Справа №463/7182/25
Провадження №2-з/463/4/26
УХВАЛА

щодо забезпечення позову

26 січня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судового засідання Афанасьєва Д.С.

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

ухвалою від 09.01.2026 у справі №463/7182/25 (провадження №2/463/674/26) постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до КНП ЛОР Львівський обласний інформаційно аналітичний центр медичної статистики, Львівської обласної ради про визнання дій протиправними та скасування наказів, зобов`язання до вчинення дій, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Крім цього, від позивача надійшла заява про забезпечення вказаного позову, у якій остання просить зупинити дію наказу про звільнення ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 463/7182/25; Заборонити КНП ЛОР «ЛОІАЦМС» та Львівській обласній раді призначати будь-яку іншу особу на посаду, яку обіймала позивачка, до завершення розгляду справи; Заборонити відповідачам вчиняти дії, спрямовані на зміну штатного розпису, ліквідацію або реорганізацію посади позивачки до ухвалення рішення у справі; У порядку забезпечення позову зобов`язати відповідача здійснювати тимчасову виплату середнього заробітку позивачці за час розгляду справи, без вирішення спору по суті та з подальшим перерахунком за результатами розгляду справи.

Заяву обґрунтовує тим, що спір виник з трудових правовідносин та стосується незаконного звільнення позивачки, яка є особою з інвалідністю ІІ групи та головою профспілкового комітету, а невжиття заходів забезпечення позову створює реальну загрозу ускладнення або неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову, зокрема через: триваючі порушення трудових прав позивачки; ризик призначення іншої особи на спірну посаду; можливі зміни організаційної структури та штатного розпису відповідача; незворотні наслідки для реалізації права на поновлення на роботі. Невиплата заробітної плати та відпускних позбавляє позивачку засобів до існування; створює незворотні соціальні наслідки, з урахуванням інвалідності ІІ групи; суперечить практиці Верховного Суду, відповідно до якої забезпечення позову може включати тимчасові виплати, необхідні для ефективного захисту трудових прав. Вважає, що запитувані заходи не вирішують спір по суті, мають тимчасовий характер та спрямовані на збереження балансу інтересів сторін, тому просить заяву задовольнити.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України«Про запобігання корупції» (частини третя, десята статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20)).

Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.4, 5 Постанови від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Звертаючись до суду із позовними вимогами, зокрема про визнання протиправними дій в.о. директора Хобзея Б.П. КНП ЛОР ЛОІАЦМС і скасування протиправного Наказу від 29.08.2025р. №195-к «Про звільнення лікаря статистика ОСОБА_1 » про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, позивач просить зупинити дію наказу про звільнення ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням суду у справі №463/7182/25, що за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог.

Більше того, для застосування заходів забезпечення позову повинна існувати реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, в той час як заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування наявності такої загрози, тобто позивач належним чином не довела, яким чином виконання ймовірного рішення суду про задоволення позовних вимог буде неможливим без вжиття заявлених заходів забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на реальну загрозу ускладнення або неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того, вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача здійснювати тимчасову виплату середнього заробітку позивачці за час розгляду справи, без вирішення спору по суті та з подальшим перерахунком за результатами розгляду справи, заборони КНП ЛОР «ЛОІАЦМС» та Львівській обласній раді призначати будь-яку іншу особу на посаду, яку обіймала позивачка, до завершення розгляду справи; заборонити відповідачам вчиняти дії, спрямовані на зміну штатного розпису, ліквідацію або реорганізацію посади позивачки до ухвалення рішення у справі не відповідають позовним вимогам та є не співмірними із такими, а застосування таких заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав інших осіб, інтереси яких суд також має брати до уваги, вирішуючи питання про забезпечення позову.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.149-153, 247, 259, 260, 353, 354 ЦПК України,

постановив:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позовувідмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана суддею 26.01.2026.

Суддя: Р.Я. Головатий