ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 646/4170/25
Номер провадження 22-ц/818/559/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Основ`янського районного суду м. Харкова від 15 липня 2025 року в складі судді Білінської О.В. по справі № 646/4170/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 189, розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 15 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що належним чином повідомлена позивачка, явка якої до суду визнана обов`язковою, повторно не з`явилась в судове засідання без поважних причин, а тому позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

На вказане судове рішення 30 липня 2025 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Ярмолович О.Є. до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачка у зв`язку з перебуванням за кордоном не мала можливості особисто прийняти участь у судових засіданнях для надання пояснень, про що повідомляла суд; від неї неодноразово надходили клопотання про розгляд справи без її участі. Приймаючи ухвалу про обов`язкову участь позивачки в судовому засіданні суд першої інстанції не навів мотивів такої участі, так само необґрунтованою є й ухвала про залишення позову без розгляду.

Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача не надходило.

Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 22 січня 2026 року надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

Судові повістки на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернуті на адресу апеляційного суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (а.с. 85-87).

ОСОБА_1 та її представник адвокат Ярмолович О.Є. отримали в електронних кабінетах 02 жовтня 2025 року.

Крім того, про день, час та місце судового засідання ОСОБА_2 повідомлявся відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 84).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у травні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 09 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 03 червня 2025 року (а.с. 15-16).

30 травня 2025 року представник позивачки адвокат Ярмолович О.Є. через «Електронний суд» подав до суду заяву про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та її представника, в якій зазначено, що позивачка підтримує позов у повному обсязі та наполягає на його задоволенні, просить не надавати будь-яких строків на примирення, на заочний розгляд справи згодна (а.с. 21).

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 17 червня 2025 року визнано явку позивача ОСОБА_1 обов`язковою для надання особистих пояснень, розгляд справи відкладено на 08 липня 2025 року (а.с. 29).

04 липня 2025 року представник позивачки адвокат Ярмолович О.Є. через «Електронний суд» подав до суду заяву про проведення судового засідання 08 липня 2025 року без участі позивачки та її представника на підставі наявних у суду матеріалів. У заяві зазначено, що позивачка підтримує позов у повному обсязі та наполягає на його задоволенні, просить не надавати будь-яких строків на примирення, на заочний розгляд справи згодна (а.с. 34-37).

08 липня 2025 року розгляд справи відкладено на 15 липня 2025 року (а.с. 45).

09 липня 2025 року представник позивачки адвокат Ярмолович О.Є. через «Електронний суд» подав до суду заяву про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та її представника, в якій зазначено, що позивачка не має можливості взяти особисту участь у судових засіданнях в зв`язку з перебуванням за межами України, підтримує позов у повному обсязі та наполягає на його задоволенні, просить не надавати будь-яких строків на примирення, на заочний розгляд справи згодна (а.с. 49).

Ухвалою суду від 15 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачка належним чином повідомлена про розгляд справи та два рази поспіль не з`явилась у судове засідання без поважних причин, її неявка перешкоджає розгляду справи, оскільки явка позивачки визнана обов`язковою для отримання особистих пояснень.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, в зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених у законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання (заяви) про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною 5 статті 223 ЦПК України, пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05 червня 2020 року у справі № 910/16978/19 щодо застосування подібної за змістом норми права.

Оскільки відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України підставою залишення позову без розгляду є повторна неявка належним чином повідомленого позивача у судове засідання, відповідно законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності (неповажності) причин неявки позивача до суду залежно від того, яка це неявка: перша чи повторна. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Близький за змістом висновок сформульований у постановах Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21 (провадження № 61-2956св22), від 09 листопада 2023 року у справі № 753/114/22 (провадження № 61-6264св23), від 24 квітня 2024 року у справі № 552/2497/22 (провадження № 61-18717св23).

Такі наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Відповідно, навіть за наявності доказів поважності причин неявки позивача, суд повинен залишити позовну заяву без розгляду. Вказана норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи (постанови Верховного Суду від 14 липня 2022 року у справі № 295/13823/14-ц (провадження № 61-17140св21), від 14 лютого 2024 року у справі № 752/5040/19 (провадження № 61-17634св23), від 24 квітня 2024 року у справі № 552/2497/22 (провадження № 61-18717св23).

Відповідно до частини 2 статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Як встановлено судом, справа призначалась до розгляду тричі: на 03 червня 2025 року, 08 липня 2025 року та 15 липня 2025 року. Про розгляд справи ОСОБА_1 , та її представник повідомлялись через систему «Електронний суд». У вказані судові засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник не з`являлись, проте щоразу завчасно, а саме 30 травня 2025 року, 04 липня 2025 року та 09 липня 2020 року, представник позивачки адвокат Ярмолович О.Є. через систему «Електронний суд» подавав до суду заяви про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та її представника.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, положеннями статей 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутністю. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Отже, з урахуванням того, що представник позивачки тричі подав до суду заяви про розгляд справи за відсутності його та ОСОБА_1 , у такому випадку суд, відповідно до частини п`ятої статті 223 ЦПК України, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, зобов`язаний був розглянути спір по суті на підставі наявних у справі доказів.

При поданні позивачем заяви про розгляд справи у його відсутності суд позбавлений можливості вирішувати питання про залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки позивача навіть у випадку визнання явки позивача у судове засідання обов`язковою.

Висновок суду першої інстанції щодо того, що неявка позивачки перешкоджає розгляду справи, оскільки є необхідність у наданні особистих пояснень, колегія суддів вважає невмотивованим, оскільки ані в ухвалі про визнання явки позивачки до суду обов`язковою, ані в оскаржуваній ухвалі суд не вказав, для надання яких саме пояснень, з огляду на предмет спору (розірвання шлюбу) та чітко викладену позицію позивачки, необхідні її пояснення, без надання яких розгляд справи є неможливим.

Таким чином, враховуючи, що позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, а у справі не встановлено обставин, за яких її нез`явлення до суду перешкоджає розгляду справи, висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є необґрунтованим.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункт 6 частини 1 статті 374 ЦПК України).

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, що може бути оскаржена окремо від рішення суду, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК України.

Оскільки наразі вирішується процесуальне питання, а не розглядається справа по суті спору, та матеріали справи підлягають направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, питання щодо розподілу судового збору апеляційним судом не вирішується.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Основ`янського районного суду м. Харкова від 15 липня 2025 року скасувати, справу направити до Основ`янського районного суду м. Харкова для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26 січня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина