Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі

головуючого судді- Якимець О. І.,

за участю секретаря судового засідання Сідько І.О.,

учасники справи не з`явилися

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визначити йому додатковий строк в 3 (три) місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказується, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , про що Міським відділом РАЦС м. Батумі зроблено актовий запис № 120 від 23.01.1981, свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1 . Батьком у Свідоцтві про народження значиться ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_3 .

Як стверджується у позові, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , громадянин Росії, про що Відділом РАЦС Туапсинського району управління РАЦС Краснодарського краю здійснено актовий запис № 1669 від 12.12.2012.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно на території України, а саме: 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 . Зазначена 1/4 частина квартири належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого ДП «Будінвестсервіс» фірми «Київінвест» 10.12.1997. Окрім померлого, співвласниками згідно Свідоцтва про право власності на житло є: позивач ОСОБА_1 , мати позивача - ОСОБА_3 та бабуся позивача - ОСОБА_4 .

У позові зазначається, що:

- ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся позивача, ОСОБА_4 , про що Відділом реєстрації смерті у м. Києві зроблено актовий запис № 13371 від 26.09.2001, Свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_2 . Після смерті ОСОБА_4 належну їй 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 успадкувала її донька, ОСОБА_3 відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.03.2005 Четвертою київською державною нотаріальною конторою;

- ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача, ОСОБА_3 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління

Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено актовий запис № 3843 від 07.04.2023, Свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_3 . Після смерті ОСОБА_3 належну їй 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 успадкував її син, ОСОБА_1 , позивач у справі, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.03.2025, виданого Приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу

Бродським В.В.

Таким чином, позивач зауважує, що станом на дату подачі позову йому належить 3/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Як наголошується у позові, 28.07.2025 представник позивача звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бродського Валерія Володимировича із заявою щодо відкриття спадкової справи, оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , проте отримала відмову у відкритті спадкової справи у зв`язку з пропуском законодавчо встановленого строку для прийняття спадщини.

Також у позові вказується, що задовго до своєї смерті, батько позивача виїхав на постійне місце проживання до росії, внаслідок цього зв`язок з ним та спілкування було втрачено. Станом на грудень 2012 року коли батько помер, позивачу не було відомо про те, що померлому належить 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 , саме тому жодних дій з прийняття чи вступу у спадщину позивач не вчиняв. На той час мати позивача також не здійсняла жодних дій стосовно вступу у спадщину, тож позивач був упевнений в тому, що саме мати є власницею квартири. При цьому жодного умислу стосовно затягування строків прийняття спадщини після смерті батька у позивача не було. Після смерті матері позивача у 2023 році, останній займався пошуком та збором документів для оформлення спадщини та встановив, що співвласником квартири АДРЕСА_1 , а саме 1/4 частки, у тому числі був його батько, ОСОБА_2 . Оскільки померлий був громадянином росії та постійно проживав на її території, виникла необхідність отримання оригіналу

Свідоцтва про смерть батька з метою оформлення спадкових прав на частку квартири в Україні.

Зі слів позивача, внаслідок початку військової агресії росії проти України, відносини з його родичами, які проживають на території росії загострилися та процес отримання оригіналу Свідоцтва про смерть після смерті батька значно ускладнився.

Відзив на позовну заяву не надійшов.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 12.08.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків терміном десять днів з моменту отримання копії ухвали з урахуванням вимог, викладених у такій ухвалі.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 01.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, вирішено розглядати справу за правилами загального провадження. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів, суд прийшов висновку про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бродського Валерія Володимировича - належним чином засвідченої копії спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 06.10.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті.

Учасники провадження у судове засідання, призначене на 18.02.2026 не з`явились, повідомлялись належним чином про судове засідання.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги просить задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 12.12.2012), батько позивача - ОСОБА_1 .

Факт родинних відносин позивача з ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 23.01.1981 де батьками ОСОБА_1 зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В матеріалах справи міститься копія Свідоцтва про право власності на житло від 10.12.1997 виданого ДП «Будінвестсервіс» фірми «Київінвест» 10.12.1997, згідно з розпорядженням від 10.12.1997 № 818, зареєстрованому в Київському міському бюро технічної інвентаризації 26.01.1998 за реєстровим № 8604, з якого вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності в рівних долях:

- ОСОБА_3 ,

- ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_1 ,

- ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_4 , у віці 73 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 26.09.2001.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.2005 спадкоємицею майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 є її дочка ОСОБА_3 . Спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається з 1/4 частини квартири під АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого ДП «Будінвестсервіс» фірми «Київінвест» 10.12.1997, згідно з розпорядженням від 10.12.1997 № 818, зареєстрованому в Київському міському бюро технічної інвентаризації 26.01.1998 за реєстровим № 8604.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 07.04.2023.

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.03.2025, спадкоємцем майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 1/2 частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , 1/4 частка якої належала померлій ОСОБА_3 на підставі про право власності на житло, виданого 10.12.1997 ДП «Будінвестсервіс» фірми «Київінвест» згідно з розпорядженням від 10.12.1997 № 818, право власності зареєстровано Бюро технічної інвентаризації м. Києва 26.01.1998 у реєстровій книзі за № 8604; 1/4 частка якої належала померлій ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на спадщину за законом, виданим 15.03.2005 Бірюк О.А., державним нотаріусом Четвертої київської державної нотаріальної контори за реєстром 1-645, дублікат якого виданий 28.02.2025 Гуль Л.О., державним нотаріусом Київського державного нотаріального архіву за реєстром 1-83, право власності зареєстроване Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 12.04.2005 у реєстровій книзі за № 8604.

В матеріалах справи міститься копія спадкової справи № 21/2025 заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 18.08.2025 позивачем за місцем відкриття спадщини було подано заяву про прийняття спадщини після смерті батька позивача - ОСОБА_2 .

Постановою від 21.08.2025 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бродський В.В. відмовив ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Проте, вказаний у ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк не є присічним і сам факт його пропуску не свідчить про остаточну втрату особою права на спадкування.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз зазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця об`єктивних перешкод для подання заяви не було, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 532/2655/19 (провадження № 61-12814св21) вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 474/454/18, провадження № 61-14756св23).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , терміном три місяці з дня набрання рішенням чинності. Про ці обставини позивачу стало відомо після смерті матері у 2023 році, він займався пошуком та збором документів для оформлення спадщини та встановив, що співвласником квартири АДРЕСА_1 , а саме 1/4 частки, у тому числі був його батько, ОСОБА_2 , який постійно проживав на території росії.

При цьому, у справі, що є предметом розгляду, інших спадкоємців, окрім позивача ( ОСОБА_1 ) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - батька позивача, не встановлено.

Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 756/3115/17 (провадження № 61-18653св20) реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на три місяці.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

відповідач Київська міська рада, місцезнаходження - місто Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, .

Суддя О.І. Якимець