УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/33/26

Провадження № 2/568/249/26

29 січня 2026 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

Суддя Сільман А.О.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Радивилівського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175 - 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У відповідності до ч. 4ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною другою ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено розміри ставок судового збору, так за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 3328 грн.

Таким чином, при зверненні до суду позивач мав сплатити судовий збір в сумі 1331,20 грн..

Однак, до позовної заяви позивач не надав докази сплати судового збору у встановленому розмірі.

Разом з тим, позивач просить відстрочити йому сплату судового збору.

Питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір".

Так, положеннями ст. 8 вказаного Закону, передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суд враховує, що відстрочка від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Аналіз клопотання про відстрочку сплати судового збору свідчить, що вказані обставини, не можуть вважатись достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору. Оскільки, в жодній мірі не характеризують майновий стан позивача на підтвердження неможливості сплати судового збору при зверненні до суду. Такими документами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (зокрема і фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Проте, в обгрунтування клопотання, позивач не надає жодного доказу на підтвердження матеріального стану.

Суд враховує, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

Враховуючи викладене, в задоволенні клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору слід відмовити.

Як вбачається із ч. 1-2ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 і ст.177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, де зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - залишити без руху.

Надати позивачу- 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення встановлених недоліків, а саме: надати докази сплати судового збору у розмірі 1311,20 грн. або належні докази на підтвердження обставин для відстрочення (звільнення) сплати судового збору.

Роз`яснити заявнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя А.О. Сільман