Справа № 487/9336/23
Провадження № 6/487/1/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2026 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря судового засідання Богатої А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу № 487/9336/23 за заявами боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчих документів у справі № 487/9336/23 такими, що не підлягають виконанню

ВСТАНОВИВ:

03.11.2025 боржник ОСОБА_2 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню: виконавчий лист у справі № 487/9336/23 від 11.04.2025 відносно боржника ОСОБА_2 про стягнення на користь МКП "Миколаївводоканал" судового збору у розмірі 414,95 грн; виконавчий лист у справі № 487/9336/23 від 11.04.2025 відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення на користь МКП "Миколаївводоканал" судового збору у розмірі 414,95 грн; виконавчий лист у справі № 487/9336/23 від 11.04.2025 відносно боржника ОСОБА_2 про стягнення у солідарному порядку на користь МКП "Миколаївводоканал" заборгованості за період з 01.12.2020 по 31.10.2023 у розмірі 10497,00 грн; виконавчий лист у справі № 487/9336/23 від 11.04.2025 відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення у солідарному порядку на користь МКП "Миколаївводоканал" заборгованості за період з 01.12.2020 по 31.10.2023 у розмірі 10497,00 грн.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що Заводський районний суд м. Миколаєва своїм рішенням від 03.06.2024, стягнув у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованість за період з 01.12.2020 по 31.10.2023 у розмірі 11744,00 грн. та судовий збір у розмірі 464,33 грн. з кожного. Миколаївський апеляційний суд своєю постановою від 11.11.2024 змінив вказане рішення суду першої інстанції та стягнув у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованість за період з 01.12.2020 по 31.10.2023 у розмірі 10497,00 грн. та судовий збір у розмірі 414,95 грн. з кожного. На день звернення із даною заявою боржниками повністю сплачено заборгованість за послуги водопостачання та судовий збір, у зв`язку з чим ОСОБА_2 вважає, що виконавчий документ у справі № 487/9336/23 необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Крім того зазначено, що 24.10.2025 боржники звернулися до ДВС із заявами про закриття виконавчих проваджень у зв`язку з повним та фактичним виконанням судового рішення та із заявами про скасування арештів з їх рахунків, призначених для соціальних виплат, проте їх заяви проігноровані, виконавчі дії продовжуються.

Крім того 17.12.2025 на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 з аналогічними вимогами.

Суд своєю ухвалою від 24.12.2025 об`єднав заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в одне провадження, прийняв їх до розгляду із призначенням судового засідання, а також зупинив виконання за виконавчими листами № 487/9336/23 від 11.04.2025.

У судове засідання боржники не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Стягувач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали заяв, цивільної справи № 487/9336/23, дійшов до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що Заводський районний суд м. Миколаєва своїм рішенням від 03.06.2024 стягнув у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.12.2020 по 31.10.2023 у розмірі 11744,00 грн. та судовий збір у розмірі 464,33 грн. з кожного.

Миколаївський апеляційний суд своєю постановою від 11.11.2024 змінив вказане вище рішення суду та стягнув у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованість за період з 01.12.2020 по 31.10.2023 у розмірі 10497,00 грн. та судовий збір у розмірі 414,95 грн. з кожного.

11.04.2025 Заводським районним судом м. Миколаєва були видані чотири виконавчі листи.

23.10.2025 головним державним виконавцем Заводського ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів у справі № 487/9336/23, виданих 11.04.2025 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованість за період з 01.12.2020 по 31.10.2023 у розмірі 10497,00 грн. та судовий збір у розмірі 414,95 грн. з кожного.

Боржниками було сплачено заборгованість за рішенням суду за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 10497,00 грн. та судовий збур у розмірі 829,90 грн., що підтверджується копіями квитанцій від 17.11.2024 та 24.10.2025.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження").

Отже закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І Цивільного кодексу України.

Так зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконання, проведеним належним чином.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.

Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності з позиції належності та допустимості, суд доходить до висновку, що виконавчі листи у справі № 487/9336/23, видані Заводським районним судом м. Миколаєва 11.04.2025 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованості за період з 01.12.2020 по 31.10.2023 у розмірі 10497,00 грн. та судового збору у розмірі 414,95 грн. з кожного, слід визнати такими, що не підлягають виконанню, оскільки відповідно до наданих копій квитанцій боржники повністю сплатили заборгованість, отже матеріальний обов`язок боржників відсутній, у зв`язку з його добровільним виконанням.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про задоволення заяв про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Керуючись ст. 260, 354, 432 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяви боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчих документів у справі № 487/9336/23 такими, що не підлягають виконанню задовольнити.

Визнати виконавчі листи, видані Заводським районним судом м. Миколаєва 11.04.2025 у справі № 487/9336/23 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованості за період з 01.12.2020 по 31.10.2023 у розмірі 10497,00 грн. та судового збору у розмірі 414,95 грн. з кожного,такими, що не підлягають виконанню.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку в строк і порядок, передбачений ст. 353, 354 ЦПК України.

Суддя І. В. Боброва