Справа № 201/8362/21
Провадження № 6/201/43/2026
УХВАЛА

про відмову у заміні стягувача

22 січня 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2022 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст заяви

Представник стягувача адвокат Захватаєв А.С. зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2022 по справі позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_3 аліменти на утримання його неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття в розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_2 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 18 серпня 2021.

31.08.2022 постановою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська №201/8362/21, виданого 21.07.2022 відкрите виконавче провадження № 69746041 про примусове виконання рішення.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2023 по справі №201/10223/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, припинено стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були призначені відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2022, починаючи стягнення с 18 серпня 2021 року. Стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, стягуючи аліменти на користь батька дитини ОСОБА_3 , починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом, а саме з 14.12.2022.

18.09.2023 постановою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі цього рішення, згідно із п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження №69746041 про примусове виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська №201/8362/21 від 31.03.2022 закінчено та стягнення аліментів з боржника ОСОБА_3 припинене.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 25.07.2024 у справі №201/10223/22 роз`яснено рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2023 у справі №201/10223/22 та зазначено, що датою припинення стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 є 14.12.2022.

Враховуючи зміст зазначеної ухвалу, період стягнення з ОСОБА_3 аліментів починається з 18.08.2021 та закінчується 14.12.2022.

За заявою стягувача ОСОБА_2 ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 11.12.2024 поновлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 201/8362/21 від 31.03.2022 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання його неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття в розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_2 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 18 серпня 2021 року.

25.06.2025 постановою начальника відділу Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/8362/21, виданого 25.01.2024 відкрите виконавче провадження №78434633 про примусове виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська №201/8362/21 від 31.03.2022

Матеріально-правове обґрунтування заміни сторони виконавчого провадження (стягувача) її правонаступник: Відповідно до ст. 179 Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цивільним кодексом України встановлено, що повнолітня дитина має право самостійно одержувати аліменти та розпоряджатися ними, як своєю особистою власністю, оскільки така особа набула повну цивільну дієздатність. ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг повноліття. А відтак ОСОБА_1 з 05.04.2024 набув повну цивільну дієздатність та право самостійно одержувати аліменти та розпоряджаться ними. Згідно з ч.1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Статтею 55 ЦПК України передбачено, що в разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. З наведених рішень суду випливає, що спірні правовідносини в них виникли щодо стягнення аліментів на дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь його матері ОСОБА_2 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 18 серпня 2021 року. Враховуючи викладене, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони із спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула з таких правовідносин. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року в справі № 686/5377/18. Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг повноліття та набув повну цивільну дієздатність, право вимоги аліментів перейшло від первісного стягувача його матері ОСОБА_2 до нього як до нового стягувача (правонаступника). Крім цього, приписами ч.2 ст. 179 СК України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментамивиключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Проте, ОСОБА_2 , усі отримані нею аліменти на сина ОСОБА_1 від його батька ОСОБА_3 використовувала та використовує виключно на особисті потреби. На прохання сина ОСОБА_1 щодо надання йому хоча б частини з отриманих на нього аліментів на побутові потреби постійно відмовляє йому в цьому, мотивуючи відмову тим, що усі отримані нею гроші по аліментам належать їй, ставлячи при цьому дитину в принизливе становище.

ОСОБА_4 , аліменти на утримання якого отримує ОСОБА_2 , зі своєю матір`ю не проживає та не проживав на час подання ОСОБА_2 позову про стягнення аліментів. У червні 2021 року ОСОБА_4 переїхав з місця проживання матері ОСОБА_2 до батька ОСОБА_3 , з яким в подальшому і став проживати у м. Дніпрі, а потім у м. Києві. А відтак, враховуючи наведені обставини та з огляду на цільове призначення аліментів, заміна сторони у виконавчому провадженні як найкраще відповідає інтересам дитини.

На підставі викладеного, просив замінити первісного стягувача - ОСОБА_2 у виконавчому проваджені № 78434633 з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/8362/21 від 31.03.2022, відкритого 25.06.2025 на підставі виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська №201/8362/21 від 25.01.2024 про стягнення аліментів в розмірі 1/5 частини від всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнення з 18.08.2021 (відповідно до рішення суду аліменти необхідно стягувати за період з 18.08.2021 по 14.12.2022 до моменту припинення стягнення) на її правонаступника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяви учасників процесу по суті справи.

Від представника боржника адвоката Братцевої Н.С. надійшли заперечення на заяву, у який представник вважав вимоги заяви необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству України та усталеній практиці Верховного Суду. З змістом статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», частин 1 та 2 статті 442 ЦПК України під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від попередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Досягнення дитиною повноліття, при наявності стягувача визначеного рішенням суду, не є правонаступництвом і не створює само по собі підстав для заміни стягувача. Разом з тим, виконавче провадження є завершальною стадією судового процесу, і зміна сторони не може змінювати зміст самого рішення суду. Стягувачем у справі № 201/8362/21 є ОСОБА_2 , обставини для передання права вимоги в порядку правонаступництва у неї відсутні, а тому ОСОБА_2 зберігає статус стягувача. У виконавчому провадженні № 78434633 стягується заборгованість по аліментам, а не поточні аліменти, враховуючи, що рішенням Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі № 201/10223/22 від 15.08.2023 припинено з 14.12.2022 стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , які були призначені рішенням того ж суду від 31.03.2022 і стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку. ОСОБА_2 у повному обсязі виконала як рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 201/10223/22 від 15.08.2023, піклується про сина, що підтверджується копіями квитанцій.

