Справа № 570/3477/25
Номер провадження 2/570/202/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Ярошик І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про припинення обтяження, -

в с т а н о в и в:

17.07.2025 року в провадження судді Рівненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Пилипчук Л.М., (далі Позивач) до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі Відповідач) про припинення обтяження заборони (архівний запис) реєстраційний номер обтяження 7598622, зареєстровано: 21.07.2008 за №7598622 реєстратором: Рівненська районна державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення б/н, 19.06.1990, Ощадбанк; Об`єкт обтяження: невизначене майно, житловий будинок, Рівненська обл., Рівненський р-н, с Новостав; власник: ОСОБА_1 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер 1996130ROVNO883, архівна дата:05.09.2000; Дата виникнення 05.09.2000, № реєстра:88502-1072, внутр. №510130262F1502D2F30, комментарий: 164 та вилучити відповідний запис про обтяження за №7598622 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Короткий зміст заяв по суті справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що під час звернення до нотаріуса з питань розпорядження майном, що належить їй на праві приватної власності, їй стало відомо про реєстрацію обтяження (архівний запис) реєстраційний номер обтяження 7598622, зареєстровано: 21.07.2008 за №7598622 реєстратором: Рівненська районна державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення б/н, 19.06.1990, Ощадбанк; Об`єкт обтяження: невизначене майно, житловий будинок, Рівненська обл., Рівненський р-н, с Новостав; власник: ОСОБА_1 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер 1996130ROVNO883, архівна дата:05.09.2000; Дата виникнення 05.09.2000, № реєстра:88502-1072, внутр. №510130262F1502D2F30.

Відповіддю наданою на заяву представника позивачки Рівненський державний нотаріальний архів повідомив, що відповідно до Реєстру для реєстрації заборон (арештів) на будинки за 1974-1993 роки Рівненської районної державної нотаріальної контори, було встановлено записи від 19.06.1990 року про накладення заборони на ім`я ОСОБА_1 . Вказана заборона була накладена Ощадбанком на майно, що знаходиться в с.Новостав.

Відповіддю від 01.07.2025 за №34/2-08/85822/2025 наданою на запит представника позивачки АТ «Державний ощадний банк України» повідомив, що АТ «Ощадбанк» не є правонаступником Українського республіканського банку Ощадного банку срср та не володіє інформацією про те, що запис про реєстрацію обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 стосується прав та обов`язків АТ «Ощадбанк» та Банк не має можливості вирішити питання про вилучення запису про реєстрацію обтяження нерухомого майна.

Також, представником позивачки було направлено запит до Національного банку України, який листом від 08.07.2025 №270020/52558 повідомив, що згідно з пунктом 2 постанови Верховної Ради Української рср «Про порядок введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 20.03.1991 №873-ХІІ Український республіканський банк Ощадного банку срср з його мережею, обчислювальними центрами, з усіма активами, пасивами оголошений Верховною Радою України власністю України. 31.12.1991 Національний банк України зареєстрував статут Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України (далі Ощадбанк України), про що внесено відповідний запис Республіканської книги реєстрації банків за номером 4. Також, у вказаній відповіді НБУ було повідомлено про неодноразові зміни найменування Ощадбанку України.

Так, позивачка зазначає про те, що накладена заборона на її майно не припинена (не скасована) та не можливо з`ясувати чи існував взагалі спір та у зв`язку з чим за повідомленням Ощадбанку було зареєстровано таку заборону. При цьому, існування такої заборони на її майно порушує її права як власника майна та вона позбавлена можливості розпоряджатися та користуватися належним їй на праві приватної власності майном. Відсутні будь-які законні підстави для обтяження майна позивачки, а вирішити питання про зняття заборони з майна в позасудовому порядку вона позбавлена можливості.

