УХВАЛА

12 січня 2026року

м. Київ

справа № 567/459/23

провадження № 61-15548ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Маковія Віктора Володимировича на постанову Рівненського апеляційного суду

від 13 листопада 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики та

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованість за борговими розписками в загальному розмірі 350 000,00 дол. США.

06 лютого 2025 року рішенням Острозького районного суду Рівненської області позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість :

- за договором позики у формі розписки від 10 листопада 2020 року в розмірі 60 000,00 дол. США;

- за договором позики у формі розписки від 11 грудня 2020 року в розмірі

59 375,00 дол. США;

- за договором позики у формі розписки від 24 лютого 2021 року в розмірі

58 125,00 дол. США;

- за договором позики у формі розписки від 19 березня 2021 року в розмірі

172 500 дол. США.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

13 листопада 2025 року постановою Рівненського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 06 лютого 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість :

- за договором позики у формі розписки від 10 листопада 2020 року в розмірі 60 000,00 дол. США;

- за договором позики у формі розписки від 11 грудня 2020 року в розмірі

59 375,00 дол. США;

- за договором позики у формі розписки від 24 лютого 2021 року в розмірі

58 125,00 дол. США;

- за договором позики у формі розписки від 19 березня 2021 року в розмірі

172 500 дол. США.

10 грудня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Маковій В. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного суду

від 13 листопада 2025 року, в якій просить її скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

22 грудня 2025 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

30 грудня 2025 року до Верховного Суду надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту якого та доданих до нього додатків встановлено виконання особою, яка подає касаційну скаргу, вимог ухвали.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суд не врахував висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року в справі № 638/18231/15-ц, в постановах Верховного Суду від 03 травня 2018 рок в справі № 639/7335/15-ц,

від 28 серпня 2019 року в справі № 638/20603/16, від 08 квітня 2020 року в справі

№ 361/7130/15-ц, від 21 липня 2021 року в справі № 361/5840/19, від 16 лютого

2022 року в справі № 520/6471/17, від 28 вересня 2022 року в справі № 752/7501/18, від 15 вересня 2023 року в справі № 466/10235/18, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктами 1, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявниця вказує, що суд не дослідив зібрані у справі докази, суд встановив обставини, що мають значення, на підставі недопустимих доказів, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Крім того, заявник просить зупинити дію постанови Рівненського апеляційного суду

від 13 листопада 2025 рокудо закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Як на підставу необхідності зупинення оскаржуваного судового рішення заявник послається на те, щоприватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Сідоренком С. П. здійснюються виконавчі дії у виконавчому провадженні

№ НОМЕР_1 на підставі виконавчого листа № 567/45923, виданого

25 листопада 2025 року. У вказаному виконавчому провадженні 05 грудня 2025 року винесено постанову про арешт кошів боржника ОСОБА_1 .

Заявник вказує, що існує реальна загроза того, що, якщо не буде дотриманий баланс інтересів сторін, відбудеться неправомірне виконання оскаржуваного судового рішення в примусовому порядку та, як наслідок, спричинення шкоди ОСОБА_1 .

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Верховний Суд вважає за доцільне задовольнити клопотання про зупинення діїоскаржуваної постанови до закінчення їїкасаційного переглядучастково, оскільки постанова Рівненського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року в справі

№ 567/459/23 передана на примусове виконання.

Тому Верховний Суд висновує про доцільність саме зупинення виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року в справі № 567/459/23 (а не її дії), оскільки наведені у клопотанні доводи та додані до нього докази дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваного судового рішеннядо закінчення касаційного провадження.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Маковія Віктора Володимировича на постанову Рівненського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року.

Витребувати із Острозького районного суду Рівненської області цивільну справу

№ 567/459/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики.

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Маковія Віктора Володимировича про зупинення дії постанови Рівненського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року задовольнити частково.

Зупинити виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська