КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №756/3257/25 Головуючий у І інстанції - Шролик І.С.
апеляційне провадження №22-ц/824/964/2026 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2025 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

У березні2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що04 грудня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №102216160, відповідно до умов якого відповідач отримав 10000 грн. зі сплатою процентів та комісії та у безготівковій формі шляхом перерахування на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , строком на 105 днів.

Кредитний договір укладений в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщений в Особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору є пропозицією товариства про укладення кредитного договору. Відповідь про прийняття пропозиції про укладання кредитного договору надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) та мобільний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор для підписання договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення.

26 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ним, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», укладено Договір відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило йому, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», за плату належні йому Права грошової Вимоги до Боржників за кредитними договорами.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимог №107-МЛ/Т від 26 квітня 2024 року, воно набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №102216160.

Просило суд, стягнути зі ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №102216160від 04 грудня 2023 року у розмірі 32167,10 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2025 року зазначений вище позов задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за договором №102216160 про споживчий кредит від 04 грудня 2023 року в розмірі 18800 грн., яка складається зі заборгованості за тілом кредиту 8900 грн., заборгованості за відсотками - 8900 грн., прострочена комісія - 1000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1415,76 грн.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням в частині незадоволених позовних вимог, ТОВ «ФК «Кредит-капітал» звернулося до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що воно є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального прав, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що Кредитний договір №102216160 був укладений 04 грудня 2023 року, тобто до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а також строк дії вищевказаного договору закінчився 18 березня 2024 року відповідно до п. 1.4 Кредитного договору.

Наголошує, що нарахування відсотків за користування кредитом протягом пільгового періоду згідно умов Кредитного договору №102216160 від 04 грудня 2023 року, а також перша пролонгація Кредитного договору №102216160 на 7 днів була здійснена 19 грудня 2023 року, тобто до набуття чинності змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умови договору не суперечили вимогам Закону як на час його укладення, так і на час його виконання.

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України, щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ набрав чинності 24 грудня 2023 року, яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а тому, застосування судом першої інстанції при здійсненні розрахунку заборгованості за кредитним договором денної відсоткової ставки на рівні 1% є безпідставним.

Просило суд, скасувати заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2025 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що04 грудня 2023 року на підставі Заяви на отримання кредиту між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №102216160.

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 договору, кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти в розмірі 10000 грн. строком на 105 днів з 04 грудня 2023 року і складається з пільгового та поточного періодів.

Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 19 грудня 2023 року.

Поточний період складає 90 днів, настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 18 березня 2024 року.

Позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 19 грудня 2023 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 18 березня 2024 року.

Комісія за надання кредиту складає 1000 грн., яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, та проценти за користування кредитом.

Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2475 грн., які нараховуються за ставкою 1,65% від фактичного залишку кредиту на кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.

Проценти за користувач кредитом протягом поточного періоду: 31500 грн., які нараховуються за стандартною ставкою 3,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки: фіксована.

Відповідно до довідки про ідентифікацію, наданої позивачем, ОСОБА_1 , ідентифікований ТОВ «Мілоан», одноразовий ідентифікатор 867653.

Згідно копії платіжного доручення №77872208 від 04 грудня 2023 року, наданого позивачем, ТОВ ФК «Контактний дім» перераховано на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 кошти, згідно договору №102216160, в розмірі 10000 грн.

Відповідно до умов договору відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т, укладеного 26 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому Права грошової Вимоги до Боржників за кредитними договорами.

Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т від 26 квітня 2024 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №102216160 від 04 грудня 2023 року в сумі 32167,10 грн., з яких: 8900 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22267,10 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1000 грн. - заборгованість по комісії.

04 лютого 2025 року за вих. №23574012/3776 позивачем було надіслано ОСОБА_1 досудову вимогу про негайне погашення заборгованості в сумі 32167,10 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено, що позивач набув право вимоги за кредитним договором №102216160 від 04 грудня 2023 року.

Разом з тим, зменшуючи нараховані відсотки за користування кредитними коштами, суд першої інстанції виходив з того, що умови укладеного договору про споживчий кредит в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами, які передбачені п. 1.5.2 договору про споживчий кредит №102216160 від 04 грудня 2023 року, в розмірі 1,65% в день протягом пільгового періоду 15 днів, та відсотки протягом поточного періоду протягом 90 днів з 24 грудня 2023 року до 18 березня 2024 в розмірі 3,50% в день, суперечать діючому законодавству, а тому, згідно ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», дані умови договору є нікчемними.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що заборгованість відповідача по несплачених відсотках за договором про споживчий кредит №102216160 від 04 грудня 2023 року становить 8900 грн. відповідно до розрахунку: 8900,00:100х1%х100 днів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Як встановлено судом 04 грудня 2023 року на підставі Заяви на отримання кредиту між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 102216160, на підставі якого кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти в розмірі 10000 грн. строком на 105 днів з 04 грудня 2023 року і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 19 грудня 2023 року. Поточний період складає 90 днів, настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 18 березня 2024 року. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 19 грудня 2023 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 18 березня 2024 року. Комісія за надання кредиту складає 1000 грн., яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, та проценти за користування кредитом. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2475 грн., які нараховуються за ставкою 1,65% від фактичного залишку кредиту на кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користувач кредитом протягом поточного періоду: 31500,00 грн., які нараховуються за стандартною ставкою 3,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки: фіксована.

Ухвалюючи рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами в розмірі 8900 грн., який є меншим від заявлених позовних вимог позивача, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що Договір про споживчий кредит№102216160 укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 04 грудня 2023 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а тому положення закону про обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються до даних правовідносин у порядку передбаченому ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками, нарахованими за ставкою 1% в день, сума яких складає 8900 грн.

Що стосується доводів апеляційної скарги, щодо невірного застосування судом першої інстанції Закону України «Про споживче кредитування», то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Так, 22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Указаним Законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема ст. 8 доповнено ч. 5 такого змісту «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%».

Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» (Розділ 4 Прикінцеві та перехідні положення, ч. 17), тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5%.

Також, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» ч. 2 розділу 2 Прикінцеві та перехідні положення встановлено, що дія п. 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 8900 грн., оскільки умова укладеного договору про споживчий кредит в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами, які передбачені п. 1.5.2 договору про споживчий кредит №102216160 від 04 грудня 2023 року, в розмірі 1,65% в день протягом пільгового періоду 15 днів, та відсотки протягом поточного періоду протягом 90 днів з 24 грудня 2023 року до 18 березня 2024 в розмірі 3,50% відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною, а тому, у зв`язку з нормами чинного законодавства, суд першої інстанції здійснив вірний розрахунок заборгованості за процентами (8900,00:100х1%х100 днів), та дійшов до обґрунтованого висновку, що заборгованість відповідача по несплачених відсотках за договором про споживчий кредит № 102216160 від 04 грудня 2023 року становить 8900 грн.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, надавши вірну оцінку доказам у справі та правильно застосувавши норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог, і доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, а лише свідчать про власне тлумачення правових норм.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» залишити без задоволення.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба