РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання Резніченко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з недоотриманої за життя пенсії.

04.09.2025 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Цекеєвою І.О. позивачеві видано свідоцтво про право на спадщину, яка складається з недоотриманої пенсії в сумі 35154,00 грн. Сума недоотриманої пенсії встановлена нотаріусом на підставі довідки про наявність недоотриманої пенсії, наданої відповідачем на запит від 01.07.2025.

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 25.02.2025 у відповідь на адвокатський запит повідомило, що виплату пенсії ОСОБА_2 припинено з 01.11.2024. У період з 01.06.2022 до 31.10.2024 недоотримана ОСОБА_2 пенсія складає 101386,74 грн.

Листом від 08.08.2025 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило позивачеві, що виплата ОСОБА_2 пенсії призупинена 01.05.2023 у зв`язку з тривалою неоплатою відповідно п. 4 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки померла була зареєстрована на тимчасово окупованій РФ території України. Отже, враховуючи вимоги Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нарахована і недоодержана пенсія складає 35154,00 грн.

Позивач вважає, що відповідач протиправно перешкоджає реалізації її прав як спадкоємця на отримання всього належного спадкового майна і незаконно не визнає за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на недоотримані за життя спадкодавця пенсійні виплати за період з 01.06.2022 до 31.10.2024.

З огляду на викладене, позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотримані останньою за життя пенсійні виплати за період з 01.06.2022 до 31.10.2024; зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачеві в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотримані за життя пенсійні виплати ОСОБА_2 за період з 01.06.2022 до 31.10.2024.

Ухвалою судді від 20.10.2025 позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення вказаних в ухвалі судді недоліків позовної заяви.

27.10.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді від 29.10.2025 відкрито провадження у вищезазначеній справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, розпочато в справі підготовче провадження, призначено підготовче засідання, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

07.11.2025 від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував проти позову. В обґрунтування заперечень представник відповідача зазначив наступне.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фону України в Запорізькій області та отримувала пенсію.

Наказом від 25.04.2022 року № 75 (зі змінами) Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, який діяв до 22.12.2022 року, затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) та, наказом від 22.12.2022 року №309 Міністерства, затвердженого Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Відповідно, з липня 2022 року АТ «Укрпошта» не мала технічної можливості здійснювати виплату і доставку пенсій до населеного пункту, за місцем проживання ОСОБА_2 . Тому, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.2022 № 162 «Про особливості виплати та доставки пенсій, грошових допомог на період введення воєнного стану» (далі Постанова № 162) на кожного пенсіонера, якому неможливо доставити пенсійні кошти за місцем проживання в Запорізькій області, Пенсійним фондом було відкрито технічні рахунки без звернення пенсіонера в АТ «Ощадбанк».

Виплата пенсії ОСОБА_2 призупинена з 01.05.2023 у зв`язку з тривалою неоплатою, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058. В подальшому, звернень від ОСОБА_2 до органів Пенсійного фонду України щодо поновлення виплати пенсії не надходило. Пенсія з 01.05.2023 по день смерті ОСОБА_2 не нараховувалась.

На запит приватного нотаріуса, щодо суми недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачем було надано відповідь, в якій зазначено, що сума недоотриманої пенсії складає 35154,00 грн., а розмір виплати може бути зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України особи, яка має право на отримання даної виплати згідно свідоцтва про право на спадщину.

Приписами частини 2 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 статті 46 Закону нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Датою звернення за отриманням пенсії у випадках смерті пенсіонерів є дата звернення осіб, які мають право на виплату недоотриманої пенсії.

Згідно з п. 14-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 виплата пенсії проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та російської федерації неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.

Відповідно до п. 10 Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, особам, які тимчасово проживають за межами України, або проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, або виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №299 «Про деякі особливості виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі Порядок № 299) передбачено, що особам, які проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України або які виїхали на підконтрольну Україні територію з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат проводиться за умови неодержання пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та Російської Федерації неодержання пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат.

ОСОБА_2 з моменту припинення нарахування пенсії по день смерті не зверталася до відповідача із заявою про поновлення їй пенсійних виплат, розмір недоотриманої пенсії, враховуючи вимоги пункту 14-4 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, Порядку № 299 за період з 01.06.2022 по 01.05.2023 становить 35154,00 грн., недоотримана пенсія за період з 01.05.2023 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня, оскільки за вказаний період вона не нараховувалась.

Ухвалою суду від 28.11.2025 клопотання позивача про витребування доказів було задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Цекеєвої Ірини Олександрівни завірену належним чином копію спадкової справи №47/2025, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Витребувані судом докази надійшли до суду 11.12.2025.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися.

08.01.2026 позивач та представник відповідача звернулися до суду із заявами, я яких просили провести розгляд справи за їх відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані сторонами та витребувані судом докази, суд доходить наступних висновків.

Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом.

Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у неї як спадкоємця першої черги за законом після смерті матері права на спадкування недоотриманої суми пенсії.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

За змістом статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отримання пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісячно рівними частинами, що не перевищує місячного розміру пенсії.

Разом з тим, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Аналіз зазначених приписів статті 46 Закону України «Про обов`язкове державне пенсійне страхування», а також подібних за змістом приписів статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» свідчить про те, що в Україні не існувало та не існує жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави в особі її компетентних органів.

Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується з приписами Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Приписи частини другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості- переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верхового Суд у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї- спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволить зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми по спадкування за заповітом або за законом, зокрема щодо усунення від спілкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або за законом. Право на перерахування певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом ( зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця бо ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18), постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 243/5697/16-ц (провадження № 61-34175св18) та у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 227/2802/16-ц (провадження № 61-6270св18) зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України. Тому припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 428/10113/20 (провадження № 61-14299св21, у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2022 року у справі № 727/12371/21).

Також необхідно звернути увагу, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення лише визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

У частині першій, третій статті 12, частини першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 06.02.2025 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 80 (а.с.10).

З рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 27.12.2024 у справі № 336/12895/24 (провадження 2-о/335/512/2024) вбачається, що позивачка є донькою померлої ОСОБА_2 . Рішення набрало законної сили 28.01.2025 (а.с. 15-21).

Листом від 08.08.2025 № 13638-13785/П-02/3-800/25 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило позивачеві, що виплата пенсії ОСОБА_2 призупинена з 01.05.2023 у зв`язку із тривалою неоплатою відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В подальшому звернень від ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України щодо поновлення виплати пенсії, зокрема з повідомленням про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення РФ, відповідно до п. 14-4 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України № 1058, не надходило. Враховуючи вимоги Закону № 1058, після смерті ОСОБА_2 залишилася нарахована та недоодержана пенсія у сумі 35154,00 грн., про що інформацію було надано нотаріусові листом від 10.07.2025.

04.09.2025 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області на підставі довідки № 149, виданої відповідачем 08.07.2025, позивачу видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії в розмірі 35154,00 грн. (а.с.9).

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що розмір недоотриманої за життя ОСОБА_2 пенсії за період з 01.06.2022 до 01.05.2023 становить 35154,00 грн., а пенсія, недоотримана за період з 01.05.2023 до дня смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відсутня, оскільки за вказаний період вона не нараховувалася.

Отже, відповідач не визнає наявність заборгованості перед померлою за період з 01.05.2023 до 12.10.2024, спірну заборгованість за вищезазначений період не включив до наданих нотаріусу відомостей для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Зазначене унеможливлює виконання нотаріусом своїх повноважень по видачі свідоцтва про право на спадщину на суму недоотриманої пенсії за вищезазначений період.

Доводи відповідача, які ґрунтуються на застосуванні до спірних правовідносин положення п. 14-4 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 10 Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 299 «Про деякі особливості виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» судом відхиляються, оскільки наведенні положення розповсюджується на пенсіонерів, які не померли. На правовідносини щодо спадщини приписи зазначеної норми не розповсюджуються.

З огляду на те, що відповідач не надав позивачеві розрахунок суми недоотриманої ОСОБА_2 за життя пенсії, позивач була позбавлена можливості звернутися до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми недоотриманої пенсії. Тому обраний позивачем спосіб захисту (визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на недоотриману спадкодавцем за життя пенсію за певний період та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця недоотриману пенсію за такий період суд вважає належним та ефективним.

Проте, з відзиву вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувало недоотриману спадкодавцем пенсію в розмірі 35154,00 грн за період з 01.06.2022 до 01.05.2023. На зазначену суму недоотриманої пенсії позивачеві нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотримані за життя пенсійні виплати ОСОБА_2 за період з 01.05.2023 до 12.10.2024 та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачеві в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотримані за життя пенсійні виплати ОСОБА_2 за період з 01.05.2023 до 12.10.2024. В іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Позивачем за подання до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Доказів понесення інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, позивачем суду не надано.

Пунктами 1, 2 частини 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на недоотримані за життя пенсійні виплати ОСОБА_2 за період з 1 травня 2023 року до 12 жовтня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (ідентифікаційний код 20490012, адреса: м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-б) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) пенсійні виплати, недоотримані за життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 1 травня 2023 року до 12 жовтня 2024 року.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (ідентифікаційний код 20490012, адреса: м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-б) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених уч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне рішення складено 28 січня 2026 року.

Суддя А.В. Стеценко