провадження № 2/294/33/26
справа № 294/847/20
27 січня 2026 року м Чуднів
Чуднівський районний суд Житомирської області у складі судді Білери І.В., за участі секретаря судового засідання Івашкевич В.П.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 27 646,97 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.05.2017 між ТзОВ «Сімпл Мані» та відповідачкою укладено кредитний договір № SM-00002236.
12.03.2019 між ТОВ «Сімпл Мані» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №20190312, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Сімпл Мані» права вимоги до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 .
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №20190312 від 12.03.2019, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27 646,97 грн.
Ухвалою суду від 07.08.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2025 головуючим у справі визначено суддю Білеру І.В.
Ухвалою суду від 03.12.2025 суддею справу прийнято до свого провадження та вирішено здійснити перехід від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судовий розгляд призначено на 27.01.2026.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через систему "Електронний суд", крім того, в матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи без участі представника, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання суд розглядає справу за його відсутності у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, враховуючи, що одночасно існують умови щодо належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, не з`явлення в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідача, неподання ним відзиву, наявність згоди позивача на заочне вирішення справи, дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Пунктом 2.9 договору передбачено щомісячну процентну ставку в розмірі - 3,99 % і обчислюється від суми наданого кредиту за договором та нараховується щомісячно.
На підставі Договору факторингу №20190312 від 12.03.2019 (далі договору факторингу) укладеного між ТОВ «Сімпл Мані» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення борів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, до яких належить, зокрема, і кредитний договір в сумі 27 646,97 гривні (а.с.23-25).
Факт переходу від ТОВ «Сімпл Мані» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості позивач підтверджує підписаним сторонами Актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу від 12.03.2019 (а.с. 28).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу, у ОСОБА_1 за кредитним договором наявна заборгованість, яка становить 27 646, 97 гривні, що збігається з розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 19-20).
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За положеннями ч.ч. 1- 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Надаючи оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження фактичного виконання первісним кредитором ТзОВ «Сімпл Мані» кредитного договору, зокрема з матеріалів справи не вбачається отримання відповідачкою кредитних коштів від кредитодавця. Крім того, відсутня виписка по рахунку відповідачки, яка є первинним документом та з якої можна було б встановити порядок користування ОСОБА_1 кредитними коштами, їх зарахування відповідачці та здійснення нею платежів з метою погашення боргу, порядок та періоди нарахування відсотків за тілом кредиту. Відсутність означених документів не дає можливості суду перевірити, чи відбувся факт перерахування в дійсності коштів позичальнику, чи користувалася кредитними коштами відповідачка, а також з`ясувати структуру виниклої заборгованості.
Відповідно до п. 5 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ № 254 від 18.06.2003, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо наявності заборгованості у відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.
До такого правового висновку дійшов Верховний Суд при розгляді цивільної справи №200/5647/18 в постанові від 16.09.2020.
Сам факт укладення (підписання) кредитного договору не є достатньою підставою вважати, що позичальник отримав грошові кошти (кредит) і у нього виникло зобов`язання повернути їх та сплатити проценти, оскільки зі змісту ст. 1054 ЦК України та п. 1-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» слідує, що кредитний договір (договір про споживчий кредит) є консенсуальним договором, на виконання якого сторони зобов`язуються вчинити певні дії, зокрема, кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором. Факт виконання укладеного кредитного договору, зокрема обставини надання позичальнику кредитних коштів у розмірі, передбаченому кредитним договором, підлягає доказуванню.
Окрім того, у справі відсутні докази на підтвердження оплати за договором факторингу № 20190312 від 12.03.2019, що не підтверджує факт переходу вимог первісного кредитора до позивача та є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову ТОВ «ЄАПБ».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) зазначено, що відповідно до глави 73 ЦК України правова природа факторингу полягає у наданні фактором (посередником) платної фінансової послуги клієнту. Зміст цієї послуги полягає у наданні (фінансуванні) фактором грошових коштів клієнту за плату. При цьому клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до боржника. Клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника в рахунок виконання свого зобов`язання з повернення отриманих коштів та здійснення оплати за надану фінансову послугу. Або клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання свого зобов`язання перед фактором, яке в майбутньому буде виконане клієнтом шляхом сплати факторові коштів, у тому числі за надану фінансову послугу.
Отже, договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом № 2664-ІІІ умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.
Крім того, у постанові № 905/306/17 від 02.11.2021 Верховний Суд виснував, що чинне законодавство не містить положень про те, що право вимоги до нового кредитора переходить з моменту оплати новим кредитором на користь первісного кредитора заборгованості та інших платежів відповідно до договору відступлення права вимоги. Така вимога визначена законом лише щодо договору факторингу (ст. 1077 ЦК) чи може встановлюватися сторонами в укладених ними договорах.
Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, серед іншого, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що тягар доказування покладається на обидві сторони спору. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
На переконання суду, розрахунок заборгованості, виконаний представником ТОВ «ФК «ЄАПБ», за відсутності жодного іншого належного доказу виконання кредитного договору, не задовольняє стандарту «переваги більш вагомих доказів» щодо доказування обставини отримання відповідачкою у первісного кредитора кредиту на підставі означеного договору, оскільки не є первинним документом.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що обставини виникнення у ТОВ «ЄАПБ» права грошових вимог до ОСОБА_1 за кредитним договором №SM-00002236 від 03.05.2017 не знайшли свого підтвердження у цій справі, а тому у позові слід відмовити.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то судові витрати по справі підлягають віднесенню на сторону позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 530, 549, 551, 611, 628, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280, 281ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами в сумі 27 646, 97 грн. - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем, або в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - відповідачем, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І. В. БІЛЕРА