Справа № 740/1497/25
Провадження № 6/740/8/26
УХВАЛА

26 січня 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Дударця Д.В., за участю секретаря судового засідання Каленіченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ніжина за правилами спрощеного позовного провадження заяву представника відповідача про розстрочення виконання рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебувала цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

03 грудня 2025 року рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області задоволено позов ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитним договором № 9201213 від 04.02.2022 в розмірі 15 028 (п`ятнадцять тисяч двадцять вісім) грн 50 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» 2 422 грн 40 коп судового збору та 3 000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

13 січня 2026 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Божнюк Д.Ю. через систему «Електронний суд» звернулася до суду із заявою, в якій просила розстрочити виконання вищезазначеного рішення строком на 12 місяців. Мотивувала тим, що на даний час фінансове становище відповідача є скрутним, що зумовлене відсутністю офіційного доходу та cамостійним вихованням дитини, яка потребує особливої уваги, у зв`язку із індивідуальним навчальним планом та певними особливостями розвитку, а також станом здоров`я. Зазначає, що відповідач не ухиляється від виконання рішення суду, має намір його виконати, однак не має можливості одноразово сплатити заборгованість, сплата заборгованості єдиним платежем призведе до істотного порушення відповідача та її сім`ї на достатній рівень життя.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомленні належним чином.

На підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Дослідивши подану заяву та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з частиною 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до положень частини 1 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина 3 статті 435 ЦПК України).

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частина 4, 5 статті 435 ЦПК України).

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Заявник ОСОБА_1 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 7.

Висновком про повторну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 27.12.2024 підтверджено, що дочка заявника ОСОБА_2 потребує індивідуального навчального плану у зв`язку з функціональними труднощами помірного прояву.

Відповідно до довідки форми ОК-5, наданої Пенсійним фондом України від 18.06.2025, загальна сума доходу відповідача за звітний період 2025 року становить 60 944,15 грн.

Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач не має можливості виконати рішення суду одноразовим платежем.

Суд враховує, що матеріальний стан відповідача не є безумовною підставою для розстрочки виконання рішення, проте бере до уваги, що вона не ухиляється від виконання рішення та висловила чіткий намір добровільно сплатити борг протягом запропонованого нею строку, що свідчить про її добросовісну поведінку та намагання відновити платоспроможність.

Розстрочення виконання судового рішення не скасовує обов`язку його виконання, а лише надає відповідачу реальну можливість його виконати, що у кінцевому підсумку забезпечить задоволення майнових інтересів позивача. Відмова у розстроченні, навпаки, може призвести до тривалого, або й неможливого, стягнення боргу через низький рівень доходу відповідача.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 знаходиться у скрутному матеріальному становищі та самостійно виховує дитину, яка потребує особливої уваги у вихованні, що ускладнює виконання нею рішення суду, однак має намір виконати та сплатити заборгованість, суд дійшов висновку про задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення строком на 12 місяців.

На підставі викладеного, керуючись статтями 18, 353, 354, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Заяву представника відповідача про розстрочення виконання рішення - задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 грудня 2025 року строком на 12 (дванадцять) місяців, починаючи з дати набрання ухвалою про розстрочення законної сили, шляхом щомісячної сплати коштів рівними частинами в сумі 1 704 (одна тисяча сімсот чотири) гривні 20 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дмитро ДУДАРЕЦЬ