їй заробітну плату та неналежне ставлення до неї, як до працівника, прийняла рішення розірвати трудові відносини із ТОВ «ЙАРД».

06 вересня 2023 року позивач припинила трудові відносини з Товариством, але остаточного розрахунку відповідачем так і не було здійснено, а при видачі трудової книжки вона встановила, що у ній не було записів про прийняття на роботу та звільнення з роботи. Вимогу вписати відомості про роботу у трудову книжку, посадові особи Товариства проігнорували. Також позивач здійснила запит щодо сплати податків за неї, як за найманого працівника. Відповідно до отриманих відомостей за 2023 рік відрахувань здійснено не було.

Товариство на адвокатський запит повідомило, що ОСОБА_1 не перебувала у трудових відносинах із ТОВ «ЙАРД», а у період з 06 березня 2023 року до 06 вересня 2023 року проходила стажування.

Таким чином, на глибоке переконання позивача, ТОВ «ЙАРД» грубо порушило права ОСОБА_1 , не дотримало фундаментальної трудової гарантії оплати праці, не здійснило податкових відрахувань за позивача як за найманого працівника.

Оскільки станом на 2023 рік мінімальна заробітна плата за місяць становить 6700,00 грн, а період її роботи становить 6,5 місяців, то позивач просить стягнути з відповідача суму невиплаченої заробітної плати у розмірі 43550,00 грн.

Крім того, на підставі статей 10, 24 Закону України «Про відпустки», враховуючи, що вона пропрацювала у ТОВ «ЙАРД» безперервно протягом 6 місяців, позивач просить стягнути компенсацію за невикористану відпустку при звільненні. Загальна кількість календарних днів, які ОСОБА_1 перебувала на роботі, становить 279 днів, сукупний дохід, беручи за основу розрахунку мінімальну заробітну плату 43550,00 грн, таким чином, вартість одного дня становить 156,09 грн, при тривалості основної щорічної відпустки 24 календарних дні, сума компенсації становить 3746,23 грн.

Таким чином, позивач фактично вступила із відповідачем у трудові відносини, відповідач взяв на себе зобов`язання дотримуватись передбачених законом трудових гарантій, зокрема, гарантій щодо оплати праці та сплати податкових платежів, однак не дотримався взятих на себе обов`язків, що спричинило порушення її прав та законних інтересів, які підлягають захисту у судовому порядку.

Також неправомірними діями відповідача, які полягають як у незаконній відмові у виплаті належної їй заробітній плати, завдано моральної шкоди. Сам факт безпідставного позбавлення оплати її праці, тобто позбавлення винагороди, на яку вона отримала право на законних підставах, свідчить про порушення її законних прав, а, отже, і завдання моральної шкоди.

Набуття позивачем статусу працівника породжує право «правомірних очікувань» та «законного сподівання» на отримання передбачених трудовим законодавством гарантій, а також отримання грошових коштів, однак протиправна відмова відповідача у виплаті таких коштів позбавила її права мирно володіти своїм майном.

Тривалість відсутності виплати негативно впливала на емоційний стан позивача, вона була вимушена обмежувати себе у задоволенні базових потреб, не могла брати участь у соціальному житті, відчувала пригнічений стан внаслідок відсутності належної оплати її праці в порівнянні з її оточенням.

Породження у неї негативних емоцій, пригніченого стану, відчуття меншовартості та недооцінка власних сил і здібностей завдала значної моральної шкоди, яка має бути стягнута з відповідача, оскільки завдана моральна шкода перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із неправомірними діями ТОВ «ЙАРД». Позивач оцінює спричинену їй моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить суд: встановити факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ «ЙАРД» з 17 лютого 2023 року до 06 вересня 2023 року; стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату за період з 17 лютого 2023 року до 06 вересня 2023 року у розмірі 43550 грн; стягнути з відповідача компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за період з 17 лютого 2023 року до 06 вересня 2023 року у розмірі 3746,23 грн; зобов`язати ТОВ «ЙАРД» нарахувати та сплатити відповідно до законодавства податок на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за ОСОБА_1 за період роботи з 17 лютого 2023 року до 06 вересня 2023 року; стягнути з ТОВ «ЙАРД» на користь ОСОБА_1 понесену моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн та усі понесені судові витрати, а саме витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 15000,00 грн.

Короткий зміст рішення місцевого суду

Рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 12 червня 2025 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «ЙАРД» про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення невиплаченої заробітної плати, моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Встановлено факт перебування у трудових відносинах ОСОБА_1 з ТОВ «ЙАРД» з 06 березня 2023 року до 06 вересня 2023 року.

Стягнуто з ТОВ «ЙАРД» на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за період з 06 березня 2023 року до 06 вересня 2023 року у розмірі 2621,74 грн.

Стягнуто з ТОВ «ЙАРД» на користь ОСОБА_1 суму коштів за спричинену моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Стягнуто з ТОВ «ЙАРД» на користь ОСОБА_1 суму витрат на правову допомогу у розмірі 7500,00 грн.