З урахуванням викладеного, позивачка просила припинити обтяження на належне їй на праві приватної власності майно, а саме на житловий будинок за адресою: Рівненська обл., Рівненський р-н, с Новостав, яке було зареєстровано 21.07.2008 року, номер обтяження 7598622 Рівненською районною державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: повідомлення б/н 19.06.1990 Ощадбанк.

04.08.2025 року від відповідача у справі Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача заперечував щодо позовних вимог посилаючись на те, що АТ «Державний ощадний банк України» є неналежним відповідачем у справі, з огляду на те, що АТ «Ощадбанк» не є органом чи особою уповноваженою на вчинення реєстраційних дій зі зняття обмеження (заборони) з нерухомого майна. Так, АТ «Ощадбанк» не може нести відповідальність реєстрацію обтяження, з огляду також і на те, що у 2008 році АТ «Ощадбанк» не зверталося до Рівненської районної державної нотаріальної контори із заявами про реєстрацію обтяжень майна ОСОБА_1 . Крім того, до матеріалів справи не долучено повідомлення б/н від 19.06.1990 Ощадбанк, з якого можна було б встановити чи існували між Банком та позивачкою будь-які договірні відносини щодо її майна. Крім того, представник відповідача зазначає про те, що АТ «Ощадбанк» як юридична особа, створений 31.12.1991 відповідно до Закону України від 20.03.1991 «Про банки і банківську діяльність» у формі Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України». Однак, ані вказаним Законом, ані постановою Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність»» від 20.03.1991 №873-ХІІ, не передбачено умов про правонаступництво Українського республіканського банку Ощадного банку СРСР.

Отже, наведені доводи у сукупності, за ствердженням представника відповідача, вказують на те, що АТ «Ощадбанк» не є належним відповідачем у даній справі, адже належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення, а тому, зокрема, в силу норм процесуального права, відсутні підстави для покладення на АТ «Ощадбанк» відшкодування понесених позивачем витрат в тому числі й судового збору. Таким чином, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1 до АТ «Ощадбанк» про припинення обтяження.

Також представник відповідача у вказаному відзиві просив проводити розгляд справи у відсутність представника АТ «Ощадбанк».

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 22.07.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання з участю сторін на 09:00 год. 18.08.2025 року.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 21.01.2026 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду на 11: 00 год. 27.01.2026 року.

У судове засідання 27.01.2026 року сторони у справі не з`язвилися, разом з тим в матеріалах справи наявні клопотання їх представників про розгляд справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Так, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №031680 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,069 в с.Новостав Рівненського району Рівненської області цільового призначення для ведення садівництва.

Згідно Технічного паспорту на індивідуальну садову будівлю (земельна ділянка) № НОМЕР_1 власника ОСОБА_1 , який складено 03.07.1996 року, там міститься схематичний план будівлі, а саме садового будинку, характеристика приміщення, експлікація до плану будинку, характеристика будов і споруд, а також реєстраційне посвідчення, видане Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації 31.07.1996 року, яке посвідчує, що садовий будинок розташований в дачному масиві «Новостав» масив 11, садово-огородня ділянка за № НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_1 на праві особистої власності на підставі довідки садівницького товариства за №31 від 09.06.1995 року, запис в реєстровій книзі №1-26 за реєстровим номером №26.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис наступного змісту: тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 7598622, зареєстровано: 21.07.2008 за №7598622 реєстратором: Рівненська районна державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення б/н, 19.06.1990, Ощадбанк; Об`єкт обтяження: невизначене майно, житловий будинок, Рівненська обл., Рівненський р-н, с Новостав; власник: ОСОБА_1 , причина відсутності коду: архівний запис; Додаткові дані: архівний номер 1996130ROVNO883, архівна дата:05.09.2000; Дата виникнення 05.09.2000, № реєстра:88502-1072, внутр. №510130262F1502D2F30, комментарий: 164.

