Справа № 489/495/26
Номер провадження 2-о/489/64/26
РІШЕННЯ

Іменем України

26 січня 2026 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участю секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (далі заявник), заінтересована особа - Інгульський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті

встановив

В січні 2026 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , яке видано незаконним органом, що діє на тимчасово окупованій території України. Заявник не має змоги звернутися до нотаріуса для оформлення спадщини, а також до органів соціального захисту для отримання соціальних вимог.

Просив суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Донецьк Донецької області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Старобешеве Старобешівського району Донецької області.

Заявник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Заявник ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 .

Згідно з Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (виданого незаконним органом, що діє на тимчасово окупованій території України) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Старобешеве Старобешівського району Донецької області.

Згідно з п. 5 ч.2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

В п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» зазначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом . Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів.

Згідно з листом-роз`ясненнями Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду № 985/0/208-21 від 22.04.2021 при зверненні до суду осіб із заявами про встановлення факту смерті або народження на тимчасово окупованій території України не вимагається подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів.

Смт. Старобешеве району Донецької області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 (із змінами відповідно до Наказу № 1782 від 16 грудня 2025 року).

Суд враховує, що в умовах війни, заявник обмежений в отриманні підтверджуючих документів про смерть особи та ОСОБА_1 надала разом із заявою всі наявні в неї документи. Тому, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що заявник дійсно наділений правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 . Суд вважає, що смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав, а саме, встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу, а саме свідоцтва про смерть згідно вимог чинного законодавства України та подальшого оформлення своїх спадкових прав.

Враховуючи вище викладене та надані заявником докази на підтвердження смерті ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що факт смерті ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк Донецької області та який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Старобешеве Кальміуського району Донецької області в сукупності досліджених доказів, є доведеним та заява підлягає задоволенню.

На підставі п.21 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" заявник звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-265, 315, 317, 319 ЦПК України, суд

вирішив

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Донецьк Донецької області, громадянина України та який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Старобешеве Кальміуського району Донецької області, що є тимчасово окупованою територією України.

Інформація про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Заінтересована особа:Інгульський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , адреса: 54056, м. Миколаїв, просп.. Миру, буд. 46/1.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.01.2026 року.

Суддя В. В. Кокорєв