Зобов`язано ТОВ «ЙАРД» нарахувати та сплатити відповідно до законодавства податок на доходи фізичних осіб та суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за ОСОБА_1 виходячи з розміру щомісячної заробітної плати у розмірі 6700,00 грн за період роботи з 06 березня 2023 року до 06 вересня 2023 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового судового рішення

17 червня 2025 року представник ТОВ «ЙАРД» - адвокат Лазоренко Ю.М. направив до місцевого суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якому вказує на не вирішення місцевим судом питання щодо понесених судових витрат відповідачем під час ухвалення рішення по суті спору, та прохає суд ухвалити додаткове судове рішення у справі про стягнення на користь відповідача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, загальний розмір яких становить 15000,00 грн.

До вказаної вище заяви про ухвалення додаткового судового рішення було долучено: копію договору №01/01 про надання правової допомоги (адвокатських послуг) від 02 січня 2023 року, що укладений між ТОВ «ЙАРД» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Юрія Лазоренка», умовами якого передбачено, що обсяг кожної послуги і її вартість визначається за домовленістю сторін та обумовлюється у додаткових угодах до цього договору і є конфіденційною частиною цього договору (пункт 4.2.); перелік робіт (наданих послуг) згідно договору №01/01 від 02 січня 2023 року, що містить перелік наданих послуг, вартість наданої послуги та час їх виконання із зазначенням загальної вартості наданих юридичних послуг 15000,00 грн; акт №2 здачі-прийняття наданих послуг відповідно до договору №01/01 від 02 січня 2023 року, що датований 30 грудня 2024 року, згідно відомостей якого вартість юридичних послуг під час розгляду справи в Октябрському районному суді м. Полтави становить 15000,00 грн.

Крім того, матеріали справи містять в собі копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, що видано Лазоренку Ю.М., а також ордер на надання правничої (правової) допомоги ТОВ «ЙАРД» в Октябрському районному суді м. Полтави адвокатом Лазоренком Ю.М.

Короткий зміст судового рішення місцевого суду

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 26 серпня 2025 року зупинено провадження за заявою представника відповідача адвоката Лазоренка Ю.М. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЙАРД» про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення невиплаченої заробітної плати, моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії до розгляду справи Полтавським апеляційним судом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 26 серпня 2025 року не погодилося ТОВ «ЙАРД», в інтересах якого діє представник - адвокат Лазоренко Ю.М., та оскаржило його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу, в якій відповідач прохав суд скасувати оскаржуване судове рішення.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі зауважено, що суд першої інстанції, не розглянувши у встановлені цивільним процесуальним законодавством строки заяви про ухвалення додаткового судового рішення, пославшись на направлення матеріалів справи до суду апеляційної інстанції, зупинив провадження за поданою заявою.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу з дотриманням вимог ЦПК України до Полтавського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Предметом перегляду є ухвала про зупинення провадження у справі, яка відповідно до пункту 14 частини першої статті 353 ЦПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала зазначена в частині другій статті 369 ЦПК України, то колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Позиція суду апеляційної інстанції

Обов`язок суду зупинити провадження у справі закріплений у статті 251 ЦПК України. Так, пунктом 6 частини першої даної норми процесуального права визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі, зокрема об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

В постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року по справі № 766/8633/17 зазначено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

З матеріалів справи слідує, що 17 червня 2025 року представник ТОВ «ЙАРД» - адвокат Лазоренко Ю.М. направив до місцевого суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якому вказує на не вирішення місцевим судом питання щодо понесених судових витрат відповідачем під час ухвалення рішення по суті спору, та прохає суд ухвалити додаткове судове рішення у справі про стягнення на користь відповідача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, загальний розмір яких становить 15000,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 20 серпня 2025 року суддею місцевого суду було прийнято до провадження заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЙАРД» про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення невиплаченої заробітної плати, моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії та призначено її до розгляду на 10:30 год 26 серпня 2025 року.

Водночас, ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 26 серпня 2025 року, на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, було зупинено провадження за заявою представника відповідача адвоката Лазоренка Ю.М. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЙАРД» про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення невиплаченої заробітної плати, моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії до розгляду справи Полтавським апеляційним судом.

Метою провадження, що було зупинено судом першої інстанції ухвалою від 26 серпня 2025 року, було вирішення питання про судові витрати у порядку статті 270 ЦПК України щодо ухвалення додаткового рішення суду, яке місцевий суд не вирішив під час розгляду справи по суті спору, а саме рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 12 червня 2025 року.

Крім того, колегія суддів зауважує, що частиною третьою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

З огляду на характер провадження, що було зупинено місцевим судом, час перебування матеріалів заяви в суді, які надійшли до суду 17 червня 2025 року, а також відсутність підстав для зупинення провадження з підстав, передбачених пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала була прийнята з порушенням норм процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню.

При цьому колегія суддів наголошує, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункт 6 частини першої статті 374 ЦПК України).

Згідно пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справу слід направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Отже, апеляційна скарга ТОВ «ЙАРД», в інтересах якого діє представник - адвокат Лазоренко Ю.М., підлягає частковому задоволенню, а ухвала Шевченківського районного суду м. Полтави від 26 серпня 2025 року - скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Щодо судових витрат

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд по даній справі не змінює судове рішення та не ухвалює нове, а направляє справу для продовження розгляду, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙАРД», в інтересах якого діє представник - адвокат Лазоренко Юрій Миколайович задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 26 серпня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 січня 2026 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко