КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3781/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, треті особи: Київська обласна прокуратура, товариство з обмеженою відповідальністю «Складсервіс Україна», про стягнення заборгованості, інфляційних втрат, трьох відсотків річних,

за апеляційною скаргою представника Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Волошина В.О.,-

встановив:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

ОСОБА_1 просив стягнути з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів заборгованість у розмірі 1 224 233 грн 96 коп., що складається із: суми попередньої оплати у розмірі 1 200 000 грн 00 коп., інфляційного збільшення за період порушення зобов`язання у розмірі 12 037 грн 24 коп., 3 % річних у розмірі 12 196 грн 72 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 15 серпня 2019 року укладено договір купівлі-продажу активів № 24. Ціна договору згідно протоколу електронних торгів № 425559 становить 1 200 000 грн 00 коп.

ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання та перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 1 200 000 грн 00 коп.

Враховуючи, що відповідачем не виконано свій обов`язок щодо передачі активу, визначеного укладеним договором від 15 серпня 2019 року, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 1 200 000 грн 00 коп., інфляційного збільшення за період порушення зобов`язання у розмірі 12 037 грн 24 коп., 3 % річних у розмірі 12 196 грн 72 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2025 року названий позов задоволено.

Стягнуто з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором купівлі - продажу активів № 24 від 15 серпня 2019 року у розмірі 1 224 233 грн 96 коп. та сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 9 793 грн 88 коп.

В апеляційній скарзі представник Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів просила задовольнити вимоги поданої апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_1 заперечив щодо вимог апеляційної скарги.

Представник Київсько обласної прокуратурипоклався на розсуд суду.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості підстав для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 суми попередньої оплати у розмірі 1 200 000 грн 00 коп., інфляційного збільшення за період порушення зобов`язання у розмірі 12 037 грн 24 коп., 3 % річних у розмірі 12 196 грн 72 коп.

Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів не виконало взяте на себе зобов`язання за договором від 15 серпня 2019 року та не передало ОСОБА_1 активи.

Враховуючи положення ст. 625 ЦК України, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню інфляційне збільшення за період порушення зобов`язання у розмірі 12 037 грн 24 коп. та 3 % річних у розмірі 12 196 грн 72 коп.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що 13 серпня 2019 року ОСОБА_1 став переможцем торгів (реєстраційний номер лота: 368030), що підтверджується протоколом № 425559.

15 серпня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу активів № 24.

За п. 1 договору відповідач зобов`язується передати, а позивач зобов`язується прийняти активи відповідно до специфікації, що є невід`ємною частиною договору і сплатити за нього певну грошову суму. Місцезнаходженням активів: м. Київ, вул. Миру, 13.

Пунктом 4 договору визначено ціну договору за активи у розмірі 1 200 000 грн 00 коп.

Згідно п.п. 5, 6 договору, перерахування коштів здійснюється у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування покупцем коштів на рахунок Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, зазначений в протоколі електронних торгів протягом 5 банківських днів, наступних за днем підписання протоколу.

31 березня 2020року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з вимогою щодо неналежного виконання умов договору та не передачі активів.

Згідно відповіді від 06 квітня 2020 року за № 40/Т-53-20/6 АРМА звернулось з листом до Прокуратури Київської області, в якому просить забезпечити фактичну передачу активів переданих ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2019року у справі № 759/14082/19.

25 січня 2024року ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача з вимогою поверненняпопередньої оплати за укладеним договором.

У наданій відповіді від 16 лютого 2024 року за № 285/6.1-41-24/6.8 ОСОБА_1 повідомлено про звернення із листом до Офісу Генерального прокурора із проханням повідомити причини не здійснення передачі активів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що ним виконано взяте на себе зобов`язання щодо оплати на рахунок відповідача вартості активів, що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0..1 від 15 серпня 2019 року. Відповідачем не виконано взяте на себе зобов`язання за договором купівлі-продажу активів № 24 від 15 серпня 2019 року та не передано позивачу активи. Враховуючи положення ст. 625 ЦК України, позивач просив стягнути на його користь інфляційне збільшення за період порушення зобов`язання у розмірі 12 037 грн 24 коп. та 3 % річних у розмірі 12 196 грн 72 коп.

За ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, у постанові Верховного Суду від 17 січня 2024 року у справі за № 757/26216/22-ц зазначено: «Велика Палата Верховного Суду вже зауважувала, що стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання»книги 5 ЦК України. Тому приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (зокрема деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір, делікт тощо). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачають договір або спеціальний закон, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц, від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц.

За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що 15 серпня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу активів № 24.

За п. 1 договору відповідач зобов`язується передати, а позивач зобов`язується прийняти активи відповідно до специфікації, що є невід`ємною частиною договору і сплатити за нього грошову суму у розмірі 1 200 000 грн 00 коп.

Згідно п.п. 5, 6 договору, перерахування коштів здійснюється у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування покупцем коштів на рахунок Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, зазначений в протоколі електронних торгів протягом 5 банківських днів, наступних за днем підписання протоколу.

Пунктом 7 та 8 договору визначено, що відповідач передає ОСОБА_2 активи за їх місцезнаходженням, зазначеному у п. 2 цього договору. Передача відповідачем та приймання позивачем активів здійснюється за актом приймання-передачі активів. Активи вважаються переданими відповідачем та прийнятими позивачем в момент підписання ними акту приймання-передачі активів.

Відповідно до п. 13 договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання та перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 1 200 000 грн 00 коп., що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0..1 від 15 серпня 2019 року.

У зв`язку із невиконанням відповідачем взятого на себе зобов`язання за укладеним договором купівлі-продажу, ОСОБА_1 повторно 25 січня 2024 року звернувся до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів із вимогою повернення попередньої оплати. Відповідачем вказана вимога отримана 25 січня 2024 року.

Так, умовою застосування ч. 2 ст. 693 ЦК України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Для задоволення вимог покупця щодо повернення суми попередньої оплати суд повинен установити факт прострочення продавця щодо передачі товару, факт належного виконання покупцем своїх обов`язків за договором, а звідси - і право покупця вимагати повернення суми попередньої оплати.

Оплата за товар є попередньою, якщо відповідно до договору вона має бути здійснена до моменту виконання продавцем свого обов`язку з передачі товару саме у власність, тобто до моменту переходу права власності на товар від продавця до покупця. Це випливає з визначення договору купівлі-продажу, наведеного у ч. 1 ст.655 ЦКУкраїни, яка встановлює обов`язок продавця передати товар саме у власність покупця.

Враховуючи невиконання Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів умов укладеного договору купівлі-продажу активів № 24 від 15 серпня 2019 року, колегія суддів вважає доведеним факт виникнення у відповідача обов`язку повернути ОСОБА_1 попередню оплату за договором у розмірі 1 200 000 грн 00 коп.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу активів № 24 або на підтвердження повернення ОСОБА_1 сплачених грошових коштів у розмірі 1 200 000 грн 00 коп.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо доведеності та обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 суми попередньої оплати у розмірі 1 200 000 грн 00 коп., сплаченої позивачем на виконання вимог договору купівлі-продажу активів № 24 від 15 серпня 2019 року.

Правовідносини, у яких у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до ч. 2 ст.693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням.

Враховуючи, що сума попередньої оплати (авансу), який покупець має намір стягнути в судовому порядку у зв`язку з простроченням поставки товару є грошовим зобов`язанням продавця, відтак, на таке грошове зобов`язання можуть нараховуватись інфляційні втрати, 3% річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про стягнення із відповідача на користь ОСОБА_1 інфляційного збільшення за період порушення зобов`язання у розмірі 12 037 грн 24 коп. та 3 % річних у розмірі 12 196 грн 72 коп., оскільки після звернення позивача із вимогоюповернення попередньої оплати та на момент звернення до суду із позовом Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів грошові кошти у розмірі 1 200 000 грн 00 коп. не сплачено.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не оскаржено у встановленому законом порядку недійсність договору купівлі-продажу активів № 24 від 15 серпня 2019 року, колегія суддів відхиляє, оскільки невиконання чи неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань не є підставою для визнання договору недійсним. Визначене положенням ст. 693 ЦК України право ОСОБА_1 вимагати від відповідача повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом позивача на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем щодо поставки товару та виникає нове зобов`язання повернути кошти.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції необґрунтовано застосовано положення ст. 693 ЦК України, колегія суддів оцінює критично, оскільки умовою застосування вказаної статті є саме неналежне виконання продавцем свого зобов`язання щодо своєчасного передання товару покупцю. Колегія суддів вважає, що у випадку настання такої умови ОСОБА_1 має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від відповідача або вимагати повернення суми попередньої оплати, що відповідає вимогам ст. 693 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 02 жовтня 2025 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 23 січня 2026 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко