ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/562/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Дім 9000" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ «УК «Дім 9000» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що ТОВ "Дім 9000" здійснює управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є власником квартири № 60 у вказаному будинку. У зв`язку із несплатою відповідачем коштів за отримані житлово-комунальні послуги у період з 01 липня 2024 року по 01 вересня 2025 року, у неї утворилася заборгованість, яка із врахуванням 3% річних від суми боргу та інфляційної складової боргу складає 20 884, 01 грн. Вказану суму заборгованості, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрати понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн, позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/20203/25 між суддями від 23 вересня 2025 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. Фактично справу було передано судді 25 вересня 2025 року.

Відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному демографічному реєстрі, ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою суду від 29 вересня 2025 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

02 жовтня 2025 року до суду надійшла заява про усунення недоліків з додатками.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками двічі направлялися відповідачу на адресу її місця реєстрації, проте конверти поверталися до суду без вручення адресатам, з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористалася своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

ТОВ «УК «Дім 9000» є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування будинку АДРЕСА_1 , про що свідчать копія статуту ТОВ «УК «Дім 9000».

ОСОБА_1 є власником квартири № 60 вищезазначеного будинку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживачів покладається обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Загальна площа квартири АДРЕСА_4 , за якою виникла заборгованість, становить 47,4 кв.м., що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивач зазначає, що відповідач у період з 01 липня 2024 року по 01 вересня 2025 року неналежним чином здійснювала оплату вартості отриманих житлово-комунальних послуг, у зв`язку із чим станом на вересень 2025 року у відповідачки виник борг, який становить 18 925,86 грн.

З розрахунку заборгованості вбачається, що вказана заборгованість складається із: заборгованості по квартплаті, заборгованість з опалення, заборгованість з послуг охорони та інших послуг.

Відповідно до договору про надання послуг № ГрейтДН15Єкв60 від 19 червня 2024 року, предметом договору є надання стороною-1 (ТОВ «УК Дім 9000») стороні-2 ( ОСОБА_1 ) послуг з утримання, перелік яких визначено додатком №1.

Відповідно до додатку №1 до вказаного договору загальна вартість послуг наданих ТОВ «УК «Дім 9000» у розрахунку грн/м2 складає 20,59 грн/м2.

Відповідно до додатку № 2 до вказаного договору, сторони домовились, що у зв`язку із необхідністю вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій та вивезення великогабаритних відходів, сторона -1 зобов`язується надати наступні послуги: діагностика внутрішньо будинкових мереж, позачергові профілактичні огляди внутрішньо будинкових мереж, аварійна прочистка каналізаційної системи, обшивка кабіни ліфта та місць МЗК першого поверху, регулювання дотягувачів дверей першого поверху, вивезення великогабаритних відходів. Вартість зазначених послуг становить 350,00 грн на 1 календарний місяць.

19 червня 2024 року між ТОВ «УК «Дім 9000» та ОСОБА_1 було укладено договір про компенсацію вартості послуг, згідно якого вартість послуг з контрольно-пропускної роботи (охорони) складає 280,00 грн на місяць.

Також 19 червня 2024 року між сторонами було укладено договір про надання послуг з постачання теплової енергії.

Відповідно до положення частини четвертої статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.

Згідно із статтею 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено, що відповідач, будучи власником нерухомого майна та отримуючи послуги від позивача, не виконувала покладений на неї договором і законом обов`язок по оплаті наданих послуг, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 18 925, 86 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком та квитанціями на оплату послуг.

Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до положень статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Заборгованість відповідача перед позивачем доведена суду належними та допустимими доказами, не заперечувалась та не оспорювалась відповідачем, ним не подавалось суду заяв про те, що на цей час така заборгованість ним погашена повністю або частково, а тому вимога позивача про стягнення суми основного боргу в розмірі 18 925, 86 грн підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 664,99 грн та інфляційні втрати в розмірі 1293,16 грн, що утворилися в період з липня 2024 року до серпня 2025 року включно.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем.

Відповідачем не надано доказів на спростування обставин та розрахунків наданих позивачем.

Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ «УК «Дім 9000» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за несплату внесків з утримання будинку та прибудинкової території за період з 1 липня 2024 року по 1 вересня 2025 року у загальному розмірі 20 884,01 грн.

Разом з тим позивач просив стягнути з відповідача витрати понесені ним на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень пункту 1.1 договору про надання правничої допомоги № 3 від 01 червня 2024 року, укладеного між ТОВ «УК «Дім 9000» та АО «Лігал Кейс», адвокатське об`єднання зобов`язується надати правову допомогу клієнту в цивільних, господарських та/або кримінальних справах, стороною яких є клієнт, а клієнт зобов`язується здійснити оплату за надані послуги відповідно до умов зазначених у договорі.

Розділом 4 договору передбачений порядок послуг адвоката, зокрема, передбачено, що за результатами здійснення оплати послуг адвоката, складається акт здачі-приймання послуг з надання професійної правничої допомоги, що підписується представниками кожної із сторін.

Згідно із актом надання послуг №575 від 08 вересня 2025 року, адвокатським об`єднанням були виконані наступні роботи у справі за позовом до ОСОБА_1 : вивчення судової практики у справах про відшкодування вартості за надані житлово-комунальні послуги - 2000,00 грн, підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за позовом до ОСОБА_1 - 4000,00 грн, подача позовної заяви за позовом до ОСОБА_1 в канцелярію Дарницького районного суду м. Києва - 2000,00 грн, загальна сума виконаних робіт становить 8000,00 грн.

Отже, адвокатом надано суду докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, що вказана категорія справ не є складною та існує чисельна усталена судова практика щодо розгляду аналогічних справ, враховуючи, що подання таких позовів, зокрема від імені ТОВ «УК «Дім 9000» не є одиничним випадком, що відповідно не потребує значного часу для професійного адвоката для складання позовної заяви, враховуючи її зміст, обґрунтування, викладені обставини, долучені докази, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з огляду на розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу, складність даної справи та ціну позову, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, суд визначає вартість наданих послуг у розмірі 4500 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3028,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 178, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 279, 280, 281, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 322, 526, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд,

У Х В А Л И В:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Дім 9000" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Дім 9000" заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в загальному розмірі 20 884, 01 грн, а також суму судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрати понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 4500 грн.

В іншій частині вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Дім 9000», , м. Київ, вул. Нижній Вал, 17/8, оф.6.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя К.В. Шаповалова