У Х В А Л А

26 січня 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Вигівська В. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та питання про можливість прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів до спільного розгляду з позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

В провадженні Подільського районного суду м.Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою від 12.08.2025 відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному порядку з викликом сторін.

Від представника відповідача надійшли заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Такі заперечення обґрунтовані тим, що відносно ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, він не може повною мірою реалізувати свої права, планує допит свідків, відтак, просить призначити справу у загальному позовному провадженні.

Також від представника відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без руху, з посиланням на те, що позов подано адвокатом Грубником Д.Л., який дії на підставі договору та ордеру, втім до позовної заяви долучив договір, який не підписаний ОСОБА_3 .

Також до суду подано зустрічну позовну заяву, у якій ОСОБА_2 просить визначити місце проживання сина ОСОБА_4 з батьком та стягнути з матері аліменти на його утримання.

02.12.2025 до суду надійшла заява адвоката Грубника Д.Л., у якій він зазначав про укладення договору про надання правової допомоги в електронному вигляді та вказував про зловживання правами представником відповідача.

У судове засідання 26.01.2026 представники сторін не з`явилися, просили суд вирішити питання за поданими заяви без їхньої участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про перехід до розгляду справи у загальному позовному провадженні у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин.

Частиною 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначною справою є справи про стягнення аліментів.

Статтею 277 ЦПК України визначено, що питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.4 ст.277 ЦПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 277 ЦПК України частина 4 цієї статті не застосовується, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Дослідивши зміст позовної заяви, судом встановлено, що заявлені позовні вимоги стосуються стягнення аліменнтів.

Такі позовні вимоги є малозначними та розглядаються лише в порядку спрощеного позовного провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, що в свою чергу, враховуючи вимоги ст. 277 ч. 7 ЦПК України, свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_2 про заміну судового засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного провадження на підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без руху, суд враховує ті обставини, що до позовної заяви адвокатом Грубник Д.Л. долучено ордер на представництво інтересів ОСОБА_3 , що свідчить про надання суду доказів на підтвердження повноважень представника. Відтак, підстав для залишення позову без руху не вбачається.

Вирішуючи питання про можливість прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів.

Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Кожна із зазначених вище умов для прийняття зустрічного позову носить самостійний характер, і при наявності будь-якої з них зустрічний позов приймається судом для спільного розгляду з первісним позовом.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. При постановленні ухвали про об`єднання позовів в одне провадження, суд повинен вирішити питання про відповідність зустрічної позовної заяви вимогам про взаємопов`язаність і доцільність спільного розгляду зустрічного та первісного позовів.

Вищевказана стаття встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вона вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

Способами захисту проти позову можуть бути: невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов. Зустрічний позов - це активний захист проти позову. Зустрічним позовом є позов первісного відповідача до первісного позивача. Зустрічний позов в залежності від ситуації може бути найбільш дієвим засобом захисту відповідача проти позову, тому що спрямований на повне чи часткове виключення підстав первісного позову.

Таким чином, вирішуючи заяву про прийняття зустрічного позову, суд з`ясовує такі питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги первісного позову стосуються стягнення аліментів на утримання спільної дитини сторін, яка проживає з матір`ю.

Вимоги зустрічного позову стосуються питання про фактичне відібрання сина у матері, визначення місця проживання дитини з батьком, та похідної вимоги про стягнення аліментів (якщо суд задовольнить позовну вимогу про визначення місця проживання дитини з батьком).

Відтак, предмети доказування у первісному та зустрічному позовах різні. Розгляд первісного позову разом з розглядом зустрічного позову не є доцільним та призведе лише до затягування розгляду справи за первісним позовом.

Враховуючи те, що спільний розгляд первісного позову та зустрічної позовної заяви не є доцільним, умови прийняття судом зустрічного позову відсутні, а також це лише сприятиме затягуванню часу розгляду первісного позову, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду разом з первісним позовом.

Відмова у прийнятті зустрічного позову не позбавляє відповідача права звернутись до суду із зазначеним позовом в загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 274, 277, 353 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та залишення позову без руху - залишити без задоволення.

Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів до спільного розгляду з позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Роз`яснити позивачу за зустрічною позовною заявою, що відмова у прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом не перешкоджає повторному зверненню із зазначеним позовом до суду на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

СуддяТ. В. Войтенко