Справа № 747/33/26
Провадження№ 2-о/747/8/26
У Х В А Л А

іменем України

26.01.2026 року суддя Талалаївського районного суду Чернігівської області Тіщенко Л.В. розглянула матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи Талалаївська селищна рада, ОСОБА_2 , про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Волторніст С.І. звернувся до суду з даною заявою в порядку окремого провадженя, у якій просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_3 та його сина ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 станом на день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ознайомившись з даною заявою, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Зі змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичні значення» від 31.03.95 № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 роз`яснено, якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Зі змісту заяви вбачається, що представник заявника звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження згідно з нормами ЦПК України, в якій просить суд встановити факт спільного проживання заявника ОСОБА_1 з його батьком ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому зазначаючи, що заявник являється єдиним спадкоємцем після смерті батька, тобто відсутній спір про право. Але на думку суду, це є вільним трактуванням представника заявника, оскільки із змісту заяви вбачається, що відповідач ОСОБА_2 вже являється спадкоємцем після смерті батька з 2018 року, тобто із змісту заяви вбачається спір про право між спадкоємцями ОСОБА_3 . Тобто встановлення вказаного в заяві факту безпосередньо пов`язано з виникненням у заявника права на отримання та оформлення спадщини, а тому саме виникнення такого права передбачає спір, який має бути розглянутий в порядку позовного провадження за участю спадкоємців померлого, а в разі відсутності таких органу місцевого самоврядування в особі територіальної громади. Також суд вважає за необхідне зазначити, що представником заявника не обґрунтовано склад учасників справи, а саме яким чином Талалаївська селищна рада може бути стороною по справі, оскільки після смерті ОСОБА_3 вже наявний спадкоємець.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду. Таким чином, заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки не є безспірними і пов`язані із вирішенням спору про право між ОСОБА_1 та наявним спадкоємцем ОСОБА_2 , а тому суддя приходить висновку про відмову у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Талалаївська селищна рада, ОСОБА_2 , про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем, роз`яснивши заявнику та його представнику, що вони вправі звернутися до суду з позовом у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 293, 315, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Талалаївська селищна рада, ОСОБА_2 , про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем.

Роз`яснити заявнику та його представнику право звернення до суду в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Суддя: Л.В.Тіщенко