Справа 749/1184/24
Номер провадження 2-п/749/1/26
У Х В А Л А

06 січня 2026 року Сновський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Чигвінцева М. С.

за участю секретаря Мирошниченко А.М.

розглянувши клопотання представника позивача про застосування заходів процесуального примусу у цивільній справі за позовом Товариства з обмежено. Відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Сновського районного суду Чернігівської області перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати.

Представником позивача подано клопотання про застосування до відповідача заходу процесуального примусу у виді штрафу, оскільки відповідач, будучи обізнаною з ходом справи, про що свідчать її попередні заяви, не повідомила суд про її звільнення з військової служби, що мало наслідком необґрунтоване подальше зупинення провадження у справі, що суперечить як завданню, так і принципам цивільного судочинства.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Статтею 144 ЦІІК України визначено, що заходами процесуального примусу є: попередження, видалення із залу судового засідання, тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, привід, штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом або неподання таких доказів без поважних причин; невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Положеннями ст. 148 ЦПК України регламентовано підстави для застосування судом процесуального примусу у вигляді штрафу, а також його розміри, залежно від суті зловживання процесуальними правами учасником провадження, його тривалості та обставин конкретної справи.

Застосування судом заходів процесуального примусу є правом суду, а не обов`язком.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області зупинено провадження у справі №749/1184/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України.

31 грудня 2025 року на запит суду надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1/5449 від 17.12.2025, відповідно якого встановлено, що ОСОБА_1 звільнена з військової служби 31.07.2025 року за сімейними обставинами.

У відповідності до ч. 1 ст. 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Ухвалою Сновського районного суду Чернігівської області від 06.01.2025 провадження у цивільній справі №749/1184/24 поновлено.

Відповідно до статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються з метою спонукання відповідних до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Як убачається з клопотання представника позивача, метою застосування заходу процесуального примусу до відповідача є неповідомлення суду про звільнення останньої з військової служби, а не спонукання відповідача до виконання процесуальних обов`язків. Також, доказів в навмисному вчиненні дій, спрямовані на затягуванні процесу, представником позивача суду не надано.

Доцільність застосування процесуального примусу полягає в забезпеченні ефективного, законного та впорядкованого здійснення судочинства припиненні правопорушень, відновленні порушених прав та гарантуванні виконання процесуальних обов`язків, не будучи покаранням, а інструментом для дотримання порядку та уникнення зловживання правами.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до відповідача заходу процесуального примусу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, 74, 143,148 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про застосування заходів процесуального примусу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М.С. Чигвінцев