Згідно повідомлення В.о. завідувача Рівненського обласного державного нотаріального архіву Ліани Реви від 25.06.2025 року №424/01-17, відповідно до Реєстру для реєстрації заборон (арештів) на будинки за 1974-1993 роки Рівненської районної державної нотаріальної контори, було встановлено записи від 19.06.1990 року про накладення заборони на ім`я ОСОБА_1 . Вказана заборона була накладена Ощадбанком на майно, що знаходиться в с.Новостав. Надано копію витягу з Реєстру нотаріальної контори для реєстрації заборон (арештів) на будинки з 31.01.74 р. по 27.05.93 р. з відповідним записом на 1 аркуші.

Відповіддю від 01.07.2025 за №34/2-08/85822/2025 наданою на запит представника позивачки АТ «Державний ощадний банк України» повідомив, що АТ «Ощадбанк» не є правонаступником Українського республіканського банку Ощадного банку срср та не володіє інформацією про те, що запис про реєстрацію обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 стосується прав та обов`язків АТ «Ощадбанк» та Банк не має можливості вирішити питання про вилучення запису про реєстрацію обтяження нерухомого майна.

Також, представником позивачки було направлено запит до Національного банку України, який листом від 08.07.2025 №270020/52558 повідомив, що згідно з пунктом 2 постанови Верховної Ради Української рср «Про порядок введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 20.03.1991 №873-ХІІ Український республіканський банк Ощадного банку срср з його мережею, обчислювальними центрами, з усіма активами, пасивами оголошений Верховною Радою України власністю України. 31.12.1991 Національний банк України зареєстрував статут Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України (далі Ощадбанк України), про що внесено відповідний запис Республіканської книги реєстрації банків за номером 4. Відповідно до положень статуту Ощадбанку України створено згідно з Законом УРСР від 20.03.1991 «Про банки і банківську діяльність» та входить до банківської системи України. Положення статуту Ощадбанку України не містять інформації про правонаступництво щодо Ощадного банку СРСР та Українського республіканського банку Ощадного банку СРСР. Також, у вказаній відповіді НБУ було повідомлено про неодноразові зміни найменування Ощадбанку України. Крім того, вказано, що відповідно до пункту 3 загальних положень статуту АТ «Ощадбанк», погодженого Національним банком України 15.07.2019, АТ «Ощадбанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Ощадбанку України, зареєстрованого Національним банком України 31.12.1991 за №4.

Отже, таким чином, на підставі викладеного, між сторонами виник спір з приводу усунення перешкод у розпорядженні нерухомим майном, та скасування запису про накладення заборони на відчуження нерухомого майна, який підлягає вирішенню на підставі норм Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування.

Згідно ч. 1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Визначення ст.16 ЦК України способів захисту цивільних прав та інтересів це забезпечення справедливого неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У ч. 1 ст.5 ЦПК України встановлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з частинами першою, другою статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 321 ЦК України).

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших осіб, яких законом уповноважено накладати відповідну заборону (обмеження), або такі, що виникли з правочину (пункт 5 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Підстави здійснення державної реєстрації обтяжень передбачені нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема положеннями частини другої статті 27 цього Закону, натомість накладання заборони органами нотаріату унормовано також й положеннями Закону України «Про нотаріат», зокрема статтею 73 цього Закону.

Крім того, статтею 74 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно у зв`язку, зокрема із: повідомленням кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту); рішенням суду.

Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін.

Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Щодо належного відповідача у справі, що розглядається

Загальновідомою обставиною є той факт, що на території Української РСР діяли відділення, філії та каси Ощадбанку СРСР, які входили до складу мережі установ та організацій Українського Республіканського Банку Ощадного банку СРСР.

На території України до 1991 року діяв Закон СРСР за №1305-1 від 06 березня 1990 року «Про власність в СРСР».

