Справа № 375/2281/25
Провадження № 2/375/17/26
УХВАЛА

09 січня 2026 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Банах-Кокус О.В.

за участю секретаря судового засідання Потапенко А.В.

за участі:

представника позивача адвоката Слободенюк Г.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області заяву про долучення доказів до матеріалів справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рокитнянського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

21 жовтня 2025 року відповідач ОСОБА_1 через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на повнолітню дитину.

4 листопада 2025 року представник позивача, адвокат Слободенюк Г.М. через систему«Електронний суд» подала відповідь на відзив.

26 листопада 2025 року відповідач через канцелярію суду подав заяву про долучення доказів.

3 грудня 2025 року представник позивача Слободенюк Г.М. через ситему «Електронний суд» подала заперечення у приєднанні документів відповідача від 26 листопада 2025 року до матеріалів справи, у зв`язку з поданням їх з пропуском терміну на подачу таких документів.

В судовому засіданні сторона відповідача заяву відповідача ОСОБА_1 про долучення доказів підтримала та просила задовольнити.

Представник позивача заперечила щодо приєднання документів відповідача долучених 26 листопада 2025 року до матеріалів справи, через пропуск терміну на їх подачу.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частиною 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини 1 статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно пунктів 2, 3 частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Для цього відповідно до частини 1 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. При цьому відповідно до приписів частин 2, 3 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Таким чином, відповідач повинен був подати докази разом з поданням відзиву на позовну заяву.

Відповідно до частини 8 статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Звертаючись до суду з заявою про долучення доказів, відповідач не обґрунтував неможливість їх подання разом з поданням відзиву, як і не обґрунтував причин з яких ці докази не були подані разом з поданням відзиву,з причин, що не залежали від нього.

У свою чергу, відповідно до частин 4, 5 статті 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Аналіз вищевикладених положень у сукупності з принципами змагальності та диспозитивності, які закріплені приписами статтями 12, 13 ЦПК України, дає можливість зробити висновок, що розгляд і вирішення цивільних справ здійснюється з урахуванням темпоральних меж, встановлених законом або визначених судом. Таким чином, під час судового розгляду цивільної справи процесуальні дії, рішення вчиняються та приймаються відповідно, а процесуальні документи подаються у чітко визначені процесуальні строки.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 127 ЦПК України врегульовано порядок поновлення та продовження процесуальних строків. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Як свідчать матеріали справи, відзив на позовну заяву відповідачем ОСОБА_1 був поданий до суду 21 жовтня 2025 року, відповідь на відзив представником позивача подано 4 листопада 2025 року. Заява про долучення доказів подана 26 листопада 2025 року, що є порушенням частини 2 статті 83 ЦПК України.

Разом з тим, звертаючись з заявою про долучення доказів, відповідачем не зазначено поважності пропуску строків на подання доказів, відповідач не обґрунтував неможливість їх подання разом з відзивом, з причин, що не залежали від нього, а також не подав клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на вчинення процесуальної дії.

Керуючись статтями 81, 83 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про долучення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена БАНАХ-КОКУС