Справа № 450/43/26 Провадження № 2/450/9/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши взалі суду м. Пустомити заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою від 05.01.2026 року позовну заяву залишено без руху, стороні позивача надано десятиденний строк для усунення недоліків, описаних у такій.

07.01.2026 року представником позивача ОСОБА_2 подано заяву, якою усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 09.01.2026 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

27.01.2026 року представником позивача ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову, шляхом заборони відповідачу та іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, обтяження або зміну правового режиму належних ОСОБА_3 земельних ділянок в кількості 48 об`єктів нерухомого майна.

Мотивував заяву тим, що 17.08.2021 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір підряду на капітальне будівництво та вчинення інших дій щодо котеджу № 17, розташованого за проектною адресою Львівська обл., Львівський (Пустомитівський) р-н, с. Липники, котеджне містечко «Дубовий гай» на земельній ділянці з кадастровим номером :05:000:0191. В умовах укладеного договору сторони узгодили плановий строк завершення будівництва та плановий термін введення об`єкта в експлуатацію у четвертому кварталі 2022 року. Станом на 25.12.2025 року ФОП ОСОБА_3 не виконав взятих на себе зобов`язань, чим порушив умови укладеного договору, яким передбачено відповідальність підрядника у виді сплати замовнику штрафу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, загальний розмір якого становить 1698462 грн. 27 коп., що відповідає ціні позову. Крім цього повідомив, що згідно відповіді Державної інспекції архітектури та містобудування України встановлено наявність інформації про зареєстровану декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 15.04.2024 року за реєстраційним номером ІУ437, замовником якої є ОСОБА_1 , що ним підписана. Однак підписи на вказаній вище декларації не належать позивачу, внаслідок чого існує обґрунтована ймовірність внесення недостовірних відомостей до офіційних документів, що за своїм змістом містять ознаки службового підроблення. За вказаних обставин подав клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Повідомив, що предметом даного позову є майнові вимоги до ФОП ОСОБА_3 , які безпосередньо пов`язані із наявністю у відповідача належного йому нерухомого майна, яке може бути відчужене, передане у користування третім особам, обтяжене правами інших осіб або іншим чином виведене з-під можливого примусового виконання рішення. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, обтяження або зміну правового режиму належних ОСОБА_3 земельних ділянок в кількості 48 об`єктів нерухомого майна, може мати наслідком унеможливлення виконання можливого судового рішення.З огляду на вказане, просив заяву задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц.

Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених процесуальним законом, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Подібні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №380/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі №910/1200/20.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників Постанова КГС ВС від 19 січня 2021 року у справі №902/774/20. Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

З цього приводу слід вказати, що правом на здійснення господарської діяльності також наділені фізичні особи-підприємці, яким зокрема є відповідач у даній справі.

Крім цього, з мотивів позовної заяви та долучених письмових доказів вбачається, що ФОП ОСОБА_3 здійснює свою господарську діяльність, яка пов`язана із будівництвом нерухомого майна на належних йому земельних ділянках.

Таким чином, накладення арешту на земельні ділянки, що перебувають у власності відповідача, фактично призведе до блокування його господарської діяльності на невизначений строк, що може спричинити припинення отримання доходу ФОП ОСОБА_3 та, як наслідок, унеможливити виконання можливого рішення суду. Окрім того, забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб може порушити права та законні інтереси інших осіб, які уклали з відповідачем договори на здійснення капітального будівництва, зокрема через порушення строків виконання таких договорів, що, своєю чергою, може створити штучні підстави для звернення зазначених осіб до суду з аналогічними позовними вимогами.

Окрім наведеного, стороною позивача не подано належних та допустимих доказів того, що відповідач вживає чи намагається вживати заходів, щодо відчуження належного йому нерухомого майна.

Відповідач ОСОБА_3 , як сторона договору підряду на капітальне будівництво та вчинення інших дій від 17.08.2021 року щодо котеджу № 17, розташованого за проектною адресою Львівська обл., Львівський (Пустомитівський) р-н, с. Липники, котеджне містечко «Дубовий гай» на земельній ділянці з кадастровим номером :05:000:0191, достеменно обізнаний про плановий строк завершення будівництва та плановий термін введення об`єкта в експлуатацію, який сторонами визначено у четвертому кварталі 2022 року, а також про відповідальність обумовлену договором, за невиконання взятих на себе зобов`язань.

Водночас, з кінця 2022 року до моменту звернення із заявою про забезпечення позову 27.01.2026 року, тобто понад 3 роки, ОСОБА_3 не вчиняв дій, спрямованих на відчуження належного йому нерухомого майна, натомість набув 18.02.2023 року у власність значну кількість земельних ділянок.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, наведені у заяві про забезпечення позову мотиви є припущеннями, які не підкріплені жодними доказами.

З огляду на вказане, у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони відповідачу та іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, обтяження або зміну правового режиму належних ОСОБА_3 земельних ділянок в кількості 48 об`єктів нерухомого майна, в межах суми позову 1698462 грн. 27 коп., слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 81, 149, 150, 152, 153 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Мусієвський В.Є.