Справа № 190/1807/24
Провадження №2-п/190/2/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.

за участю секретаря судового засідання Пронської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Лабік Геннадій Іванович про перегляд заочного рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28.10.2024 року по справі №190/1807/24 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача - адвоката Лабік Г.І., в якій він просить суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення; скасувати заочне рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28.10.2024 року по справі №190/1807/24 за позовом Акціонергого Товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін.

Заява обґрунтована тим, що відповідачка вважає, що заочне рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, та ухвалено з неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи. Тому заочне рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області по справі №190/1807/24 потрібно скасувати та призначити справу до розгляду. Також вказує на те, що ОСОБА_1 не була обізнана про розгляд справи стосовно неї, в зв`язку з чим порушено її право бути проінформованою про дату та час розгляду справи. Поміж іншого, в заяві заявлено вимогу про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, яка обґрунтована тим, що відповідачка про існування даної справи та факту ухвалення заочного рішення дізналася лише 20.12.2025 року випадково під час моніторингу сайту «Судова влада». До цього моменту їй не було відомо про дату, час та місце судового розгляду, а копію судового рішення було отримано при ознайомленні з матеріалами цивільної справи в Електронному суді 22.12.2025 року. Щодо отримання кредитних коштів відповідачка також заперечує, оскільки на дату надання кредитних коштів вона перебувала за кордоном та фактично не мала можливості отримати будь які кошти в будь якій фінансовій установі в Україні, станом на 04.11.2022 року.

Ухвалою суду від 13.01.2026 року прийнято заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Лабік Г.І., про перегляд заочного рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28.10.2024 року по справі №190/1807/24 за позовом Акціонерного Товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яку призначено до розгляду на 23.01.2026 року.

23.01.2026 року через систему «Електронний суд» від представника АТ «Сенс Банк» - Рудницького Ю.І. надійшла заява, в якій останній просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Лабік Г.І. в судове засідання не з`явилися, про місце та час слухання справи сповіщені належним чином.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Глава 11 "Заочний розгляд справи" Розділу III "Позовне провадження" ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених частиною першою статті 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (статті 284-288 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Так, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу III ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

З урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 року у справі 214/5505/16, питання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду підлягає вирішенню під час розгляду цієї заяви по суті.

З урахуванням наведеного, а також отримання відповідачкою копії рішення не у день його проголошення, суд вважає можливим поновити відповідачці строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, заочним рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28.10.2024 року по справі №190/1807/24 за позовом Акціонергого Товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги АТ «Сенс Банк» задоволено в повному обсязі: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонергого Товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №500729257 від 04.11.2022 року в сумі 184608 грн. 24 коп.. та судові витрати (а.с.87-88,)

У даній справі ухвалою суду від 23.08.2024 було відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. (а.с.39)

Судову повістку та іншу судову кореспонденцію було направлено судом засобами поштового зв`язку відповідачу ОСОБА_1 на адресу її зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

(а.с.38,40,48)

Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання на 18.09.2024 року та 28.10.2024 року разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі, з позовною заявою і доданими до неї документами повернута до суду у зв`язку з неотриманням адресатом з відміткою на поштовому конверті «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.48,84).

Відповідно до п.2 ч.7 статті 128 ЦПК України , повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідачка під час розгляду даної справи іншої адреси місця свого проживання, яке відрізняється від адреси її місця реєстрації, суду не повідомила.

Довідка поштового відправлення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважність причин неявки суду не повідомила, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, жодних доказів на заперечення вимог позивача не надала, як і заяв по суті справи.

Отже, в зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого про місце та час розгляджу справи, 28.10.2022 року суд ухвалив заочне рішення.

Крім того, інформація щодо судового розгляду справи є загальнодоступною, оскільки розміщена на офіційному веб-порталі «Судова влада України», а судове рішення опубліковане у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно зі статтею 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і який не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, а також яким не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, зі згоди позивача на підставі наявних в матеріалах справи доказів ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Згідно ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та/або не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз змісту ст. 288 ЦПК України дає підстави вважати суду, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: перша - відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; друга - докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення є обов`язковою.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути встановлена судом в їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Крім того, підставою для перегляду заочного рішення є обставини, що свідчать про докази, що можуть вплинути на ухвалене заочне рішення, тобто докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача і якщо б вони були відомі суду при розгляді справи, то в справі було б ухвалене інше рішення.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд звертає увагу, що ним вжито всіх заходів для повідомлення учасника справи про судовий розгляд. Неналежне виконання стороною своїх процесуальних обов`язків та зловживання процесуальними правами не може бути підставою для скасування рішення суду. Таким чином, вважається, що відповідачка була належним чином повідомлена про час, дату і місце судового засідання.

Крім того, у заяві про перегляд заочного рішення суду заявник зазначає, що на час розгляду даної справи вона знаходилася за кордоном та не могла брати участі у справі та долучила до матеріалів справи сканкопію закордонного паспорту з відмітками про заїзд та виїзд з України.

В свою чергу судом досліджено додані до заяви скан копії закордонного паспорту з якого вбачається, що ОСОБА_1 було здійснено виїзд та заїзд в Україну протягом 2023 року, проте факт її перебування за кордоном в період з серпня 2024 року по 28.10.2024 року не прослідковується.

Крім доказів, наданих позивачем при подачі позову, інших доказів суду не надано. Зазначені докази були предметом розгляду у судовому засіданні.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення заявник повинен зазначити такі обставини та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку та ухвалив би принципово інше рішення. Таких доказів заявник при розгляді заяви про перегляд заочного рішення суду не надав.

В заяві про скасування заочного рішення заявником не зазначено сукупність умов, які можуть слугувати підставою для скасування заочного рішення, та не зазначено докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтуванням заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті, що є підставою для апеляційного оскарження рішення суду.

З урахуванням викладеного, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

У відповідності до ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. 223, 247, 260, 261, 287, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката Лабік Геннадія Івановича, який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28.10.2024 року по справі №190/1807/24 за позовом Акціонерного Товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 23.01.2026 року.

Суддя Ю.В.Кудрявцева