Справа № 932/5323/25
Провадження № 2/211/2700/26
У Х В А Л А

про забезпечення позову

29 січня 2026 року

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Костенко Є.К.,

секретаря судового засідання Гоєнко Т.В.,

розглянувши заяву Краматорської окружної прокуратури в особі виконувача обов`язків керівника Мєшкова Дмитра Володимировича в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Краматорської окружної прокуратури в особі виконувача обов`язків керівника Мєшкова Дмитра Володимировича в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2026 року відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 07.10.2025 в провадження судді надійшла позовна заява Краматорської окружної прокуратури в особі виконувача обов`язків керівника Мєшкова Дмитра Володимировича в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки.

Разом з позовною заявою в провадження судді надійшла заява Краматорської окружної прокуратури в особі виконувача обов`язків керівника Мєшкова Дмитра Володимировича в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Краматорської окружної прокуратури в особі виконувача обов`язків керівника Мєшкова Дмитра Володимировича в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки. В зазначеній заяві представник позивача просить суд забезпечити позов шляхом накладання арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :12:000:0131 площею 0,9000 га, яка знаходиться на території Дружківської міської ради Краматорського району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224), власником якої є громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Також, заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), розпоряджатись земельною ділянкою :12:000:0131, змінювати її цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання цієї земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 40, 41, 47, 48 Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №754/5683/22 від 24.04.2024 року суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом. Законодавець серед передумов забезпечення позову визначає можливий вплив невжиття заходів забезпечення позову не тільки на виконання рішення суду, а й на можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду Наявність або виставляється підстава для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням встановлених фактичних характеристик такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії. Ключовим є встановленим судом: 1) наявність спору між сторонами; 2) ризик незабезпечення ефективного захисту порушених правопозивачів, який може проявитися як через вплив на виконання рішення суду в конкретній справі, так і шляхом переушкодження пошкоджених чи оспорюваних правопозивачів, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного виклику у вигляді забезпечення позову з попередніми вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду із заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення, спрямоване на зловживання учасником справами своїми правами. Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Крім того, положеннями ч. 8 ст. 153 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду від 12 липня 2022 року у справі № 910/8482/18 (910/4866/21) вказано, що: "Під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів; при цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору; такий вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним".

Подібні правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2018 року у справі № 916/10/18, від 13 жовтня 2020 року у справі № 917/273/20, від 16 лютого 2021 року у справі № 910/16866/20, від 09 червня 2021 року у справі № 10/5026/290/2011(925/1502/20).

Оскільки предметом позову у даній справі є позовні вимоги майнового характеру щодо конфіскації земельної ділянки сільськогосподарського призначення, а саме, земельної ділянки з кадастровим номером :12:000:0131 площею 0,9000 га, яка знаходиться на території Дружківської міської ради Краматорського району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224), власником якої є громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), то суд приходить до висновку, що застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане майно є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи невиконання рішення суду, у разі задоволення позову, та забезпечить можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними.

Враховуючи зазначене та принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у заяві доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Краматорської окружної прокуратури в особі виконувача обов`язків керівника Мєшкова Дмитра Володимировича в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Краматорської окружної прокуратури в особі виконувача обов`язків керівника Мєшкова Дмитра Володимировича в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом накладання арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :12:000:0131 площею 0,9000 га, яка знаходиться на території Дружківської міської ради Краматорського району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224), власником якої є громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), розпоряджатись земельною ділянкою :12:000:0131, змінювати її цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання цієї земельної ділянки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Є.К. Костенко