провадження № 2-в/208/9/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Кузнєцової А.С.,

за участю секретаря судового засідання: Луценко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальність «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», про відновлення матеріалів втраченого судового провадження, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду пред`явлено вказану заяву, в якій заявлено вимогу про відновлення втраченого судового провадження справи № 258/11535/13-ц за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - в частині повного тексту рішення Кіровський районний суд м. Донецька від 31.01.2014 року та ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.12.2019 року про заміну сторони виконавчого провадження.

Підставою для ініціювання розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження є те, що 31.01.2014 року Кіровський районний суд м. Донецька ухвалив рішення по справі № 258/11535/13-ц про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № _47/АА-028.07.2.

06.12.2019 року ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області в наведеній судовій справі, а саме: № 258/11535/13-ц, було замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) на ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

10.03.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАМПСІС ЛІГАЛ» було укладено Договір № 10-03/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАМПСІС ЛІГАЛ», а ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАМПСІС ЛІГАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № _47/АА-028.07.2. 16.05.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАМПСІС ЛІГАЛ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС» було укладено Договір № 16-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАМПСІС ЛІГАЛ» відступило ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № _47/АА-028.07.2. Відповідно до Інформації про виконавче провадження стосовно ОСОБА_1 , ТОВ «ДЕБТ ФОРС» відомо що на примусовому виконанні в органах ДВС відсутні виконавчі провадження з приводу виконавчих листів по справі №258/11535/13-ц, при цьому виконавчі листи в ТОВ «ДЕБТ ФОРС» наявні та строки для примусового їх виконання не пропущені.

На даний час вказане рішення суду відповідачем ані добровільно, ані примусово не виконано. З метою заміни стягувача на правонаступника у виконавчому листі №258/11535/13-ц з примусового виконання судового рішення по справі № 258/11535/13-ц щодо примусового стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, заявник звернувся до суду із заявою про відновлення судового провадження.

Представник заявника ТОВ «Дебт Форс» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

Заінтересована особа 1 - Товариство з обмеженою відповідальність «Вердикт Капітал» в судове засідання свого представника не направила, судом вжито максимальні заходи для її повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України.

Заінтересована особа 2 (Боржник) - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, судом вжито максимальні заходи для його повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України.

Заінтересована особа 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал» в судове засідання свого представника не направила, судом вжито максимальні заходи для її повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі зібраних і перевірених матеріалів, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 488 ЦПК України встановлено, що відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Статтею 493 ЦПК України визначено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження. Розгляд заяви про відновлення втраченого судового провадження здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом, протягом тридцяти днів з дня надходження заяви до суду.

Згідно п. 38 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» за правилами ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).

Так, у провадженні Кіровського районного суду м. Донецька перебувала цивільна справа за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 31.01.2014 року у цивільній справі за позовом за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги було задоволено.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.12.2019 р. було замінено Публічне акціонерне товариство «Родовід банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» по справі № 258/11535/13-ц.

17.03.2021 р. Красноармійським міськрайонним судом Донецької області було видано дублікат виконавчого листа (а.с.14 на звороті-15).

10.03.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАМПСІС ЛІГАЛ» було укладено Договір № 10-03/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАМПСІС ЛІГАЛ», а ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАМПСІС ЛІГАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № _47/АА-028.07.2. (а.с.6,9)

16.05.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАМПСІС ЛІГАЛ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС» було укладено Договір № 16-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАМПСІС ЛІГАЛ» відступило ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № _47/АА-028.07. (а.с.5)

Відповідно до статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Суд враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Враховуючи вищезазначене, з метою захисту прав та інтересів сторін, суд дійшов висновку про необхідність відновлення судового провадження у цивільній справі № 258/11535/13-ц за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - в частині повного тексту рішення Кіровський районний суд м. Донецька від 31.01.2014 року та ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.12.2019 року про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260-261, 351-355, 488-489, 493-494 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальність «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», про відновлення матеріалів втраченого судового провадження - задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі №258/11535/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Родовід Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині повного тексту рішення Кіровський районний суд м. Донецька від 31.01.2014 року (справа № 258/11535/13-ц); та в частині ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.12.2019 року про заміну сторони виконавчого провадження в наступній редакції: "

"

Провадження № 2-в/235/63/19

Справа № 235/7451/19

УХВАЛА

про відновлення втраченого судового провадження

25 листопада 2019 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря Полуянчик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу з питання відновлення втраченого судового провадженняв цивільній справі № 258/11535/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі ухвали судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2019 року про ініціювання в порядку ст.489 ЦПК України питання відновлення судового провадження в цивільній справі, розглянутій Кіровським районним судом м. Донецька № 258/11535/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - порушено справу № 2-в/235/63/19.

Підстава для ініціювання розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження вмотивована відкриттям справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження по справі, що розглядалась Кіровським районним судом м. Донецька № 258/11535/13-ц.

Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 жовтня 2019 року призначено розгляд справи про відновлення судового провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з урахуванням особливостей, передбачених розділом Х ЦПК України.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, не повідомили про причини неявки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

24 жовтня 2019 року на адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження. В обґрунтування доводів заяви заявник зазначив,що 31.01.2014 року Кіровський районний суд м. Донецька ухвалив рішення по справі № 258/11535/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованості за кредитним договором № 47/АА-028-07.2.

24.05.2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 15 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 47/АА-028-07.2.

Таким чином відбулася заміна кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до положень ст.488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст.489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно довідки канцелярії Красноармійського міськрайонного суду Донецької області справа № 258/11535/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромз Кіровського районного суду м. Донецька до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області станом на 25 листопада 2019 року не надходила.

Отже зазначене судове провадження можна вважати втраченим.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, передбачене п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Тому виконання рішення суду повинно розглядатись як невід`ємна частина судового процесу.

Однією з гарантій забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві є існування на законодавчому рівні інституту цивільного процесуального права - відновлення втраченого судового провадження. Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення та виконання судового рішення.

Згідно зі ст.494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромдійсно перебувала в провадженні Кіровського районного суду м. Донецька з ухваленням 31 січня 2014 року рішення.

За таких обставин, з метою сприяння захисту права ТОВ «Вердикт Капітал» на здійснення процесуального правонаступництва та заміну стягувача, - суд вважає можливим відновити втрачене судове провадження, а саме рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 31.01.2014 року по справі № 258/11535/13-ц, оскільки зібрані і перевірені матеріали, на думку суду, є належними та достатніми доказами.

Керуючись ст.ст.488, 498, 494 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відновити втрачене судове провадження в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме рішення Кіровського районного суду м. Донецька з ухваленням 31 січня 2014 року:

«

2/258/455/14 258/11535/13-ц

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014р. Кіровський районний суд м. Донецька в складі:

судді Юр`євої Т.І.,

при секретарі Власенко Н.М.,

за участю:

представника позивача Овсянкіної В.С.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ПАТ «РОДОВІТ БАНК» до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та зустрічному позову ОСОБА_3 до ПАТ «РОДОВІД БАНК» і ОСОБА_1 припинення договору поруки, суд

В С ТА Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 7 травня 2007 року між ВАТ «РОДОВІТ БАНК» (7 червня 2009 р. назву банка офіційне змінено на публічне акціонерне товариство «РОДОВІТ БАНК» - скорочене назва АТ «РОДОВІТ БАНК», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію юридичної особи) та фізичною особою ОСОБА_1 (Відповідач-1) було укладено Кредитний договір № 47/АА-028.07.2 ( далі -кредитний договір), відповідно до якого Позичальник отримав кредит у сумі 11 452,00 доларів США. Кредит був виданий Відповідачу -1 під обов`язок сплати ним банку процентів за користування грошовими коштами в розмірі 12,5% річних, відповідно до Додаткової угоди №1 від 13 жовтня 2008 р. до вищевказаного кредитного договору процентна ставка було змінено на 14,5% річних. З терміном кінцевого погашення не пізніше 7 травня 2012 року.

Всупереч вимогам кредитного договору, зокрема, якими передбачено зобов`язання Відповідача-1 повністю повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше 7 травня 2012 року, Відповідачем -1 грубо порушуються умови кредитного договору, від добровільного погашення боргу Відповідач-1 ухиляється, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Таким чином, Відповідач-1 не виконав зобов`язання щодо: 1). Повернення в повному обсязі кредитних коштів у розмірі 7389,93 доларів США, 2). Сплати процентів у розмірі 1672,23 доларів США. З боку відповідача мале місце порушення зобов`язання, що відповідно до ст. 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема, сплати неустойки. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Ч.2 ст. 625 ЦК України встановлюється, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правилами ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за не можливість виконання грошового зобов`язання.

Станом на 06.09.2013 року загальний розмір грошових вимог банку, яки виникли на підставі кредитного договору складає грошову сумі 9062,16 доларів США та 1 289 389,86 грн., зокрема:

- заборгованість Позичальника за кредитом складає 7 389,93 доларів США ,

- прострочена заборгованість за нарахованими процентами складає 1 282,85 доларів США,

- пеня за про строчку виконання грошового зобов`язання складає 1 282 807,85 грн.

- відповідальність за прострочення грошового зобов`язання згідно зі ст. 625 ЦК України складає 6582,01 грн.

За офіційним курсом Національного банку України станом на 6.09.2013 року і на наступний час 1 долар дорівнює 7,9930 грн. згідно службового розпорядження НБУ від 08.09.2013 р. за № 205/340 «Про офіційний курс гривни до іноземних валют».

В якості забезпечення виконання зобов`язань Відповідачем -1 перед Банком по кредитному договору, між Банком та ОСОБА_3 (Відповідач-2) був укладений Договір поруки №47/АА-028.07.2 від 7 травня 2007 р.

У відповідності Договору поруки Відповідач-2 зобов`язався солідарно з Позичальником відповідати перед Банком в повному обсязі за своєчасне і повне виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором. Відповідно до п.п.1,2 ст. 554 Цивільного Кодексу України та договору поруки, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком нарівні з Боржником., за повернення сум кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та за прострочення грошових зобов`язань.

Позивач просить стягнути солідарно з обох відповідачів на користь банку заборгованість за Кредитним договором №47/АА-028.07.2 від 7 травня 2007 року в загальному розмірі 9 062,16 доларів США та 1 289 389,86 грн.

Відповідач-2 ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому вказує, що згідно умов п.п.1.1,1.5 Кредитного договору № 47/АА-028-07.2. від 07.05.2007р. ВАТ «РОДОВІД БАНК» відкриває ОСОБА_1 кредитну лінію на загальну суму 11 452,00 доларів США терміном до 7 травня 2012 року. Процентна вставка по кредиту за цім договором складає 12,5% річних. На цих умовах нею був підписаний Договір поруки № 47/АА-028.07.2 від 07.05.2007 р.

В подальшому, 13 жовтня 2008 р., тобто через 17 місяців після укладання Кредитного договору і Договору поруки, між ВАТ «РОДОВІТ БАНК» та ОСОБА_1 (Відповідач-1) було укладено Додаткова угода №1. Про факт укладення зазначеної Додаткової угоди №1, її умови та зміст вона (Відповідач-2) не була повідомлена.

Згідно п.1 Додаткової угоди від 13.10.2008 р. , викладено в новій редакції п.1.5 Кредитного договору № 47/АА-028.07.2 від 7 травня 2007 р., відповідно до якої процентна ставка за Кредитним договором встановлюється у розмірі 14,5% річних, тобто було змінено процентну ставку за кредитом з 12,5% до 14,5 %.

При цьому умовами Договору поруки не передбачено згоди ОСОБА_3 , як поручителя, на зміну основного зобов`язання за Кредитним договором. Якщо в Договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється у разі зміни основного зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред`явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

В зв`язку з тим, що позивач пред`явив позов про стягнення заборгованості за кредитним договором і до поручителя у солідарному порядку з Позичальником, позивачка по зустрічному позову вважає, що це є підставою для захисту її права судом. Вона просить визнати припиненим Договір поруки №47/АА-028.07.2 від 7 травня 2007 року.

В судовому засіданні представник банку повністю підтримала позовну заяву, суду дала пояснення. аналогічні вказаним в позові.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги банку визнав частково, зустрічний позов ОСОБА_3 визнав повністю, суду пояснив, що він вважає, що банком пропущений строк позовної давності відповідно до ст.ст. 257, 258 ЦК України. Так же банком пропущений строк позовної давності по вимогам про стягнення пені за про строчку виконання грошових зобов`язань по над строк одного року до дня подання позовної заяви. Крім того, він вважає, що банком незаконно безпідставно завищена сума пені, яка нарахована за позовною заявою. Він вважає, що розмір пені повинен бути розрахований банком, але не може перевищувати подвійну рахункову ставку НБУ, яка діяла в період прострочення. Крім того, відповідно до ст. 551 ч.3 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений по рішенню суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Він визнає позовні вимоги у частині заборгованості за кредитом и за відсотками. Він вважає, що ОСОБА_3 не може бути солідарним боржником, повністю підтримує її зустрічний позов.

Представник відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , діючі на підставі довіреності, в судовому засіданні позов банку до його клієнтки не визнав повністю, суду показав, що ОСОБА_3 дійсно підписала договір поруки № 47/АА-028.07.2 від 7 травня 2007 року. Вона погодилась з умовами Кредитного договору, укладеного її сином ОСОБА_4 з ВАТ «РОДОВІТ БАНК» № 47/АА-028.07.2 від 7 травня 2007 року. Але про укладення між банком и сином ОСОБА_4 . Додаткової угоди №1 від 13 жовтня 2008 року до вказаного Кредитного договору, вона нічого не знала. Тільки при отримання нею даної позовної заяви, вона узнала, що згідно п.1 Додаткової угоди від 13.10.2008 р., викладено в новій редакції п.1.5 Кредитного договору № 47/АА-028.07.2 від 7 травня 2007 р., відповідно до якої процентна ставка за Кредитним договором встановлюється у розмірі 14,5% річних, тобто було змінено процентну ставку за кредитом з 12,5% до 14,5 %. При цьому умовами Договору поруки не передбачено згоди ОСОБА_3 , як поручителя, на зміну основного зобов`язання за Кредитним договором. Якщо в Договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється у разі зміни основного зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Він просить визнати договір поруки № 47/АА-028.07.2 від 7 травня 2007 року припиненим. У позові Банка до ОСОБА_3 відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Встановлено, що між сторонами склалися договірні відносини: 7 травня 2007 року між ВАТ «РОДОВІТ БАНК» та фізичною особою ОСОБА_1 (Відповідач-1) було укладено Кредитний договір № 47/АА-028.07.2 ( далі - Кредитний договір), відповідно до якого Позичальник отримав кредит у сумі 11 452,00 доларів США. Кредит був виданий Відповідачу-1 під обов`язок сплати ним банку процентів за користування грошовими коштами в розмірі 12,5% річних, а відповідно до Додаткової угоди №1 від 13 жовтня 2008 р. до вищевказаного кредитного договору процентна ставка було змінено на 14,5% річних. З терміном кінцевого погашення не пізніше 7 травня 2012 року.

В якості забезпечення виконання зобов`язань Відповідачем -1 перед Банком по кредитному договору, між Банком та ОСОБА_3 (Відповідач-2) був укладений Договір поруки №47/АА-028.07.2 від 7 травня 2007 р.

У відповідності Договору поруки Відповідач-2 зобов`язався солідарно з Позичальником відповідати перед Банком в повному обсязі за своєчасне і повне виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором.

Відповідно до п.п.1,2 ст. 554 Цивільного Кодексу України та договору поруки, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком нарівні з Боржником., за повернення сум кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та за прострочення грошових зобов`язань.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону.

У ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Приписами ст. 1049 ЦК України передбачено зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі), строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ст. 1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від Позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Встановлено, що строк Кредитного договору закінчився, однак Боржник у строки, встановлені кредитним договором, погашення кредиту не здійснив, чим порушує умови договору та вимоги цивільного законодавства.

Всупереч вимогам кредитного договору, зокрема, якими передбачено зобов`язання Відповідача-1 повністю повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше 7 травня 2012 року, Відповідачем-1 грубо порушуються умови кредитного договору, від добровільного погашення боргу Відповідач-1 ухиляється, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що Відповідач-1 не виконав зобов`язання і станом на 06.09.2013 року розмір заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору складає грошову сумі 9 062,16 доларів, зокрема: заборгованість Позичальника за кредитом складає 7 389,93 доларів США, що у національній валюті складає 59 045,54 грн. і прострочена заборгованість за нарахованими процентами складає 1 672,23 доларів США, що у національній валюті складає 12 361,12 грн.

За офіційним курсом Національного банку України станом на 6.09.2013 року і на наступний час 1 долар дорівнює 7,99 грн. згідно службового розпорядження НБУ від 08.09.2013 р. за № 205/340 «Про офіційний курс гривни до іноземних валют».

Судом встановлено, що з боку Відповідача-1 мале місце порушення зобов`язання, що відповідно до ст. 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема, сплати неустойки.

Відповідно до п.3.9 Кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів за користування кредитом, Відповідач-1 зобов`язаний сплатити Банку за кожний день пеню в розмірі подвійної процентної ставки, встановленої в п.1.5 Кредитного договору, від суми простроченого платежу, та відповідно до п.3.9 Додаткової угоди викладено в наступній редакції: за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів за користування кредитом, Відповідач-1 зобов`язався сплачувати Банку за кожен день прострочення пеню у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, пеня за прострочення виконання зобов`язань за своєчасне повернення кредиту і пеня за прострочення виконання зобов`язань за своєчасної сплати нарахованих відсотків, Банком нарахована у розмірі 1 282 807,85 грн. за весь період прострочки, починаючі з 11 липня 2007 року по 06.09.2013 року.

Зокрема п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК України для пред`явлення позовів про стягнення неустойки (пені, штрафу) застосовується пеня в один рік.

Відповідно розрахунку пені за Кредитним договором за період з 04.10.12. р. по 3.10.2013 р., станом на 18 листопада 2013 року загальна сума пені за вищевказаним Кредитним договором складає 423 014,24 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки ( пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В зв`язку з тим, що сума пені, нарахованої позивачем значно перевищує суму заборгованості по кредиту, суд вважає можливим стягнути пеню за порушення строків погашення заборгованості і процентів у розмірі, що дорівнює заборгованості по тілу і по процентам, а саме у сумі 73 406,66 грн.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Ч.2 ст. 625 ЦК України встановлюється, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідальність за прострочення грошового зобов`язання згідно зі ст. 625 ЦК України (3% річних за прострочення виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту і за прострочення виконання зобов`язань зі своєчасної сплати нарахованих відсотків), що перевірено судом, і вірно складає 6 582,01 грн.

Оцінюючі зібрані докази, суд вважає належить стягнути з Відповідача -1 на користь банка станом на 06.09.2013 року заборгованість за кредитом № 47/АА-028.07.2 від 7.05.2007 року і за Додатковою угодою №1 від 13.10.2008 року у сумі 9 062,16 доларів США та пені у сумі - 73 406,66 грн, зокрема:

- заборгованість за кредитом -7 389,93 доларів США, що за курсом НБУ до національної валюті складає 59 045,54грн.

- прострочена заборгованість за нарахованими процентами 1 672, 23 доларів США, що за курсом НБУ до національної валюті складає 12361,12 грн.

- пеня за прострочку виконання грошових зобов`язань за період з 04.10.2012 р. по 03.10.2013 р. (з урахуванням ч.3 ст. 551 ЦК України) 73 406.66 грн.

- відповідальність за порушення грошового зобов`язання (згідно ст.625 ЦК України) 6 582,01 грн.

У позові про стягнення вищевказаних сум заборгованості у солідарному порядку слід відмовити, тому що підлягає задоволенню зустрічний позов про припинення Договору поруки № 47/АА-028.07.2 від 7 травня 2007 року, укладеним між позивачем і Відповідачем-2 з наступних підстав:

Згідно умов п.п.1.1,1.5 Кредитного договору № 47/АА-028-07.2. від 07.05.2007р. ВАТ «РОДОВІД БАНК» відкриває ОСОБА_1 кредитну лінію на загальну суму 11 452,00 доларів США терміном до 7 травня 2012 року. Процентна вставка по кредиту за цім договором складає 12,5% річних. На цих умовах Відповідачем -2 ОСОБА_3 був підписаний Договір поруки № 47/АА-028.07.2 від 07.05.2007 р.

В подальшому, 13 жовтня 2008 р., тобто через 17 місяців після укладання Кредитного договору і Договору поруки, між ВАТ «РОДОВІТ БАНК» та ОСОБА_1 (Відповідач-1) було укладено Додаткова угода №1. Про факт укладення зазначеної Додаткової угоди №1, її умови та зміст ОСОБА_3 (Відповідач-2) не була повідомлена.

Згідно п.1 Додаткової угоди від 13.10.2008 р. , викладено в новій редакції п.1.5 Кредитного договору № 47/АА-028.07.2 від 7 травня 2007 р., відповідно до якої процентна ставка за Кредитним договором встановлюється у розмірі 14,5% річних, тобто було змінено процентну ставку за кредитом з 12,5% до 14,5 %.

