Справа № 462/4594/25
УХВАЛА

23 січня 2026 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.,

при секретарі Свищо В.С.,

за участі представника позивача Станько М.М.,

представника відповідача Степаняка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові заяву адвоката Степаняка Ігоря Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 05 серпня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

встановив:

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 05.08.2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задоволено та ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчатися, в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, на час його навчання, починаючи з 25 червня 2025 року, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, за умов продовження навчання.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду зі заявою про перегляд заочного рішення, покликаючись на те, що на його думку при ухваленні рішення не повно з`ясовано усі фактичні обставини справи. Заяву мотивує тим, що жодних документів по справі він не отримував. Зазначає, що судом не було встановлено чи він є платоспроможним, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які документи на підтвердження його матеріального становища. Окрім цього, 28.06.2025 року він одружився і на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час він не працює і не має можливості працювати та отримувати дохід, оскільки він навчається на денній формі навчання в ВСП «Стрийський фаховий коледж Львівського національного університету природокористування» на 3 курсі і закінчує навчання 30.06.2027 року. Вважає, що рішення є незаконним та порушує його права. Окрім цього, про рішення суду йому стало відомо 05.11.2025 року через застосунок «Дія» та 17.11.2025 року він ознайомився із матеріалами справи, а відтак просить поновити строк на оскарження заочного рішення суду та заочне рішення суду скасувати.

Представник відповідача у судовому засіданні заяву та клопотання підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить заяву та клопотання задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив, пояснивши, що відсутні підстави для скасування заочного рішення суду від 05 серпня 2025 року.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали заяви та справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Як убачається із заяви про перегляд заочного рішення, відповідачу про рішення суду стало відомо 05.11.2025 року через застосунок «Дія» та із матеріалами справи він ознайомився лише 17.11.2025 року.

За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Щодо заяви про перегляд заочного рішення, то така заява задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

За правилами частин першої-другої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

У частині першій статті 284 ЦПК України встановлено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 05.08.2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задоволено та ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчатися, в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, на час його навчання, починаючи з 25 червня 2025 року, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, за умов продовження навчання.

Як убачається із заяви відповідача про перегляд заочного рішення, як на підставу скасування заочного рішення, ОСОБА_1 зазначає, що про існування справи йому було невідомо, жодних повідомлень він не отримував, те що він на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також те, що він на даний час він не працює і не має можливості працювати та отримувати дохід, оскільки він навчається на денній формі навчання в ВСП «Стрийський фаховий коледж Львівського національного університету природокористування» на 3 курсі.

27.06.2025 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачеві було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу судом було скеровано вказану ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а саме: АДРЕСА_1 , яка була вказана у позовній заяві та відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 26.06.2025 року, яка була направлена йому рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

11.08.2025 року на адресу суду повернувся конверт разом із ухвалою, який був скерований відповідачу ОСОБА_1 у зв`язку із посиланням на відсутність (вибуття) адресата /а.с.23/.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення «EMS» - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. За письмовою заявою відправника/адресата строк зберігання поштових відправлень, внутрішніх поштових переказів може бути продовжений за додаткову плату до двох місяців з дня надходження до об`єкта поштового зв`язку місця призначення. У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику. Повернення відправлень, від яких відмовився адресат або вручення яких неможливе, повинне здійснюватися негайно.

Таким чином, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

У Постанові від 14 серпня 2020 у справі № 904/2584/19 Верховний Суд зробив висновок, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачу ухвала направлялась за належною поштовою адресою, суд приходить до висновку, що є підстави вважати, що відповідач був належним чином повідомлений судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку.

Щодо твердження відповідача, що він не працює та немає можливості працювати, оскільки він навчається на денній формі навчання, а також має на утриманні малолітню дитину, суд зазначає наступне.

Суд вважає, що відповідно до вимог закону обов`язком батька є забезпечення нормальних та гідних умов життя для своїх дітей, а також обов`язок щодо утримання та виховання своїх дітей покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані утримувати дітей, які продовжують навчання до досягнення ними 23-річного віку.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Той факт, що відповідач на даний час ніде не працює та не має можливості працювати, оскільки він навчається не може слугувати правовою підставою для звільнення його від сплати алімнтів на утримання сина, який продовжує навчання.

Таким чином, відповідачем при розгляді заяви про перегляд заочного рішення не надано належних та достовірних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей, які продовжують навчання до досягнення ними 23-річного віку є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дитини, а також те, що відповідач є працездатним, факт його навчання не звільняє від гідного та достойного утримання дитини, а також те що, відповідач не посилається в своїй заяві на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а тому відсутні підстави для скасування заочного рішення від 05 серпня 2025 року та перегляду справи в загальному порядку.

Суд, керуючись ст.ст. 280-289, 353 ЦПК України,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву адвоката Степаняка Ігоря Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 05 серпня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оскільки заява про перегляд заочного рішення залишена без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складений 27 січня 2026 року.

Суддя:

Оригінал ухвали.