Провадження 2/127/8394/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря судового засідання Обертун Н.М.,

представника позивача Собчук Т.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні заяву представника позивача про зміну предмета позову, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, розгляд якої відбувається у порядку загального позовного провадження.

В підготовче засідання відповідач не з`явився, хоча у відповідності до ст. 128 ЦПК України був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомлено. Від відповідача на адресу суду заяви про відкладення розгляду справи та/або розгляд справи у його відсутність не надходили.

Представник позивача не заперечувала щодо проведення підготовчого засідання у відсутність відповідача.

Враховуючи вищевикладене, думку представника позивача, а також положення ст.ст. 198, 223 ЦПК України, суд постановив провести підготовче засідання у відсутність відповідача (ухвала суду постановлена без оформлення окремого документа та занесена до протоколу засідання).

У ході підготовчого засідання представником позивача підтримано подану 07.01.2026 заяву про зміну предмета позову, оскільки після відкриття провадження у справі відповідачем частково виконано вимоги Департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради, які були предметом звернення позивача до суду з даним позовом. Водночас, відповідач наразі не вжив заходів для усунення усіх наявних порушень земельного законодавства.

Дослідивши заяву представника позивача та заслухавши її пояснення, суд прийшов до наступного висновку.

Судом враховано, що позивач до закінчення підготовчого засідання має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви, згідно ч. 3 ст. 49 ЦПК України.

Такі дії позивача є проявом принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Судом встановлено, що представник позивача не обмежена у вчиненні даної процесуальної дії.

Також судом встановлено, що заява про зміну предмета позову подана представником позивача із дотриманням вимог ч. 3 і ч. 5 ст. 49 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення заяви представника позивача про прийняття до розгляду заяви про зміну предмета позову.

У зв`язку із вищевказаним суд вважає за необхідне запропонувати відповідачу надати відзив на позовну заяву з урахуванням зміни предмета позову.

Крім того, 22.01.2026 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява, яка за своїм змістом є відзивом на позовну заяву.

Вирішуючи питання про можливість прийняття вказаної заяви (відзиву) до розгляду, суд прийшов до наступного висновку.

Ухвалою суду від 21.11.2025 відповідачу, зокрема, було запропоновано надати суду відзив на позов та докази у строк, встановлений судом, а також роз`яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали суду від 21.11.2025 та копію позовної заяви із доданими до неї матеріалами було одержано відповідачем особисто 24.11.2025, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 33)

Крім того з матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду від 21.11.2025 було надіслано відповідачу до його електронного кабінету та доставлено до нього 21.11.2025 о 12 год. 54 хв., що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного документу. (а.с. 31зв.)

Враховуючи положення п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, ухвала суду від 21.11.2025 вважається врученою відповідачу 21.11.2025.

Згідно із ч. 1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Ухвалою суду від 21.11.2025 відповідачу було встановлено строк для надання відзиву на позов та доказів п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно, враховуючи положення ст.ст. 122-124 ЦПК України, строк на вчинення процесуальної дії закінчився 08.12.2025.

Клопотання про продовження процесуального строку, встановленого судом, відповідачем подано не було.

Згідно із ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Крім того, судом встановлено, що у порушення вимог ч. 4 і п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України до заяви (відзиву) відповідачем не надано підтверджуючих документів про надіслання (надання) її(його) позивачу.

Так, згідно ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

При цьому порядок подання заяв по суті справи було роз`яснено судом учасникам справи в ухвалі від 21.11.2025. Прийняття заяви (відзиву) до розгляду судом без ознайомлення з її (його) змістом позивача, суд вважає порушенням прав останнього.

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони (рішення у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27 жовтня 1993 р., п. 33, та «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 р., п. 38). Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», п. 63).

За приписами процесуального закону суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У той же час, як вже зазначено вище, відповідачем не подано до суду доказів направлення позивачу заяви (відзиву) та доданих до неї (нього) доказів, що, в свою чергу, порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє учасника провадження можливості своєчасно ознайомитись з відповідними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Отже, відповідачем не виконано вимоги ЦПК України у частині направлення заяви (відзиву) та доданих до неї (нього) доказів усім іншим учасникам справи.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно із п. 6 та п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Системний аналіз положень ст.ст. 174 і 178 ЦПК України дає підстави для висновку, що у разі подання учасником справи відзиву без додержання вимог ч. 4 і п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, суд долучає відповідний відзив та додані до нього докази до матеріалів справи, проте не приймає до розгляду, про що постановляє відповідну ухвалу.

Чинним ЦПК України не передбачено можливості повернення судом відзиву та доданих до нього доказів, поданих без додержання вимог ч. 4 і п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, тому правових підстав їх повернення відповідному учаснику справи суд не має.

Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою, зокрема, в ухвалі від 17.11.2022 у справі № 640/24955/19.

Тому, зважаючи на вищевикладене, враховуючи, зокрема, положення ст. 126 ЦПК України, суд залишає заяву (відзив) відповідача від 22.01.2026 без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 43-44, 49, 120, 122-124, 126, 174, 178, 189, 196-198, 200, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти до розгляду заяву представника позивача про зміну предмета позову.

Запропонувати відповідачу протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення даної ухвали надати суду: відзив на позовну заяву з урахуванням зміни предмету позову і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи; надати іншим учасникам справи: копію відзиву та доданих до нього документів, який повинен бути надісланий (наданий) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Роз`яснити відповідачу:

- відзив повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України;

- докази по справі повинні бути подані разом з поданням відзиву; якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу;

- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами;

- відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Попередити учасників справи, що письмові докази подаються у спосіб та в порядку, визначеному ст.ст. 83, 95 ЦПК України.

Заяву ОСОБА_1 від 22.01.2026 (відзив на позовну заяву) залишити без розгляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, у мережі Інтернет на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою: http://court.gov.ua/fair/.

Суд попереджає учасників судового процесу про неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Надіслати учасникам справи копію даної ухвали до електронних кабінетів.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду складена 26.01.2026.

Суддя