Ухвала

27 січня 2026 року

м. Київ

справа № 759/17886/23

провадження № 61-357ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Басараб Наталії Володимирівни як представника ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив встановити факт проживання однією сім`єю його зі спадкодавцем ОСОБА_4 з липня 2013 року до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ним в порядку спадкування право власності на спадкове майно, а саме - квартиру АДРЕСА_1 .

Святошинський районний суд м. Києва рішенням від 20 червня 2024 року позов задовольнив. Встановив факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 з липня 2013 року до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнав у порядку спадкування за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме - квартиру АДРЕСА_1 .

Не погодившись рішенням суду першої інстанції, керівник Святошинської прокуратури м. Києва в інтересах Київської міської ради та Київська міська рада звернулися до апеляційного суду з апеляційними скаргами.

Київський апеляційний суд постановою від 26 червня 2025 року, з урахуванням ухвали суду від 24 липня 2025 року про виправлення описки, апеляційні скарги керівника Святошинської прокуратури м. Києва в інтересах Київської міської ради та Київської міської ради задовольнив. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 червня 2024 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Київської міської прокуратури судовий збір у розмірі 1 288,32 грн.

08 січня 2026 року адвокат Басараб Н. В. як представник ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року з пропуском стоку на касаційне оскарження.

Разом із цим, адвокат Басараб Н. В. як представник ОСОБА_1 у касаційній скарзі заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що ні ОСОБА_1 , ні його представник - адвокат Басараб Н. В. участі в судовому засіданні апеляційного суду 26 червня 2025 року не приймали. Апеляційний суд не повідомляв ні позивача, ні його представника про подачу апеляційних скарг, про судові засіданні, копію оскаржуваного судового рішення представнику позивача - адвокату Басараб Н. В. суд не надсилав. Про оскаржувану постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року ОСОБА_1 стало відомо під час обшуку 09 грудня 2025 року, а копію оскаржуваного судового рішення адвокат Басараб Н. В. отримала 08 січня 2026 року. Ураховуючи зазначене, представник заявника вважає, що є підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та просить його поновити.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - Реєстр) не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

З даних Реєстру встановлено, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року складено 18 липня 2025 року. Київський апеляційний суд надіслав вказану постанову до Реєстру для оприлюднення - не визначено, надання загального доступу забезпечено - 21 липня 2025 року.

Як видно з постанови Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні 26 червня 2025 року, проте про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У разі доведення заявником недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копії судового рішення, то в цьому випадку для відліку строку на касаційне оскарження застосовуються положення частини другої статті 390 ЦПК України, відповідно до якої заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження в разі подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23) зроблено висновок, що надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення судом першої інстанції рішення). У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим.

Дослідженням документів у справі № 759/17886/23, які наявні в системі «Електронний суд», встановлено, що Київський апеляційний суд 01 травня 2025 року на адресу ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 направив судову повістку-повідомлення, в якій повідомив про те, що розгляд апеляційної скарги Київської міської ради на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 червня 2024 року призначено на 29 травня 2025 року о 12:45. Одночасно апеляційний суд надіслав копію ухвали Київського апеляційного суду від 25 квітня 2025 року про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу.

Також, Київський апеляційний суд 21 липня 2025 року направив на вказану вище адресу ОСОБА_1 копію постанови Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року.

Разом із цим, документи, які наявні в системі «Електронний суд», не дають достатньої можливості суду самостійно встановити обставини, на які посилається представник заявника, як на поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Заявником не надано жодного доказу щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України, а із доданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити, чи був порушений апеляційним судом порядок вручення/невручення судового рішення.

На підтвердження наведених обставин заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути довідка із суду щодо отримання/неотримання заявником копії повного тексту постанови апеляційного суду від 26 червня 2025 року, копії матеріалів справи тощо.

Верховний Суд зазначає, що на стадії відкриття касаційного провадження Верховний Суд не має можливості перевірити наявність чи відсутність доказів на підтвердження надсилання/вручення судом апеляційної інстанції копії рішення заявнику, оскільки за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження.

З огляду на наведене, причини пропуску строку на касаційне оскарження, зазначені у відповідному клопотанні, не дають достатніх підстав для визнання їх поважними.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу і якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

У зв`язку з тим, що наведені підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка подала касаційну скаргу, надати строк для усунення недоліків, а саме: направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази (довідку суду про надсилання на адресу ОСОБА_1 на виконання вимог статті 272 ЦПК України копії повного тексту постанови Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року та про отримання/неотримання останньою копії такої постанови тощо).

Крім того, в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» заявнику необхідно сплатити судовий збір за ставками, встановленими за подання касаційної скарги на рішення суду, яким вирішено позовну заяву майнового та немайнового характеру.

Позовну заяву подано у 2023 році, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовної заяви немайнового характеру фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2 684,00 грн, підпункти 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній станом на час подання позову у цій справі).

Судовий збір за подання касаційної скарги за одну немайнову вимогу (встановлення факту проживання однією сім`єю) становить 2 146,80 грн (1 073,40 грн х 200 %).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з доданою до касаційної скарги копією договору купівлі-продажу від 25 жовтня 2024 року ціна спірної квартири АДРЕСА_1 становить 1 134 500,00 грн.

Отже, судовий збір за подання касаційної скарги за майнову вимогу в даному випадку становить 22 690,00 грн (1 134 500,00 грн х 1 % х 200 %).

З наданої квитанції від 08 січня 2026 року № 2961-2602-1835-1744 видно, що ОСОБА_1 сплатив судовий бір за подання касаційної скарги в розмірі 2 147,20 грн.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 22 689,60 грн (2 146,80 грн + 22 690,00 грн) - 2 147,20 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 22 689,60 грн має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суд від 26 червня 2025 року за клопотанням адвоката Басараб Наталії Володимирівни як представника ОСОБА_1 неповажними.

Касаційну скаргу адвоката Басараб Наталії Володимирівни як представника ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев