Справа № 522/1335/25-Е
Провадження 2/522/2178/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

16 січня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Зелінська К.Ю.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Екстра-Південь» про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до Приватного підприємства «Екстра-Південь» (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 06.05.2025 року) про відшкодування матеріальних збитків внаслідок ДТП в розмірі 320 028,66 грн., моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн., витрат, пов`язаних із залученням експерта та проведення експертизи в розмірі 6 000,00 грн. та покладення на відповідача судових витрат.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, шо 12 липня 2024 року у місті Одесі по вулиці Балківській, 165, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю TOYOTA Prado, реєстр. номер НОМЕР_1 , який належить позивачу, автомобілю SUBARU Outback, під керуванням ОСОБА_2 та автомобілю ГАЗ KG 3302-003, реєстр. номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , працюючого водієм ПП «Екстра-південь». При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2024 року у справі №521/11873/24, водія ПП «Екстра-південь», ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ГАЗ KG 3302-003, реєстраційний номер НОМЕР_3 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (Поліс № 221115526). З метою визначення вартості відновлювального ремонту та матеріальних збитків пошкодженого транспортного засобу автомобілю TOYOTA Prado позивач звернувся до судового експерта Владислава Хоменка, яким надано висновок експерта № 1607Д/24, згідно якого вартість відновлювального ремонту зазначеного транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП від 12 липня 2024 року становить 476 828,66 грн. Страховиком відповідальної особи ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 156 800,00 грн. Різниця між вартістю відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування покладається на винну особу, у даному випадку ОСОБА_3 . В той же час, останній в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди виконував свої службові обов`язки перед ПП «Екстра-Південь» в якості водія, тому у відповідності до ч.1 ст.1172 ЦК України саме ПП «Екстра-Південь» має відшкодувати позивачу 320 028,66 грн. із розрахунку від вартості відновлювального ремонту (476 828,66 грн.) відняти суму страхової виплати (156 800,00 грн.). З цих підстав, посилаючись на приписи ст.ст. 22, 23 1166, 1187, 1188, 1194, ОСОБА_1 просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 30.01.2025 було відкрито провадження у даній справі та визначено проводити її розгляд в порядку загального позовного провадження.

Представник ПП «Екстра-Південь», відповідача, адвокат Полілова С.І. подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог ОСОБА_1 .. Зазначив, що в силу вимог ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідач зазначив, що транспортний засіб позивача відремонтований та, посилаючись на судову практику, стверджує, що розмір збитків повинен визначатися як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, а звіт атотоварзнавчого дослідження не є визначальним доказом розміру завданих збитків, оскільки у ньому зазначені лише можливі витрати, які можуть бути понесені позивачем. Також зазначив, що на стадії досудового врегулювання спору запропонував позивачу надати транспортний засіб на огляд, а також надати документи на підтвердження фактично понесених витрат, пов`язаних з ремонтом транспортного засобу. Проте позивач доказів фактично понесених ним витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу (чеки, платіжні доручення, накладні тощо) не надав. Як вбачається з наданого позивачем висновку експерта №1607Д/24, складеного 07.08.2024р., розмір матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, фактично визначається як сума вартості відновленого ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на складові, що підлягають заміні, та величини втрати товарної вартості, та розмір матеріального збитку за висновком складає 211 881,08 грн.. Доказів завдання моральної шкоди позивачем не надано. В порядку ст.93 ЦПК України позивачу у відзиві поставлені питання, зокрема: чи проводились ремонтно-відновлювальні роботи транспортного засобу Toyota Prado в зв`язку з ДТП, яке відбулося 12.07.2024р. у м. Одеса по вул. Балківська, 165; яка вартість витрачених матеріалів та проведених робіт та надати докази на підтвердження витрачених коштів, та чи надасть позивач транспортний засіб для огляду.

Разом з відзивом представником відповідачем надано клопотання про витребування доказів, зокрема самого транспортного засобу на огляд відповідача із залученням незалежного спеціаліста, та висновку експерта №1607Д/24.

24 березня 2025 року представник відповідача надав клопотання про зобов`язання ОСОБА_1 надати письмові відповіді на запитання відповідача, а також письмові пояснення щодо стягнення витрат за проведення експертизи.

Ухвалою суду від 26 березня 2025 року позивача зобов`язано надати відповідь на питання, поставлені відповідачем у відзиві на позовну заяву від 14.02.2025 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.04.2025 року апеляційну скаргу представника позивача адвоката Єргієва Дмитра Ігоровича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2025 року повернуто скаржнику.

Ухвалою суду від 02 травня 2025 року заява представника позивача Арутиняна О.Н. від 02.05.2025 року про відвід судді залишена без розгляду.

06 травня 2025 року подана заява представника позивача про врахування відсутності згоди позивача бути допитаним я к свідок у формі заяви свідка.

16 травня 2025 року представником відповідача подані заперечення на заяву про збільшення розміру позовних вимог.

17 червня 2025 року представником відповідача подано клопотання про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Ухвалою від 19 червня 2025 року за клопотанням представника відповідача витребувано від КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр-«077»)» фото- та відео фіксацію руху транспортного засобу TOYOTA PRADO, 2007р.в., реєстр. номер НОМЕР_1 , колір кузова сірий, по вулицям міста Одеси за період часу, якій знаходяться у розпорядженні КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр-«077»)»

02 липня 2025 року від КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр-«077»)» до суду надійшла запитувана ухвалою від 19.06.2025 року інформація на копакт-диску.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Косіциної В.В. від 30 червня 2025 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Єргієва Д.І. про відвід судді відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.07.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2025 року про витребування доказів повернуто скаржнику.

15.07.2025 року представником позивача подана заява про призначення процедури врегулювання спору за участю судді.

Ухвалою суду від 11 вересня 2025 року у задоволенні заяви було відмовлено в зв`язку відсутності згоди позивача на врегулювання спору за участю судді.

Ухвалою від 11 вересня 2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 19.01.2024 серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 належить на праві власності автомобіль марки «Toyota», моделі «Prado», 2007 ріку випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

З постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2024 року у справі №521/11873/24 вбачається, що ОСОБА_3 12.07.2024 року о 10:22 годині в м. Одесі по вул. Балківська, 165, керуючи транспортним засобом ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечної дистанції руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом «TOYOTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .. Вказаний автомобіль «TOYOTA», продовжив рух по інерції та зіткнувся з автомобілем «SUBARU», реєстраційний номер НОМЕР_5 , що знаходився під керуванням водія ОСОБА_2 .. Автомобілі отримали механічні пошкодження, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.13.1 ПДР. ОСОБА_3 , водій ПП «Екстра-Південь», був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Куп АП.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, що встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі обставини або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вчинення ОСОБА_3 , водієм відповідача, адміністративного правопорушення сторонами визнається, та за наявності постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2024 року, яка набрала законної сили, не підлягає доказуванню.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону).

Станом на 12.07.2024 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «ЗАЗ», моделі «KG 3302-003», номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», поліс № ЕР-221115526, розмір франшизи 3200,00 грн.. Копія зазначеного полісу наявна в матеріалах справи, з якої вбачається, що ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 160 000,00 грн..

Також з матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 29.10.2024 року здійснила на користь ОСОБА_1 страхову виплату в сумі 156 800,00 грн..

Обставина отримання позивачем страхового відшкодування від страхової компанії учасниками справи не заперечується.

16 липня 2024 року між ОСОБА_1 та ФОП, атестованим судовим експертом Хоменко Владиславом Валерійовичем укладено договір №1607Д/24 на виконання експертного дослідження/експертизи.

27 липня 2024 року ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_4 здійснено платіж в сумі 6 000,00 грн. за послуги з проведення судової експертизи/експертного дослідження про визначення розміру матеріальних збитків, нанесених власнику КЗ TOYOTA PRADO, р.н. НОМЕР_1 , проведеної на підставі договору №1607Д/24 від 16.07.2024 року.

Згідно з висновком експерта №1607Д/24 транспортно-товарознавчого дослідження КТЗ TOYOTA PRADO, р.н. НОМЕР_1 , складеним 07 серпня 2024 року судовим експертом Хоменко В.В.,

1. Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу TOYOTA PRADO, р.н.: НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП від 12 липня 2024 року, становить: 476 828,66 грн., в тому числі 20% ПДВ на складові частини.

2. Ринкова вартість колісного транспортного засобу TOYOTA PRADO, р.н: НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП від 12 липня 2024 року, на дату пошкодження у непошкодженому стані, становить: 491 036 грн..

3. Вартість матеріальних збитків нанесених власнику колісного транспортного засобу TOYOTA PRADO, р.н: НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП від 12 липня 2024 року, становить: 211 881,08 грн..

З листування, наданого сторонами спору вбачається, що ОСОБА_1 12.11.2024 року звернувся до ПП «Екстра-Південь» з досудовою вимогою про сплату протягом 7 днів з дня отримання вимоги заборгованості в сумі 266 945,90 грн. (яка складається з 476 828,66 вартості відновлювального ремонту згідно висновку №1607Д/24 за мінусом 156 000,00 страхового відшкодування, за мінусом 63 082,76 суми ПДВ, за плюсом 6 000,00 оплати послуг експерта, за плюсом 3 200,00 франшизи).

У відповідь на досудову вимогу ПП «Екстра-Південь» у листі від 18.11.2024 року зазначив про необхідність перевірки дійсності розміру збитків та запропонував надати ТЗ для огляду.

ОСОБА_1 у листі від 21.11.2024 року висловився, що наданий висновок експерта є належним доказом, який підтверджує факт та характер пошкоджень автомобіля та повторний огляд є необґрунтованим.

У листі віл 25.11.2024 року ПП «Екстра-Південь» зазначив про відсутність свого представника під час дослідження ТЗ експертом ОСОБА_4 , а також з урахуванням того, що автомобіль є відремонтованим, просив надати засвідчені належним чином копії документів, які підтверджують фактичні витрати на виконання робіт щодо ремонту.

За результатами вивчення судом висновку експерта №1607Д/24, складеного 07 серпня 2024 року, доданих до висновку фото таблиць стану автомобіля TOYOTA PRADO, реєстр. номер НОМЕР_1 , та співставлення зображення автомобіля після ДТП з відомостями про фото- та відео фіксацію руху транспортного засобу TOYOTA PRADO, 2007р.в., реєстр. номер НОМЕР_1 , по вулицям міста Одеси, наданих КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр-«077»), вбачається, що за період часу з 30.06.2024 року до включно до 08:46 год. 12.07.2024 року, тобто до моменту ДТП, яке сталося 12.07.2024 року о 10:22 год., належний позивачу автомобіль переміщався вулицями міста Одеси у візуально непошкодженому стані; у період часу з 12.07.2024 року по 03.09.2024 року руху автомобіля вулицями міста Одеси не зафіксовано; у в період часу з 03.09.2024 року по 23.06.2025 року автомобіль переміщався вулицями міста Одеси у візуально непошкодженому стані.

Таким чином, твердження відповідача про здійснення позивачем відновлювальних ремонтних робіт транспортного засобу TOYOTA PRADO, реєстр. номер НОМЕР_1 , після ДТП, яке сталося 12.07.2024 року, знайшло своє підтвердження.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Поняття збитків визначено статтею 22 ЦК України. Так, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Верховний Суд у постановах від 02.06.2022 року у справі №638/10072/17, від 30.10.2019 року у справі №753/19288/14-ц зазначив, що, у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі не проведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому. При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати.

Та Верховний Суд у цих справах дійшов висновку, що якщо позивач не надав доказів розміру фактично понесених ним витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу, стягненню підлягають збитки з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу, визначеного висновком експертного автотоварознавчого дослідження.

06.07.2018 року у справі №924/675/17 Верховний Суд дійшов висновку, що звіт про оцінку транспортного засобу лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення ТЗ, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт з ремонту автомобіля платником ПДВ.

За пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно з вимогами ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.

Зі змісту статті 81 ЦПК України випливає, що обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень .

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків.

За положеннями статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час розгляду клопотання представника відповідача про призначення судової експертизи представник позивача неодноразово змінював свою думку, проте в останньої промові залишив вирішення цього питання на розсуд суду.

Суд вважає, що, з урахуванням обставин справи та правових позицій Верховного Суду, зазначених вище, у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи слід відмовити.

В ході судового розгляду представник позивача пояснив, що після ДТП, яке сталося 12 липня 2024 року, автомобіль відремонтований, проте доказів проведення ремонтних робіт не має.

Таким чином, позивач всупереч вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України, якими передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексам, не надав суду доказів фактично понесених витрат на ремонт пошкодженого автомобіля.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача величину матеріального збитку, завданого в результаті ДТП, яка визначена відповідним висновком експерта в сумі 211 881,08 грн., зменшену на суму отриманого страхового відшкодування в розмірі 156 800,00 грн., що складає 55 081,08 грн. (211 881,08 грн. 156 800,00 грн.).

Часткове задоволення позову в частині стягнення матеріального збитку узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 02 червня 2022 року у справі №638/10072/17.

Вирішуючи вимоги про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного.

Статтею 23 ЦК України визначено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення, тощо) та інші обставини.

Суд вважає, що враховуючи обставини цієї справи, є доведеним факт завдання позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди, яка полягає у пошкодженні його майна та необхідність вжиття додаткових заходів для відновлення своїх порушених прав протягом тривалого часу.

Та заявлений позивачем розмір моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн. відповідає обставинам справи та в цій частині позов підлягає задоволенню.

Стосовно витрати позивача за надані послуги експертом у розмірі 6 000,00 грн. суд виходить з наступного:

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи (частина третя статті 133 ЦПК України).

Процесуальні питання розподілу судових витрат визначено статтею 141 ЦПК України.

Так, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 134 ЦПК України передбачено обов`язок сторін попередньо визначити суми судових витрат. Зокрема, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша цієї статті).

Частинами другою, третьою статті 102 ЦПК України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно із частинами першою, п`ятою - сьомою статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 листопада 2023 року у справі №712/4126/22 узагальнила:

(1) витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;

(2) висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи;

(3) у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду;

(4) при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи (п.145).

Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права (п.149).

Судом встановлено що ОСОБА_1 оплатив проведення транспортно-товарознавчого дослідження КТЗ TOYOTA PRADO, р.н НОМЕР_1 від 07 серпня 2022 року №16007Д/24 у розмірі 6 000,00 грн, що підтверджується договором №1607Д/24 на виконання експертного дослідження/експертизи від 16 липня 2024 року, рахунком №1607Д/24 на суму 6 000,00 грн. та платіжною інструкцією від 23 липня 2024 року №0.0..1 у розмірі 6 000,00 грн..

Витрати ОСОБА_1 за проведення експертного дослідження є обґрунтованими, безпосередньо пов`язані із розглядом справи та підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Екстра-Південь» про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Екстра-Південь» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) в якості відшкодування матеріальних збитків внаслідок ДТП у розмірі 55081,08 грн.

Стягнути з Приватного підприємства «Екстра-Південь» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) моральна шкода у розмірі 5000,00 грн.

Стягнути з Приватного підприємства «Екстра-Південь» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) витрати послуг експерта 6000,00 грн.

Стягнути з Приватного підприємства «Екстра-Південь» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) сплачений судовий збір у розмірі 574,48 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення виготовлений 26.01.2026 року.

Суддя А.В. Науменко

16.01.26