СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 6/759/51/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Косінської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2025 р. заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, просить суд замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» у виконавчому листі по цивільній справі №759/19956/18.

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 19.02.2019 позовні вимоги АТ Альфа Банк задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №490986791. 12.04.2019 видано виконавчий лист по справі № 759/19956/18. 10.01.2022 року ухвалою суду було замінено сторону виконавчого провадження з АТ Альфа Банк на ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», після чого 02.02.2023 між ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №02-02/23 відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №490986791, перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», після чого 29.05.2023 між ТОВ « КАМПСІС ЛІГАЛ» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» було укладено договір № 29-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №490986791, внаслідок чого відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема на ТОВ «ДЕБТ ФОРС», який є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржником, а також новим стягувачем. 02.12.2020 Святошинський ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, однак копію вищезазначеної постанови разом з виконавчим документом стягувачем не отримано. Також відповідно до Інформації про виконавче провадження стосовно боржника, яким є: ОСОБА_1 відомо що на примусовому виконанні в ДВС відсутні відкриті виконавчі провадження з приводу виконавчого листів по справі №759/19956/18, при цьому виконавчий лист в ТОВ «ДЕБТ ФОРС» відсутні та строки для примусового їх виконання не пропущені

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.11.2025 за клопотанням представника заявника було витребувано у Святошинського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) інформацію чи перебував на виконанні у виконавчому провадженні НОМЕР_1, виконавчий лист по справі № 759/19956/18 та Постанову про закінчення виконавчого провадження (Постанову про повернення виконавчого документа Стягувачу).

На виконання ухвали від 10.11.2025 державним виконавцем Святошинського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) 08.01.2026 до суду надіслано витребувані документи.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, заявник у прохальній частині заяви просив слухати справу у відсутності представника.

Згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, перевіривши наведені заявником підстави для заміни сторони виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 19.02.2019 позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

12.04.2019 Святошинським районним судом міста Києва, позивачу видано виконавчий лист №759/19956/18.

24.06.2020 державним виконавцем Святошинського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1.

19.08.2020 Святошинським ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) винесено постанову про арешт коштів боржника.

02.12.2020 державним виконавцем винесено постанову про повернення ВД стягувачу п.2 ч.1 ст. 37 (відсутність у боржника майна).

10.01.2022 ухвалою Святошинського районного суду міста Києва було замінено сторону виконавчого провадження з АТ Альфа Банк на ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

02.02.2023 між ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №02-02/23 відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №490986791 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».

29.05.2023 між ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» було укладено договір № 29-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №490986791.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. (ч. 5 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України)

Згідно зі ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором у зобов`язанні своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 закону «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Згідно правової позиції, що містить постанова Верховного Суду України від 20.11.2013 (Справа № 6-122цс13), виходячи зі змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України

У виконавчому документі зазначаються, серед іншого, строк пред`явлення рішення до виконання. (п. 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на день набрання рішення суду законної сили) визначений строк, протягом якого виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання, і який складає один рік з наступного дня після набрання рішення законної сили.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII, що набрав чинності 05.10.2016), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред`явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом. Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа. (правова позиція Верховного Суду України від 20 січня 2016 у Справі № 6-711цс15)

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Як передбачено першою ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1. ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, серед іншого, виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як передбачено ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на момент постановлення ухвали суду, виконавчі листи можуть бути пред`явлені до виконання протягом, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950.

Згідно п. 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявником правомірно заявлено вимогу про заміну стягувача на його правонаступника у зв`язку із доведенням факту правонаступництва всіх прав та обов`язків попереднього кредитора, а також правомірно заявлено вимогу про видачу дубліката виконавчого листа, внаслідок чого заява підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 258-261, 268, 352-354, 442 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого листа задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5 Б) на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» (, адреса: 02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9, прим. 369, офіс 1) у виконавчому листі по цивільній справі №759/19956/18.

Видати дублікат виконавчого листа виданого 12.04.2019 Святошинським районним судом міста Києва у справі №759/19956/18 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 69338 грн 45 коп. та судовий збір у розмірі 1762 грн 00 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська