Справа № 538/1177/25
Провадження № 2/538/39/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2026 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Цімботи Л.Г., за участю секретаря судового засідання Андріяки О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Волторніст Сергій Миколайович до Сенчанської сільської ради, третя особа Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Жук Тетяна Павлівна про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом

в с т а н о в и в :

Адвокат Волторніст С.М. від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, просив визнати поважними причини пропуску терміну для звернення ОСОБА_1 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0452 площею 2,98 га, що знаходиться на території Сенчанської сільської ради Миргородського (колишнього - Лохвицького) району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 .

Вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якої входить земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0452 загальною площею 2,98 га право власності на яку належало померлому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 163143 виданого 02.12.2004 № 304 та який зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 43. На день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 . Від імені спадкодавця заповіти не складалися та не посвідчувалися. У встановлений законом шестимісячний термін для прийняття спадщини ОСОБА_1 до нотаріальної контори не зверталася. Після звернення ОСОБА_1 до нотаріуса постановою останньої від 09.04.2024 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском встановленого законодавством терміну для подачі заяв про прийняття спадщини, а також через те, що неможливо встановити родинні відносини і через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку. При цьому зазначив, що позивач не змогла своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини через віддаленість її місця проживання від місяця проживання ОСОБА_2 , так вона проживає в Закарпатській області, а ОСОБА_2 - проживав в Полтавській. На момент смерті останнього тривали карантинні обмеження через коронавірус, а з ІНФОРМАЦІЯ_3 ще і розпочалася військова агресія РФ. Щодо не підтвердження родинних відносин зазначив , що у свідоцтві про народження позивачки батьком зазначений " ОСОБА_3 ", тоді як у свідоцтві про смерть " ОСОБА_2 ". Їй відомо, що батько із самого дитинства і до дня переїзду на постійне місце проживання до Лохвицького району мав ім`я " ОСОБА_4 ", проте під час збору відповідних документів виявилось, що в актовому записі про народження батька позивачки його ім`я було записано як " ОСОБА_5 ", щодо відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку зазначив, що після переїзду ОСОБА_2 до Ловицького району його спілкування з позивачкою відбувалося переважно шляхом листування та по телефону, причиною того стало те, що ще в 1978 р. батьки позивачки розірвали шлюб, і позивачка проживала з матір`ю, і навіть на поховання батька вона через коронавірус не змогла приїхати. Пізніше виявила, що і свідоцтво про народження батька, і Державний акт на землю відсутні. З огляду на зазначене представник вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 30.06.2025 провадження у вказаній справі відкрито та ухвалено розглядати її за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.09.2025 підготовче провадження у вказаній справі було закрито, і справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилася, в заяві до суду просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник позивача адвокат Волторніст С.М. позовні вимоги підтримав, суду пояснив обставини викладені в ньому.

Відповідач Сенчанська сільська рада в судове засідання явку представника не забезпечила, в клопотанні до суду просила справу слухати за відсутності представник.

Третя особа в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві до суду просила справу розглядати за її відсутності.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши подані докази, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сенча Лохвицького району Полтавської області у віці 72 роки помер ОСОБА_2 , датою народження якого було " ІНФОРМАЦІЯ_4 " місцем народження "село Родникова Гута Свалявського району Закарпатської області", що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Сенчанської сільської ради № 269 від 24.06.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21) .

ОСОБА_2 був власником земельної ділянки площею 2,98 га, розташованої на території Сенчанської сілської ради, з цільовим призначенням "ведення товарного сільськогосподарського виробництва". Вказана обставина підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 163143, виданого 02.12.2005 (а.с. 30).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка, власником якого значиться ОСОБА_2 , а документом що посвідчує право - Державний акт від 02.12.2005 РЛ 163143, має кадастровий номер :00:007:0452 (а.с. 31-32)

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, виданого 26.03.2025, 05 травня 1947 р. виконавчим комітетом Родниківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області було складено актовий запис про народження № 9, про народження дитини " ОСОБА_2 " дата народження " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", місце народження "село Родникова Гута Свалявського району Закарпатської області", його батьком записаний " ОСОБА_6 ", матір`ю - " ОСОБА_7 " (а.с. 15).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 26.03.2025 до реєстрації 17.12.1988 р. шлюбу з ОСОБА_8 дошлюбним прізвищем позивачки було прізвище " ОСОБА_9 " (а.с. 19).

Згідно свідоцтва про народження позивачки та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження вбачається, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що виконавчим комітетом Родниківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області було складено 16 травня 1971 р. актовий запис № 13, її батьком записаний " ОСОБА_3 ", при цьому у відомостях про батька зазначено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцем його проживання зазначено " АДРЕСА_2 " матір`ю записана " ОСОБА_10 ", її дата народження " ІНФОРМАЦІЯ_7 місце проживання " АДРЕСА_2 " (а.с. 16, 17-18).

Як вбачається з довідки Полянської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області № 13666/01-14 від 22.08.2024 р., за адресо с. Родникаова Гута буд. 16 згідно запису архівної погосподарської книги № 4 особовий рахунок № НОМЕР_2 в період з 1955 по 1957 роки були зареєстровані: " ОСОБА_11 - 1922 р.н., ОСОБА_7 - 1924 р.н., ОСОБА_12 - 1947 р.", згідно запису архівної погосподарської книги № 3 особовий рахунок № НОМЕР_3 в період з 1971-1978 зареєстровані: " ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_15 - ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_2 " (а.с. 24, 25).

Згідно довідки Полянської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області № 428/01-14 від 14.03.2025 р. за період 1947-1948 роки погосподарські книги відсутні (а.с. 24).

З довідки Свалявського відділу ДРАЦС у Мукачівському районі Закарпатської області № 164/31.5-31 від 25.03.2025 вбачається, що актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відділом не виявлено (а.с. 29).

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Жук Т.П з питанням оформлення спадкових прав на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Постановою від 09.04.2024 р. нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що пропущений строк для прийняття спадщини, неможливо встановити родинні відносини між батьком і дочкою через розбіжність у актових записах, а також в зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, площею 2,98 га, кадастровий номер :00:007:0452, яка розташована на території Сенчанської сільської ради (а.с. 22)

Як вбачається з витягу № НВ-025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0452 становить 108328,76 грн. (а.с. 36)

На запит суду, приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Жук Т.П27.08.2025 надала відповідь інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до яких встановлено, що відсутні заповіти та спадкові справи за параметром запиту " ОСОБА_2 " (а.с.61-63).

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що в 90-х роках вона працювала в колгоспі Росія ваговиком при токові. Поряд на фермі працював тоді ОСОБА_19 . Він в свій час приїхав з бригадою із Західної України до них в село на заробітки , і залишився тут, зійшовся з ОСОБА_20 . Тоді вже був розведений, а на Західній Україні в нього з колишньою дружиною залишилась дочка ОСОБА_21 . Дочка, коли була молодою, приїжджала до нього. Також їй відомо, що ОСОБА_2 неодноразово напівжартома говорив, що святкує двічі іменини адже має два імені і ОСОБА_5 , і ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що вона знала ОСОБА_2 , він помер в 2020 році, вона працювала в магазині, і той частенко заходив скуплятися та часто розмовляли. Він розказував про себе, що родом із Західної України, був там одружений, але розлучився, потім приїхав в с. Сенчу на заробітки і тут і залишився, зійшовся з жіночкою і жив. Їй відомо, що в нього була дочка. Про це їй стало відомо з одного випадку: одного разу, коли ОСОБА_2 був у неї в магазині, в нього задзвонив телефон, він відповів, одночасно повідомивши що це доця. Їй відомо що дочку ОСОБА_2 звати ОСОБА_21 .

Загальновідомо, що ім`я " ОСОБА_4 " є фонетичним варіантом імені " ОСОБА_5 ", що виникло в давньоруській мові через труднощі з вимовою м`якого звука "р". У давнину ім`я " ОСОБА_5 " було в церковному вжитку, тоді як " ОСОБА_4 " став його світським відповідником.

Що стосується вимоги про встановлення юридичного факту суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 «Про

судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку

окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, з досліджених документів та наданих в судовому засіданні показань свідків суд дійшов переконливого висновку, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був батьком позивача ОСОБА_1 .

Що стосується інших позовних вимог, то суд зазначає таке.

Відповідно до п. 24 Постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь - яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»).

Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними, оскільки вони втратять право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. І спочатку смерть близької людини, а потім і втрата спадкового майна будуть для нього занадто надмірним тягарем нерозмірним з її діями, і при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи.

Крім цього, як посилається позивач, причини по яким був пропущений строк для прийняття спадщини є поважними, у зв`язку з карантинними обмеженнями та запровадженням в Україні воєнного стану. Заперечень щодо поважності причин пропуску такого строку відповідач на висловлював.

Через встановлені судом обставини, які суд визнає поважними, позивач була позбавлена можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини через обставини, які зазначені вище. Ці причини, на думку суду, пов`язані з об`єктивними та істотними труднощами як фізичного, так і морального характеру для спадкоємця на вчинення цих дій.

У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства з прав людини, дозволяють задовольнити позов на тій підставі, що, на думку суду, позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин і має право на встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

Однак, суд враховує, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про прийняття спадщини не стільки з підстав того, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, скільки через недоведеність родинних відносин та через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

Суд вважає за необхідне розглянути позовну вимогу про визнання права власності по суті, тому що визначення додаткового строку не захистило б прав позивача і їй необхідно було все ж таки звертатись до суду про визнання права власності.

При цьому, суд враховує, що у ч. 2 ст. 275 ЦК України існувала і є норма, що захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Тобто, суд вже міг застосувати інший спосіб судового захисту до вступу в силу змін до ЦПК.

Умови для застосування судом іншого способу судового захисту: 1) неефективність існуючого способу; 2) має бути відповідна вимога, вказана в позовній заяві; 3) є інший спосіб і цей спосіб є законним.

Так, ст. 175 (п. 4) ЦПК регулює зміст позовної заяви (позивач зобов`язаний вказати інший

спосіб захисту права, який не суперечить закону, і який він просить визначити).

Таким чином, суд вважає можливим застосувати захист права власності позивача виключно шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно.

Таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини)

від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ст. 392 ЦК України, яку суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин, як норму права, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч. 1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову і в частині визнання за позивачем права власності на спадкове майно,

Вказане підтверджується матеріалами зібраними у справі і не заперечується сторонами.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача і про визнання права власності на спадкове майно є доведеними та обгрунтованими.

Керуючись ст.ст. 13, 18, 81, 83, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Волторніст Сергій Миколайович до Сенчанської сільської ради, третя особа Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Жук Тетяна Павлівна про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

Визнати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0452 площею 2,98 га, що знаходиться на території Сенчанської сільської ради Миргородського (колишнього - Лохвицького) району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.01.2026 року.

Суддя Лохвицького

районного суду Людмила ЦІМБОТА