Справа № 538/2356/25
Провадження № 2-ві/538/1/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2026 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Цімбота Л.Г., розглянувши в порядку письмового провадження заяву судді Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь Вікторії Анатоліївни про самовідвід у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дитину,

в с т а н о в и в:

16.12.2025 року до Лохвицького районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дитину.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2025 року справа № 538/2356/25 (провадження № 2-н/538/274/25) передана судді Кунець М.Г.

Ухвалою судді від 18.12.2025 заяву про самовідвід судді Лохвицького районного суду Полтавської області Кунець М.Г. від розгляду цивільної справи № 538/2356/25 задоволено, відведено суддю Кунець М.Г. від розгляду справи № 538/2356/25за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину; передано справу для повторного автоматизованого розподілу в порядку, передбаченому статтями 14 і 33 ЦПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2025 року головуючим суддею визначено Бондарь В.А.

23.12.2025 року суддя Бондарь В.А. заявила самовідвід з тих підстав, що заявниця у справі, а саме ОСОБА_1 є секретарем судового засідання Лохвицького районного суду Полтавської області, виконує обов`язки секретаря судового засідання та приймала участь у судових засіданнях під її головуванням і була у складі суду. Вважає, що не може брати участь в розгляді справи і підлягає самовідводу, оскільки з вказаних раніше підстав в учасників судового процесу можуть виникнути сумніви у її об`єктивності та неупередженості.

Суддя Бондарь В.А. у заяві зазначила про розгляд питання про самовідвід у її відсутність.

Відповідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали справи суддя прийшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Поняття інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, є оціночним, законодавчо не визначеним, та може включати будь-які обставини, які можуть викликати у суду або у сторін сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11 до неї, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

У п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у рішеннях у справах «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Однією з процесуальних форм забезпечення об`єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу (самовідводу) у визначених законом випадках. Як випливає зі змісту норм ЦПК України, відвід (самовідвід) судді є одним з механізмів, що забезпечує законність та обґрунтованість судового рішення.

Дослідивши зміст заяви про самовідвід та додані до неї матеріали, враховуючи, що ОСОБА_1 є працівником апарату Лохвицького районного суду Полтавської області, з метою недопущення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності розгляду справи, заяву судді Бондарь В.А. про самовідвід слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 7, 28, 36, 40, 260, 353 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Заяву судді Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь Вікторії Анатоліївни про самовідвід у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дитину задовольнити.

Матеріали цивільної справи № 538/2356/25 (провадження № 2-н/538/1/26) за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дитину, передати до канцелярії Лохвицького районного суду Полтавської області для повторного автоматизованого розподілу відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лохвицького

районного суду Людмила ЦІМБОТА