Справа № 682/33/26
Провадження № 2-з/682/1/2026
У Х В А Л А

06 січня 2026 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області у складі :

головуючого судді Мотонок Т.Я.,

за участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Славута заяву про забезпечення позову по цивільній справі № 682/33/26 за позовом керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до ОСОБА_1 , Селянського фермерського господарства «Світанок» про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації та продажу на земельних торгах, припинення права оренди,

в с т а н о в и в :

В провадженні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа № 682/33/26 за позовом керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до ОСОБА_1 , Селянського фермерського господарства «Світанок» про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації та продажу на земельних торгах, припинення права оренди.

06.01.2026 одночасно із позовною заявою до суду надійшла заява керівника Шепетівської окружної прокуратури про забезпечення позову у даній справі, відповідно до якої сторона позивача просить суд: накласти арешт на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером :02:009:0060 площею 1,92 га, розташовану на території Берездівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області; заборонити ОСОБА_1 , та Селянському фермерському господарству «Світанок» розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельної ділянки з кадастровими номером :02:009:0060 з іншими земельними ділянками.

В обґрунтування заяви вказано, що ОСОБА_1 , який є громадянином російської федерації, на підставі розпорядження Славутської РДА № 36 р «а» від 09.02.2005 та державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 965382, виданого 29.01.2008 Славутською РДА, набув право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером :02:009:0060 площею 1,92 га розташовану на території колишньої Малоправутинської сільської ради, Славутського району Хмельницької області (наразі Шепетівського району Хмельницької області). 10.11.2017 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на зазначену земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Надалі, ОСОБА_1 уклав договір оренди земельної ділянки із СФГ «Світанок», відповідно до якого орендодавець передав орендарю у платне користування строком на 15 років вищевказану земельну ділянку.

10.11.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди СФГ «Світанок» на земельну ділянку із кадастровим номером :02:009:0060. Разом із цим, враховуючи те, що ОСОБА_1 , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з (10.11.2017 року по даний час) не відчужив її, є підстави для її конфіскації у власність держави, та, відповідно, право оренди на земельну ділянку та дія договору оренди підлягають припиненню.

Тому будь-яке подальше відчуження ОСОБА_1 , як громадянином російської федерації, спірної земельної ділянки порушуватиме права держави в особі уповноваженого органу на набуття їх у власність держави, шляхом конфіскації, оскільки в умовах воєнного стану дана земельна ділянка має використовуватись насамперед для забезпечення продовольчих потреб громадян України.

Оскільки спірна земельна ділянка на даний час знаходиться у власності громадянина російської федерації ОСОБА_1 з порушенням вищевказаних норм, є підстави для забезпечення даного позову, оскільки існує можливість її відчуження третім особам, зміни її конфігурації, вчинення інших дій, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про повернення земельної ділянки державі.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом; накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Під арештом майна слід розуміти заборону розпоряджатися цим майном, а в певних випадках - і користуватися ним. Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зазначено про те, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії».

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17).

З Постанови Пленуму Верховною суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року за № 9 вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питання про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи взагалі стане не можливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухваленим тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

З урахуванням наведеного суд вважає, що наявні підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку та накладення заборони для відповідачів вчиняти певні дії щодо цієї земельної ділянки, оскільки такі заходи забезпечення позову є обґрунтованим, адекватним і співмірним із заявленими позовними вимогами та дають змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення у разі задоволення позову і, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Роз`яснити, що за приписами ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 258, 259, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву задовольнити.

Забезпечити позов керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до ОСОБА_1 , Селянського фермерського господарства «Світанок» про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації та продажу на земельних торгах, припинення права оренди, у справі № 682/33/26, шляхом:

накладення арешту на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером :02:009:0060 площею 1,92 га, розташовану на території Берездівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області; заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та Селянському фермерському господарству «Світанок» () розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельної ділянки з кадастровими номером :02:009:0060 з іншими земельними ділянками.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для негайного виконання та вжиття відповідних заходів державному виконавцю та сторонам у справі.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Суддя Мотонок Т. Я.