При цьому умовами Договору поруки не передбачено згоди ОСОБА_3 , як поручителя, на зміну основного зобов`язання за Кредитним договором. Якщо в Договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється у разі зміни основного зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред`явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Вказана правова позиція застосована у рішеннях ВССУ від 4 липня 2012 року, від 5.09.2012 року, від 3.10.2012 року, від. 6.02.2013 року.

Верховний суд України у постанови від 29.01.2014 року по справі №6-155 ус13 роз`яснив, що договір поруки припиняється, якщо кредитор протягом 6-ті місяців з дня настання основного зобов`язання не пред`явив вимогу до поручителя. Встановив, що Договором поруки не встановлений строк, після настання якого строк поруки припиняється, тому що він дії до повного погашення всіх зобов`язань боржника по кредитному договору, и якщо кредитор протягом 6-ті місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив протягом 6-ті місяців вимогу до поручителя про виконання зобов`язань, суд вважає, що зобов`язання по договору поруки припинились.

По вищевказаному договору поруки №,47/АА-028.07.2 від 7.05.2007 р., укладеним між позивачем и Відповідачем-2, дія договору поруки припинилась тому, що згідно з умовами кредитного договору кінцевий строк повернення кредиту, встановлений за Кредитним договором, є 07.05.2012 року. Позивач же звернувся з позовом до суду 4.10.2013 року.

Враховуючі вищевказане, суд вважає Договір поруки №47АА/028.07.2 від 7 травня 2007 року, укладений між ПАТ ««РОДОВІТ БАНК» і ОСОБА_3 , належить припинити.

Суд вважає з Відповідача-1 на користь позивача належить стянення судового збору у сумі 3441 грн., які були сплачені позивачем при подачи позовної заяви.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 526, 530, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ПАТ «РОДОВІТ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ «РОДОВІД БАНК» і ОСОБА_1 припинення договору поруки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «РОДОВІТ БАНК» за кредитним договором від 7 травня 2007 року № 47/АА-028.07.2 - заборгованість за кредитом у сумі - 7 389,93 доларів США, що за курсом НБУ до національної валюті складає 59 045,54грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 1 672, 23 доларів США, що за курсом НБУ до національної валюті складає 12361,12 грн.; пеня за прострочку виконання грошових зобов`язань за період з 04.10.2012 р. по 03.10.2013 р. (з урахуванням ч.3 ст. 551 ЦК України) 73 406.66 грн. і відповідальність за порушення грошового зобов`язання (згідно ст.625 ЦК України) 6 582,01 грн.

Договір поруки №47/АА-028.07.2 від 7 травня 2007 року, укладений між ПАТ «РОДОВІТ БАНК» і ОСОБА_3 , припинити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ ««РОДОВІТ БАНК» судовий збір у сумі 3441 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя: »

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Г.В. Назаренко"

"

Провадження № 6/235/296/19

Справа № 235/7451/19

УХВАЛА

про заміну сторони виконавчого провадження

6 грудня 2019 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря Полуянчик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2019 року на адресу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування доводів заяви заявник зазначив, що 31 січня 2014 року Кіровський районний суд м. Донецька ухвалив рішення у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» за кредитним договором № 47/АА-028-07.2.

24 травня 2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 15 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 47/АА-028-07.2.

На підставі наведеного заявник просить замінити сторону виконавчого провадження.

Заявник надав клопотання про розгляд заяви за відсутності його представника.

Інші учасники справи про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, їх представники в судове засідання не з`явились, не повідомили про причини неявки.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 31 січня 2014 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 47/АА-028-07.2 від 07.05.2007 року. На виконання рішення суду було видано виконавчі листи.

Згідно ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку представник замінив.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

24 травня 2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 15 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 47/АА-028-07.2.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 листопада 2019 року відновлено втрачене судове провадження в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та зустрічному позову ОСОБА_3 до ПАТ «Родовід Банк» і ОСОБА_1 про припинення договору поруки, а саме рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 31 січня 2014 року.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено вибуття стягувача у виконавчому провадженні ПАТ «Родовід Банк», отже він підлягає заміні його правонаступником - ТОВ «Вердикт Капітал».

Відповідно до ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 259, 260, 442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження у справі № 258/11535/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № 47/АА-028-07.2 від 07.05.2007 року - стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Г.В. Назаренко »

Дата складання повного тексту ухвали 16.01.2026 року.

В розумінні ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А. С. Кузнєцова