Провадження № 2/201/1888/2026
УХВАЛА

Іменем України

27 січня 2026 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Покопцева Д.О., вивчивши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Соборного районного суду міста Дніпра через підсистему «Електронний суд» надійшла зазначена позовна заява.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно з відповіді Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради № 25-125-25.2 від 22.01.2026р., яка надійшла до суду 22.01.2026р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом сформовано відповідь № 2271989 від 26.01.2026р. щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, з якої встановлено, що відповідач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 .

Положеннями ч. 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно положень ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається, зокрема, фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку

Розгляд справи судом за відсутності сторони або інших учасників справи є можливим лише у разі наявності у суду відомостей щодо належного повідомлення сторони, учасника справи про дату, час та місце судового засідання. За відсутності у суду першої інстанції відомостей щодо належного та своєчасного повідомлення учасника справи про судові засідання він має вжити заходів щодо такого повідомлення (Постанова Верховного суду від 02.06.2020р. у справі № 910/17792/17).

За ч.2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01.10.2014р. № 509, абз. 2 п. 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з ч. 1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Зазначені норми вказують на те, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на певний період. Положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» зазначену довідку віднесено до документів, що підтверджують зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування особи, що відповідає приписам ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо вказаних осіб та підлягає застосуванню в межах визначення територіальної юрисдикції судів для розгляду справ за наведених вище обставин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» прийнятий Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), згідно пункту 4 якого визначено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Таким чином, переселенці, які покинули домівки внаслідок бойових дій та окупації місць їх постійного проживання, можуть звертатися з позовами до судів в районах тимчасового перебування. Якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як внутрішньо переміщена особа, то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.

Отже, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи можна визнати документом, що підтверджує зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача при визначені підсудності розгляду справ за ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Тому зареєстрованим місцем проживання відповідача в силу положень ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону, є АДРЕСА_2 , що відноситься до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва.

Стаття 6 Європейської конвенції про права людини гарантує кожній людині право на справедливий і публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Право на справедливий суд включає: право на доступ до суду, розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, що створений на підставі закону. Це також означає дотримання принципу рівності сторін та дотримання процедурних гарантій, які забезпечують справедливий судовий процес.

Частиною 9 ст.187 ЦПК України передбачено, що в разі, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відтак, подану заяву слід передати на розгляд Шевченківського районного суду міста Києва за підсудністю, забезпечивши право як позивача, так і відповідача на справедливий суд, визначений законом. Керуючись п. 1 ч. 1 ст.31, 259-261, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передати на розгляд Шевченківського районного суду міста Києва (місцезнаходження: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 31а).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду впродовж 15 днів.

Суддя: Д.О. Покопцева