Просила відмовити у задоволенні заяви про заміну стягувача.

Рух справи

Представник заявника в поданій 22.01.2026 заяві просив розглянути заяву за його відсутності, вимоги заяви підтримав.

Представник стягувача в поданій 22.01.2026 заяві просила розглянути заяву за її відсутності, просила у задоволенні заяви відмовити.

Неявка сторін у відповідності до ч. 3 ст. 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду поставленого перед судом питання.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснити розгляд справи без фіксування судового розгляду цивільної справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали поданої заяви, а також матеріали цивільної справи, суд дійшов до такого висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2022 по справі позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_3 аліменти на утримання його неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття в розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_2 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 18 серпня 2021.

31.08.2022 постановою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська №201/8362/21, виданого 21.07.2022 відкрите виконавче провадження № 69746041 про примусове виконання рішення.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2023 по справі №201/10223/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, припинено стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були призначені відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2022, починаючи стягнення с 18 серпня 2021 року. Стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, стягуючи аліменти на користь батька дитини ОСОБА_3 , починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом, а саме з 14.12.2022.

18.09.2023 постановою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі цього рішення, згідно із п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження №69746041 про примусове виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська №201/8362/21 від 31.03.2022 закінчено та стягнення аліментів з боржника ОСОБА_3 припинене.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 25.07.2024 у справі №201/10223/22 роз`яснено рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2023 у справі №201/10223/22 та зазначено, що датою припинення стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 є 14.12.2022.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 11.12.2024 поновлений стягувачеві ОСОБА_2 строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 201/8362/21 від 31.03.2022 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання його неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття в розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_2 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 18 серпня 2021 року.

25.06.2025 постановою начальника відділу Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/8362/21, виданого 25.01.2024 відкрите виконавче провадження № 78434633 про примусове виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/8362/21 від 31.03.2022.

За даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження № 78434633 є відкритим та перебуває на виконанні .

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається переважно у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво в правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права. Наявність або відсутність процесуального правонаступництва підлягає встановленню окремо у кожному випадку.

Відповідно до положень статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Зазначеній нормі кореспондує частина п`ята статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Системний аналіз зазначених норми закону дає підстави для висновку, що правонаступництво у виконавчому провадженні означає перехід прав і обов`язків сторони виконавчого провадження (стягувача або боржника) від однієї особи (правопопередника) до іншої особи (правонаступника), у зв`язку з правонаступництвом у матеріальних правовідносинах.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 686/5377/18.

Заявник ОСОБА_1 обґрунтовував заяву про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що його матір ОСОБА_2 використовує аліменти на його (заявника) утримання не за цільовим призначенням.

Невиконання одним із батьків своїх повноважень щодо утримання дитини, нецільове використання аліментів, право неповнолітньої дитини на самостійне одержання коштів та самостійне розпорядження ними не є підставами для правонаступництва у розумінні статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Зазначене узгоджується із правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 693/1065/19.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статті 2 ЦПК України однією з головних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення.

За змістом статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 18 ЦПК України визначено обов`язковість судового рішення.

У контексті положень статей 129, 129-1 Конституції України, статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 2, 18 ЦПК України виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією із гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі.

Судове рішення є актом судового розгляду справи, його метою є досягнення юридичної визначеності у спірних правовідносинах, воно є обов`язковим до виконання. У резолютивній частині рішення суду знаходить відображення присуд суду, в якому викладено висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог.

Рішенням суду аліменти стягнуті на користь матері ОСОБА_2 на утримання сина. На підставі зазначеного судового рішення виникло правовідношення, в якому ОСОБА_2 зобов`язана використовувати отримувані нею аліменти на утримання сина відповідно до вимог закону.

Посилання заявника на те, що заміна сторони у виконавчому провадженні має відбуватися на підставі статті 179 СК України, є безпідставним з огляду на таке.

Відповідно до статті 179 СК України самостійне отримання аліментів неповнолітньою дитиною є її правом. Однак, заявник ОСОБА_1 не звертався до суду із відповідним позовом, направленим на його реалізацію.

Заміна сторони виконавчого провадження є процесуальною дією та здійснюється лише у разі вибуття відповідної сторони. Питання заміни сторони виконавчого провадження врегульовані статтею 442 ЦПК України та статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження», які не містять такої підстави процесуального наступництва, як неналежне виконання стороною виконавчого провадження (стягувачем) своїх обов`язків, а тому відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження на підставі норми матеріального права - статті 179 СК України.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України встановлено такий спосіб утримання дитини батьками, як сплата аліментів за рішенням суду одним із батьків на користь іншого з батьків, з ким проживає дитина.

Заявник, який набув повноліття, має право на стягнення заборгованості зі сплати аліментів, у разі її наявності. Однак, зазначене повинно бути предметом судового розгляду у іншому позовному провадженні, а тому не може встановлюватися при вирішенні процесуального питання заміни сторони виконавчого провадження.

Аналогічний за змістом правовий висновок стосовно аналогічних обставин справи викладений у постанові Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 243/5859/16-ц, провадження № 61-18161св20.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог заяви про заміну стягувача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 353, 442 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2022 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складений та підписаний суддею 27 січня 2026 року.

Суддя О.С. Наумова