У статті 22 цього Закону було визначено, що у власності союзної республіки (тобто, Української РСР) перебуває майно органів влади і управління союзної республіки, культурні та історичні цінності народів союзної республіки, кошти республіканського бюджету, республіканські банки, республіканські страхові, резервні та інші фонди, а також підприємства і народногосподарські комплекси, вищі навчальні заклади республіканського значення, об`єкти соціально-культурної сфери та інше майно, що забезпечує суверенітет, господарську самостійність республіки, її економічний і соціальний розвиток.

Згідно частини першої статті 34 Закону Української РСР «Про власність» від 07 лютого 1991 року № 697-XII, загальнодержавну (республіканську) власність складають: земля, майно, що забезпечує діяльність Верховної Ради України та утворюваних нею державних органів; майно Збройних Сил, органів державної безпеки, внутрішніх військ і Державної прикордонної служби України; оборонні об`єкти; єдина енергетична система; системи транспорту загального користування, зв`язку та інформації, що мають загальнодержавне (республіканське) значення; кошти республіканського бюджету; республіканський національний банк, інші державні республіканські банки та їх установи і створювані ними кредитні ресурси; республіканські резервні, страхові та інші фонди; майно вищих і середніх спеціальних навчальних закладів; майно державних підприємств; об`єкти соціально-культурної сфери або інше майно, що становить матеріальну основу суверенітету України і забезпечує її економічний та соціальний розвиток.

Як зазначено в статті 1 Розділу I «Загальні положення» Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 20 березня 1991 року № 872-XII, Україна самостійно організовує банківську систему. Банківська система є дворівневою і складається з Національного банку України та комерційних банків, у тому числі Зовнішньоекономічного банку України, Ощадного банку України, республіканських та інших комерційних банків різних видів і форм власності.

Статтями 38, 39 Розділу IV «Ощадна справа в Україні» Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 20 березня 1991 року № 872-XII, визначено, що ощадну справу в Україні здійснює Ощадний банк України та інші комерційні банки. Ощадний банк України є спеціалізованим комерційним банком. Ощадний банк України - юридична особа. Керівництво Ощадним банком України здійснює Правління банку. Україна гарантує збереження вкладів і цінних паперів громадян в Ощадному банку України та їх видачу вкладникам на першу вимогу.

Відповідно до пункту 2 Постанови Верховної Ради України від 20 березня 1991 року «Про порядок введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність» було оголошено власністю України Український Республіканський банк Держбанку СРСР, Український Республіканський банк державного комерційного промислово-будівельного банку «Укрпромбудбанк», Український Республіканський Банк Ощадного банку СРСР, Український республіканський банк Зовнішекономбанку СРСР з їх мережею, обчислювальним центрами, усіма активами, пасивами.

Наказом Українського Республіканського банку від 02 січня 1992 року за №2-К у відповідності з Статутом, зареєстрованим Національним банком України 31 грудня 1991 року за №4, Український Республіканський банк Ощадного банку СРСР, з підзвітною йому інфраструктурою установ та організацій, перетворено в Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України (Ощадбанк України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 року за № 876 «Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України» на виконання розпорядження Президента України від 20 травня 1999 року №106 та з метою удосконалення структури і організації управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України, створення умов для більш ефективної реалізації державою прав власника вирішено перетворити Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України (Ощадбанк України) у відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Установлено, що Банк є правонаступником прав і обов`язків Ощадбанку.

Крім того, у постанові Кабінету Міністрів України «Про виплату в 2012 році громадянам України компенсації втрат від знецінення грошових заощаджень, вкладених до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, та в облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, державні казначейські зобов`язання СРСР і сертифікати Ощадного банку СРСР, придбані на території Української РСР» № 346 від 23 квітня 2012 року чітко вказано, що «установи Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»».

Відтак, посилання АТ «Ощадбанк» з приводу того, що останній не являється правонаступником Українського Республіканського Банку Ощадного банку СРСР, суперечить вищенаведеним нормативно-правовим актам, а тому банк є належним відповідачем у справі та несе матеріально-правову відповідальність перед позивачем.

Також варто зазначити, що належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано (постанова Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 164/1772/19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі №554/8004/16 викладений правовий висновок згідно якого, відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна.

Щодо порушеного права позивача.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна невизначене майно, житловий будинок, Рівненська область, Рівненський район, с.Новостав, власником якого є ОСОБА_1 , архівний номер 1996130ROVNO883, архівна дата:05.09.2000; Дата виникнення 05.09.2000, № реєстра:88502-1072, внутр. №510130262F1502D2F30, комментарий: 164, перебуває під обтяженням, підстава обтяження: повідомлення, б/н, 19.06.1990, Ощадбанк.

Під час розгляду справи не вдалось встановити правову природу та суть договорів, інших правочинів чи юридичних фактів, на підставі яких було накладено заборону, а також інформацію щодо нотаріальних дій (записів), які б свідчили про наявність підстав для припинення заборони, зокрема виконання зобов`язань за договором, припинення чи розірвання договору, згідно з яким могло бути накладене обтяження.

Судом встановлено, що позивачка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №031680 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,069 в с.Новостав Рівненського району Рівненської області цільового призначення для ведення садівництва. Крім того, згідно реєстраційного посвідчення, виданого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації 31.07.1996 року, таке посвідчує, що садовий будинок розташований в дачному масиві «Новостав» масив 11, садово-огородня ділянка за № НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_1 на праві особистої власності на підставі довідки садівницького товариства за №31 від 09.06.1995 року, запис в реєстровій книзі №1-26 за реєстровим номером №26. Вказане також підтверджується і даними Технічного паспорту на індивідуальну садову будівлю земельна ділянка № НОМЕР_1 власником якої є ОСОБА_1 .

Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Наявність заборони на відчуження, а також відсутність відповідних нотаріальних записів, що знімають дану заборону, та інформації про природу накладеного обтяження, прямо впливає на право позивача, розпоряджатись нерухомим майном, що належить їй на праві особистої приватної власності, тобто порушує її права, як власника майна.

Тому порушені права позивачки підлягають захисту в судовому порядку шляхом задоволення її позову, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про припинення обтяження номер 7598622 у виді заборони (архівний запис) відчуження невизначеного майна, житловий будинок АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , яке зареєстроване 21.07.2008 року 11:16:58 Рівненською районною державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: повідомлення, б/н, 19.06.1990, Ощадбанк, додаткові дані: Архівний номер 1996130ROVNO883, архівна дата:05.09.2000; Дата виникнення 05.09.2000, № реєстра:88502-1072, внутр. №510130262F1502D2F30, комментарий: 164.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачці, що не наділений повноваженнями вилучати запис про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, як того просить позивачка в прохальній частині позовної заяви. При цьому, після набрання судовим рішенням законної сили, позивачка вправі звернутися з таким рішенням до уповноважених на здійснення таких реєстраційних дій органів, як то нотаріус чи державний реєстратор.

Крім того, слід зазначити, що суд не вирішує питання щодо судових витрат по справі, оскільки в позовній заяві позивачка просила сплачений нею судовий збір залишити за нею.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 19, 76-81, 255, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про припинення обтяження - задоволити.

Скасувати обтяження номер 7598622 у виді заборони (архівний запис) відчуження невизначеного майна, житловий будинок Рівненська область Рівненський район, с Новостав, власником якого є ОСОБА_1 , яке зареєстроване 21.07.2008 року 11:16:58 Рівненською районною державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: повідомлення, б/н, 19.06.1990, Ощадбанк, додаткові дані: Архівний номер 1996130ROVNO883, архівна дата: 05.09.2000; Дата виникнення 05.09.2000, № реєстра:88502-1072, внутр. №510130262F1502D2F30, комментарий: 164.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 04.09.1997 року, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», , юридична адреса: 01001, м.Київ, вул.Госпітальна, 12Г.

Суддя Гладишева Х.В.